Справа № 140/11211/21
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року ЛуцькСправа № 140/11211/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 12.03.2021 №0-0315.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Волинській області від 12.03.2021 №0-0315 позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за податковий період 2020 рік у розмірі 2550,42 грн.

Позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, оскільки відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 . Загальна площа будинку 174 кв.м, житлова площа 91.0 кв.м, нежитлова площа 48.9 кв.м. Відповідно до технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна, виготовленого 26.08.2015, до будинковолодіння відноситься гараж площею 34.1 кв.м, який згідно основних показників об`єкта нерухомості відноситься до загальної площі, однак не належить до нежитлової площі житлового будинку. Також відповідно до пункту 16 Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованого 18.11.2015 Управлінням ДАБІ у Волинській області гараж площею 34,1 кв.м входить до загальної площі, не входить до нежитлової площі 48,9 кв.м.

Рішенням Зимнівської сільської ради від 22.06.2018 №26/23 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та ставок і пільг із сплати податку на території Зимнівської сільської ради», що набрало чинності 01.01.2019, встановлено розміри ставок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки: житлова нерухомість - будинки - за ставкою 1%; господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, майстерні, бойлерні - за ставкою 0,0 %.

Зазначає, що відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України передбачено пільги зі сплати податку, а саме, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку зменшується для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. м. Ставка податку за 1 кв.м, за «Будинки одноквартирні масової забудови» у 2020 році становить (1%) 47,23 грн.

ГУ ДПС у Волинській області проведено розрахунок податку на нерухоме майно , відмінне від земельної ділянки, за 2020 рік (174 кв.м - 120 кв.м) х (4723 грн х 1 %) = 2550,42 грн.

Натомість, розмір податку на нерухоме майно, яке належить позивачу на праві власності, відмінне від земельної ділянки має бути 939,88 грн (91,0 кв.м (житлова) х 47,23 грн.) + ( кв.м (нежитлова) х 47,23 грн) + ( 34,1 кв.м (гараж) х 0 грн)- (120 кв.м (пільгова площа) х 47,23грн) = 939,88 грн.

У зв`язку з вищенаведеним вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 12.03.2021 №0-0315 є протиправним і підлягає скасуванню. Просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 12.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву від 25.10.2021 (а.с.35-36) представник відповідача позовні вимоги не визнала та зазначила, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна та ITC «Податковий блок», позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 174 кв. м. У зв`язку з чим, ГУ ДПС у Волинській області проведено розрахунок податку за 2020 рік та винесено щодо позивача податкове повідомлення-рішення про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 12.03.2021 №0-0315 на суму 2550,42 грн.

Натомість, позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням ГУ ДПС у Волинській області від 12.03.2021 №0-0315 з тих підстав, що контролюючим органом невірно проведено розрахунок податку, а саме: з загальної площі житлового будинку не виключено площу нежитлового приміщення (гаража).

Представник відповідача зазначає, що при нарахуванні податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на житловий будинок, розташований на окремій земельній ділянці, враховується загальна площа усіх житлових, та допоміжних (нежитлових) приміщень.

Крім того, ДПС України залишила без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 12.03.2021 №0-0315, а скаргу фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 - без задоволення.

Відтак, відповідно до підпункту 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України, позивачу правомірно сформовано податкове повідомлення-рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 12.03.2021 №0-0315 на суму податкового зобов`язання 2550,42 грн.

З наведених підстав просила у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив від 08.11.2021 позивач підтримав вимоги заявлені у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області 12.03.2021 винесено та надіслано ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичною особою, яка є власником житлової нерухомості форми Ф №0-0315 на суму податкового зобов`язання 2550,42 грн за податковий період 2020 рік.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугували дані з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та ITC «Податковий блок», про те, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 174 кв.м (а.с.15).

Вважаючи прийняте податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, внормовано приписами статті 266 Податкового кодексу України (далі ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Отже, за загальним правилом, об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Нормами ПК України, встановлені пільги зі сплати вищезазначеного податку, зокрема, відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України - база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Відповідно до підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до підпункту 266.4.2. пункту 266.4 статті 266 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Рішенням Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 22.06.2018 №26/23 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» встановлені наступні ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебувають у власності фізичних осіб за 1 кв.м, а саме:

- 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня звітного (податкового) року) за «Будинки одноквартирні масової забудови».

- 0% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня звітного (податкового) року) за «Господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні».

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Підпунктом 266.6.1. пункту 266.2 статті 266 ПК України передбачено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Приймаючи оскаржуване податкове-повідомлення рішення, податковий орган вважав, що у приватній власності фізичної особи ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 та на 01.01.2021 перебуває житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 174 кв.м, який є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно та з врахуванням встановленої пільги зі сплати податку (для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв.м) об`єктом оподаткування є площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості 54 кв.м. (174 кв.м. - 120 кв.м.).

Однак, суд не погоджується з такими висновками податкового органу з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником нерухомого майна - житлового будинку, розташованоого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 174 кв.м, з яких: житлова площа 91.0 кв.м, нежитлова площа 48.9 кв.м та відповідно до технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна виготовленого 26.08.201, до будинковолодіння відноситься гараж площею 34.1 кв.м, який згідно основних показників об`єкта нерухомості відноситься до загальної площі, однак не належить ні до житлової ні до нежитлової площі житлового будинку. Також, відповідно до пункту 16 Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованого 18.11.2015 Управлінням ДАБІ у Волинській області гараж площею 34,1 кв.м входить до загальної площі, не входить до нежитлової площі.

Таким чином, враховуючи рішення Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 22.06.2018 №26/23 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», яким ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебувають у власності фізичних осіб за 1 кв.м за «Господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні» встановлена у розмірі 0% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня звітного (податкового) року), гараж площею 34.1 кв.м, який відноситься до вищевказаної класифікації будівель і споруд підлягає оподаткуванню за ставкою податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебувають у власності фізичних осіб у розмірі 0% за 1 кв.м (тобто, не оподатковується).

З вищенаведеного слідує, що при розрахунку ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за податковий період 2020 рік відповідачем зайво віднесено до об`єкта оподаткування гараж площею 34.1 кв.м, а тому об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно з врахуванням встановленої пільги зі сплати податку (для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв.м) є площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості 19,9 кв.м, а сума податкового зобов`язання за вказаним платежем відповідно повинна становити 939,88 грн ((174 кв.м 120 кв.м - 34.1 кв.м = 19,9 кв. м.) х 47,23 грн = 939,88 грн).

Таким чином, податковим органом, при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відносно позивача про зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за податковий період 2020 рік зайво включено суму 1610,54 грн (2550,42 грн - 939,88 грн), а тому в цій частині податкове повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 12.03.2021 №0-0315 підлягає скасуванню.

Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними та допустимими доказами правомірності винесеного ГУ ДПС у Волинській області податкових повідомлень-рішень від 12.03.2021 №0-0315 на суму 1610,54 грн.

На переконання суду, оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене не обгрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно та нерозсудливо, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору, пропорційно до задоволеної частини вимог у сумі 573,38 грн, сплаченого відповідно до квитанції від 04.10.2021 №1 (а.с.6).

Керуючись статтями 139, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 12 березня 2021 року №0-0315 в сумі 1610,54 грн (одна тисяча шістсот десять гривень 54 копійки).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 573,38 грн (п`ятсот сімдесят три гривні 38 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43000, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, буд. 4, ).

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук