Справа № 420/18946/21
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина на Болгарской» (; адреса: вул. Болгарська, 87-А, м. Одеса, 65005) до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (; адреса: вул. 7-ма Пересипська, 6, м. Одеса, 65042) про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина на Болгарской» до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, у якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 5083 грн. №39 від 10.08.2021 року;

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 1700 грн. №45 від 10.08.2021 року.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 08.10.2021 року о 15:50:22 справа №420/18946/21 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 13.10.2021 року позовну заяву залишено без руху з підстав необхідності надання належним чином засвідчених копій письмових доказів, доданих до позовної заяви, у відповідності до кількості учасників справи.

20.10.2021 року за вх.№57841/21 від представника позивача надійшла заява разом із належним чином засвідченими копіями письмових доказів, доданих до позовної заяви, у відповідності до кількості учасників справи, чим усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 24.12.2021 року відмовлено Управлінню реклами Одеської міської ради у задоволенні заяви про вступ у справу №420/18946/21 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

В обґрунтування позовних вимог та у відповіді на відзив зазначено, що спірним рішеннями на позивача накладено штрафи за розміщення реклами без наявного на те дозволу та ненадання інформації щодо вартості її розміщення. При цьому, досліджуваний об`єкт, на переконання позивача, не є зовнішньою рекламою, а є оздобленням фасаду будинку та перейшло від забудовника на баланс обслуговуючого кооперативу разом із житловим будинком, на підставі відповідного акту приймання-передачі. Такий об`єкт не містить індивідуалізації, не містить закликів до придбання конкретного товару чи отримання послуг, не містить інформації, яка б формувала та підтримувала обізнаність споживачів реклами та їх інтересу щодо юридичної особи чи конкретного товару (послуг), а тому не є рекламою і не потребує спеціального дозволу на розміщення зовнішньої реклами. Також вказано, що розглядаючи справу про порушення законодавства про рекламу та складаючи оскаржувані рішення, посадові особи Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області не прийняли до уваги надані позивачем пояснення.

10.11.2021 року за вх.№62703/21 від представника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, а 30.11.2021 року за вх.№66991/21 заперечення на відповідь на відзив. Представник відповідача вказав, що повноваження Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області в сфері контролю за дотриманням законодавства України про рекламу обмежуються застосуванням відповідальності передбаченої ст. 27 Закону України «Про рекламу» (адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу).

Дахові конструкції з написом «KADORR 22» за адресою: м. Одеса вул. Болгарська, 87 є зовнішньою рекламою (ст. 1 ЗУ «Про рекламу», п. 1.5 Правил), адже вони спрямовані на необмежене коло осіб - споживачів реклами, яка, в свою чергу, формує та підтримує їх обізнаність та інтерес щодо учасника ринку будівництва нерухомості не тільки міста Одеси, а й всієї України, який використовує ідентифікацію себе на ринку нерухомості як «корпорація «KADORR GROUP» (веб-сайт https://kadorrgroup.com/), що об`єднує ряд суб`єктів господарювання - забудовників.

Вони призначені сформувати та підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо цих осіб, які займаються будівництвом нерухомості, та спонукає споживачів до ототожнення усіх компаній з використанням назви «KADORR» (укр. «КАДОР») та зображенням голуба з гілкою у дзьобі з відповідними суб`єктами, що здійснюють діяльність на ринку нерухомості.

Зазначена конструкція в свою чергу розміщена на даху будівлі, забудовником якої є «KADORR GROUP» та слугує рекламою із конкретним прикладом продукції (будівлі), яка вироблена (збудована) компанією «KADORR GROUP».

Як зазначає позивач у своєму позові і спірна конструкція, і будинок на даху якого розміщена відповідна конструкція є власністю позивача та перебуває в нього на балансі.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 27 Закону України «Про рекламу» відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Так як позивачем не заперечується, що спірна конструкція є його власністю та розміщена на будівлі, керування якою він здійснює, позивач обізнаний про наявність на його об`єкті відповідної рекламної конструкції без дозволу, до позивача цілком правомірно застосовано санкції як до розповсюджувача реклами.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що основним видом діяльності Обслуговуючого кооперативу є комплексне обслуговування об`єктів (Код ВЕД 81.10) (а.с.13-14).

29.04.2021 року на адресу Кооперативу надійшла вимога Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 21.04.2021 року за № Вих-3263/05.3/25-21 (а.с.27-31), якій передувало звернення ГУ до Управління реклами Одеської міськради із запитом від 21.04.2021р., на який отримано відповідь про відсутність рішення щодо видачі дозволу на розміщення рекламного засобу за адресою вул.Болгарська, 87.

У вимозі вказано, що спеціалістами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області здійснювався огляд рекламних носіїв щодо дотримання суб`єктами господарювання Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Одесі та Одеській області. За результатами огляду встановлено розміщення рекламної конструкцій «КАDORR 22» за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Болгарська, буд. 87.

Вимогою зобов`язано Кооператив протягом трьох робочих днів з дня отримання цього листа надати до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області документи (належним чином засвідчені копії документів):

виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

документи, що підтверджують вартість розповсюдженої (розміщеної) реклами (договір, акти виконаних робіт, рахунки, платіжні документи тощо);

дозвільну документацію на розміщення зовнішньої реклами за вищезазначеною адресою.

На виконання Вимоги Кооператив листом від 19.05.2021 року за вих.№19/05-21 надіслав на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області належним чином засвідчену копію Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 04.04.2018 року. Також були надані пояснення про те, що позивач не є рекламодавцем та розповсюджувачем реклами, а зафіксований об`єкт не є зовнішньою рекламою, стосовно якої необхідно оформлення дозвільної документації, у зв`язку із цим її надання є неможливим в силу відсутності як такої (а.с.32).

Лист Кооперативу від 19.05.2021 року за вих. № 19/05-21, надійшов на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області 24.05.2021 року.

05.08.2021 року на адресу Кооперативу від Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області надійшло повідомлення про розгляд справи за вих. № 6103/05/25 від 30.07.2021 року. Засідання у справі щодо порушення законодавства про рекламу Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області призначило на 09.08.2021 року о 11 год. 00 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 8 (а.с.33-35).

Розгляд справи було проведено без участі представника Кооперативу 09.08.2021 року, складено відповідні протоколи про порушення законодавства про рекламу, за результатом чого прийнято наступні рішення:

Відповідачем було прийняте рішення № 39 від 10.08.2021 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 5 083,00 грн., а саме за порушення вимог ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» щодо розміщення реклами (розміщення та розповсюдження зовнішньої реклами будівельної компанії «КАDORR» у кількості 1-ї одиниці без дозвільних документів за адресою: м. Одеса, вул. Болгарська, буд. 87-А ) (а.с.37-38); а також прийняте рішення № 45 від 10.08.2021 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 1 700,00 грн., а саме за порушення вимог ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» (ненадання необхідних документів для розгляду справи, які містять інформацію про вартість розповсюдженої реклами, розташованої за адресою м. Одеса, вул. Болгарська, буд. 87-А) (а.с.39-40) на підставі ст.27 ЗУ «Про рекламу».

Не погодившись із зазначеними рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати їх протиправними та скасувати.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 26 Закону України «Про рекламу» контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами; Антимонопольний комітет України - щодо дотримання законодавства про захист економічної конкуренції; Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення - щодо телерадіоорганізацій усіх форм власності; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну бюджетну політику у сфері управління державним боргом та гарантованим державою боргом, - щодо реклами державних цінних паперів; Національний банк України - щодо реклами на ринках фінансових послуг (у тому числі споживчого кредиту), крім фондового ринку; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах будівництва, архітектури - щодо спорудження житлового будинку; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про зайнятість населення, - щодо реклами про вакансії (прийом на роботу). На вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю. Крім того, відповідний орган державної влади має право: вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень; приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами. Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи. Рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право: бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону; подавати необхідні документи, давати пояснення; отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них; оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЗУ «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється. Розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до цього Закону на підставі зазначених дозволів, які оформляються за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами, або їх власників та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху. Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб). Стягнення плати за видачу дозволів забороняється.

На думку Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, дахові конструкції з написом «KADОRR 22», розміщені на будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Болгарська, 87 - є зовнішньою рекламою, оскільки вони спрямовані на необмежене коло осіб-споживачів реклами, формують та підтримують їх обізнаність та інтерес щодо учасника ринку будівництва нерухомості - «корпорація «KADORR GROUP», а отже її розміщення потребує дозволу.

Відповідно до ст.27 Закону особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону. Норми цієї статті не поширюються на порушення, зазначені у статті 24-1 цього Закону. Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть: рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами, в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно; 2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами; 3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами. З метою захисту інтересів суспільства, держави, споживачів реклами і учасників рекламного ринку державні органи, зазначені у статті 26 цього Закону, можуть звертатися до суду з позовами про заборону відповідної реклами та її публічне спростування. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на: рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами; виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості виготовлення реклами; розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдження реклами. Повторне вчинення перелічених порушень протягом року тягне за собою накладення штрафу у подвійному від передбаченого за ці порушення розмірі. Вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України. За неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 300 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймається виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, може вимагати від рекламодавців публікації відомостей, що уточнюють, доповнюють рекламу, та звертатися з позовом до суду щодо протиправних дій рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами. Антимонопольний комітет України накладає стягнення на рекламодавців за порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції. Рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду. Положення цієї статті не обмежують прав споживачів реклами, яким було завдано шкоди недобросовісною та неправомірною порівняльною рекламою, на відшкодування шкоди відповідно до законодавства України.

Таким чином, для правильного вирішення цієї справи підлягають з`ясуванню наступні питання: чи є позивач розповсюджувачем реклами та чи є розміщена конструкція рекламою в розумінні Закону №270/96-ВР.

Відповідно до визначення термінів, наведених у статті 1 Закону №270/96-ВР:

реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару;

зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг;

розповсюджувач реклами - особа, яка здійснює розповсюдження реклами.

Зазначене також кореспондується з пунктом 1.4. Правил розміщення зовнішньої реклами у місті Одесі, затверджених рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008 р. № 434, яким встановлено, що зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Стаття 9 Закону №270/96-ВР визначає правила ідентифікації реклами, а саме: реклама має бути чітко відокремлена від іншої інформації, незалежно від форм чи способів розповсюдження, таким чином, щоб її можна було ідентифікувати як рекламу.

Цією ж статтею закріплено, що не є рекламою в розумінні Закону №270/96-ВР: вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Відповідно до абзацу 8 п.2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067 вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб`єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що реклама - це інформація, а вивіска (табличка) - спосіб розміщення інформації. Вивіска (табличка) може мати як рекламний характер, так і інформаційний. Різниця полягає у змісті інформації, а не способі її представлення.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права вже була висловлена Верховним Судом у постанові по справі № 323/809/17 від 11 серпня 2021 року.

Системний аналіз вказаних положень дає змогу дійти висновку, що інформація про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, а також інформація, розміщена на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу у таке приміщення, яка не містить закликів придбавати товар або послугу, що реалізується суб`єктом, не є рекламою у розумінні частини сьомої статті 8 та частини шостої статті 9 Закону України «Про рекламу».

Така правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №323/1766/17, від 04.09.2019 у справі №1340/4421/18, від 11.11.2019 у справі № 323/1360/17, від 27.02.2020 у справі №405/4704/15-а, від 25.03.2020 у справі №461/4489/16-а.

Крім того, судом встановлено, що видом діяльності ОК «Жемчужина на Болгарской є комплексне обслуговування об`єктів (Код КВЕД 81.10).

При цьому, за твердженням відповідача, дахові конструкції з написом «KADORR 22» за адресою: м. Одеса вул. Болгарська, 87 є зовнішньою рекламою (ст. 1 ЗУ «Про рекламу», п. 1.5 Правил), адже вони спрямовані на необмежене коло осіб - споживачів реклами, яка, в свою чергу, формує та підтримує їх обізнаність та інтерес щодо учасника ринку будівництва нерухомості не тільки міста Одеси, а й всієї України, який використовує ідентифікацію себе на ринку нерухомості як «корпорація «KADORR GROUP» (веб-сайт https://kadorrgroup.com/), що об`єднує ряд суб`єктів господарювання - забудовників.

Також відповідач посилається на відомості з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, відповідно до яких торгівельна марка «KADORR GROUP» зареєстрована 12.04.2013 свідоцтво номер 176592, однак такі обставини не свідчать про те, що дахові конструкції з написом «KADORR 22» є зовнішньою рекламою.

Суд також звертає увагу, що конструкція з написом «KADОRR 22» була передана на баланс Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина на Болгарской» згідно акту приймання-передачі житлового-комплексу або його частини з балансу на баланс від 02.05.2018 року (а.с.44-46), що визнається сторонами.

Отже, Обслуговуючий кооператив «Жемчужина на Болгарской» не є ані рекламодавцем, ані розповсюджувачем реклами у розумінні вимог Закону України «Про рекламу», а тому не мав можливості та підстав надати витребувані вимогою Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області дозвільні документи та документи щодо вартості реклами.

Відповідні пояснення, хоча і були надані позивачем у листі від 19.05.2021 року за вих. № 19/05-21, у описовій частині протоколів та рішень не відображені та залишилися без оцінки.

В своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є:

право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом;

виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується.

При цьому, суд вважає за необхідно зауважити, що право бути вислуханим під час розгляду його справи, дійсно віднесено до одного основних складових (принципів) адміністративної процедури.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.2 КАС України особа має право на участь у процесі прийняття рішення, яке стосується її інтересів.

Право бути почутим, складова частина принципу верховенства права. Суб`єкт владних повноважень повинен застосовувати його, приймаючи рішення, що матиме вплив на права, свободи чи інтереси особи, особливо, якщо це рішення може мати несприятливі наслідки для особи. Особа, щодо якої приймають рішення, має право бути вислуханою суб`єктом владних повноважень: вона може наводити обставини та докази на їх підтвердження, правові аргументи тощо.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року в справі № 140/2740/19 та у постанові від 17 березня 2021 року у справі № 260/1612/19.

Судом встановлено, що повідомлення про розгляд справи направлено позивачу відповідачем 02.08.2021р., отримано 05.08.2021р., а розгляд справи відбувся 09.08.2021р.

Суд погоджується із тим, що відповідачем порушено вимоги ч.2 ст.26 Закону, оскільки повідомлення позивача відбулося 05.08.2021р. менш ніж за 5 робочих днів до 09.08.2021р., навіть якщо обліковувати цей строк наступного дня після 02.08.2021р. (п`ятий робочий день припадає на день розгляду справи).

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до ОК «Жемчужина на Болгарской» штрафів за порушення законодавства про рекламу, а тому, оскаржувані рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №№39, 45 від 10.08.2021 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем законність оскаржуваних рішень не доведена, а його аргументи суд відхиляє з вищенаведених підстав.

Враховуючи викладене позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 4540 грн. (а.с.10).

Суд звертає увагу, що позовна заява містить вимоги майнового характеру, а ціна позову складає 6783 грн., позивачем сплачено 4540грн. судового збору.

Відповідно до ч.2 ст. 132 КАС України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 3 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до адміністративного суду суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем адміністративного позову немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України Про державний бюджет на 2021 рік встановлено прожитковий мінімум з розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2021 року 2270 грн.

Отже, сума судового збору за подання до адміністративного суду Обслуговуючим кооперативом «Жемчужина на Болгарской» адміністративного позову майнового характеру становить 2270 грн.

Суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина на Болгарской» () суми сплаченого судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн., поклавши ці витрати на відповідача на підставі ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина на Болгарской» (; адреса: вул. Болгарська, 87-А, м. Одеса, 65005) до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (; адреса: вул. 7-ма Пересипська, 6, м. Одеса, 65042) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 5083 грн. №39 від 10.08.2021 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 1700 грн. №45 від 10.08.2021 року.

Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина на Болгарской» () суму сплаченого судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян