Справа № 420/7028/20
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/7028/20
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Трейд Логістик» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Трейд Логістик» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними, скасування рішень та карток відмови,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 року адміністративний позов ТОВ «Альфа Трейд Логістик» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними, скасування рішень та карток відмови задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UА500030/2020/000020/2 від 17.06.2020 року. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UА500030/2020/000021/2 від 18.06.2020 року. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500030/2020/00125 від 17.06.2020 року. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500030/2020/00127 від 18.06.2020 року.

29.09.2020 року до суду першої інстанції від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби на користь ТОВ «Альфа Трейд Логістик» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. на розрахунковий рахунок позивача.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 року, заяву представника Позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу задоволено частково: стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби на користь ТОВ «Альфа Трейд Логістик» витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн.. У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 15.07.2021 року касаційну скаргу ТОВ «Альфа Трейд Логістик» задоволено.

Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 року скасовано в частині відмови у задоволенні заяви ТОВ «Альфа Трейд Логістик» про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн..

Справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 року залишено без змін.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення про стягнення 8000,00 грн. витрат на правничу допомогу у справі за адміністративним позовом ТОВ «Альфа Трейд Логістик» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними, скасування рішень та карток відмови.

Не погоджуючись з такою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити клопотання позивача про стягнення правничої допомоги в повному розмірі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що задовольняючи частково додатковим рішенням від 05.10.2020 року клопотання представника позивача про стягнення правничої допомоги, Одеський окружний адміністративний суд, враховував незначну складність справи (оскільки дана категорія справ дуже поширена), помірний обсяг виконаних адвокатом робіт відповідно до їх переліку, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), а також інші критерії оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката, встановлені ч.5 ст.134 КАС України, та дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача правничої допомоги в розмірі 2000,00 грн., та відмові в правничій допомозі в розмірі 8000,00 грн..

08.10.2020 року за вх.№41682/20 від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Так, представник відповідача вказав, що встановлений гонорар у 10000,00 грн. є завищеним, адже у перерахунку з урахуванням погодинного розміру мінімальної заробітної плати 28,31 грн. обсяг часу, витраченого на роботу складає 353 години, що явно не відповідає фактичним затратам часу, а також є співмірним 2,11 мінімальним заробітним платам та 4,35 прожитковим мінімумам на місяць.

Скасовуючи додаткове рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні з відповідача на користь позивача правничої допомоги в розмірі 8000,00 грн., Верховний Суд в своєму рішенні від 15.07.2021 року по даній справі вказав, що своєчасність надходження від відповідача заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу може бути наслідком формального підходу суду першої інстанції до повідомлення сторін про дату, час та місце вирішення питання щодо відшкодування судових витрат та об`єктивною відсутністю у відповідача можливості підготувати та направити свої заперечення, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо призначення розгляду заяви про ухвалення судового рішення на конкретну дату.

Тобто, Верховний Суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було порушено процесуальні норми, а саме ч.6 ст.134 КАС України, оскільки суд першої інстанції з власної ініціативи вирішив питання щодо співмірності понесених позивачем витрат на правничу допомогу, що суперечить вимогам процесуального законодавства.

Відмовляючи в задоволенні клопотання представника позивача про стягнення правничої допомоги в розмірі 8000,00 грн., Одеський окружний адміністративний суд в оскаржуваному рішенні від 16.08.2021 року, враховуючи висновки викладені в рішенні Верховного Суду від 15.07.2021 року, та відхиляючи аргументи представника відповідача наведені в клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, дійшов висновку, що сума витрат у 10000,00 грн. є неспівмірною даній категорії справ.

Колегія суддів не погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п.30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення з цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями).

Згідно зазначеного вище Висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З цієї підстави суд не може брати до уваги ті послуги, опис яких не є конкретизованим або щодо яких відсутні чітко встановлені результати проведеної роботи.

Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Згідно п.1 ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має з`ясувати, чи, є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тощо (ч.9 ст.139 КАС України).

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно ч.ч.1,7 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача, обґрунтовуючи наявність підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на правничу допомогу у розмір 10000,00 грн., надав, зокрема, договір про надання правової допомоги №15/ОД від 25.06.2020 року, укладений між ТОВ «Альфа Трейд Логістик» та адвокатським об`єднанням «Митні адвокати».

Предметом договору, зокрема, є надання правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.

Пунктом 3.1 вказаного договору визначено, що правову допомогу, що надається виконавцем, замовник оплачує в гривні шляхом переказу суми винагороди (гонорару) виконавцю, в розмірі та на умовах, визначених взаємною домовленістю Сторін або в укладеній додатковій угоді до цього Договору.

25.06.2020 року між ТОВ «Альфа Трейд Логістик» та адвокатським об`єднанням «Митні адвокати» укладено додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги №15/ОД, відповідно до якої за надання адвокатом правничої допомоги відповідно до умов Договору, замовник зобов`язаний виплатити виконавцю винагороду (гонорар) не пізніше 5-ти банківських днів з моменту отримання замовником рахунку у розмірі 10000,00 грн..

Відповідно до акта наданих послуг від 24.09.2020 року адвокатським об`єднанням «Митні адвокати» надано ТОВ «Альфа Трейд Логістик» наступні послуги:

- інтерв`ювання замовника, надання юридичної консультації та підготовка правової позиції щодо оскарження рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови; збір матеріалів, вивчення та аналіз документів митного оформлення, документів замовника з питань придбання товару (2 год. + 2 год.) - 1500 грн.;

- вивчення судової практики в аналогічних справах, підготовка та подання до Одеського окружного адміністративного суду позовної заяви (6 год.) - 6500,00 грн.;

- підготовка та подання клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, підготовка інших процесуальних документів (2 год.) - 2000,00 грн..

Вартість послуг складає: 10000,00 грн..

На підтвердження оплати наданих послуг надано платіжне доручення №45 від 09.07.2020 року, відповідно до якого позивачем перераховано на рахунок адвокатського об`єднання «Митні адвокати» кошти в розмірі 10000,00 грн..

Отже, як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру суми, що підлягає сплаті за надання адвокатом правничої допомоги надано договір про надання правової допомоги №15/ОД від 25.06.2020 року, додаткову угоду №1 до Договору від 25.06.2020 року, платіжне доручення №45 від 09.07.2020 року, акт наданих послуг від 24.09.2020 року, тобто повний, необхідний та достатній перелік документів та доказів на підтвердження обґрунтованості розміру понесених витрат на правничу допомогу.

Також колегія суддів зазначає, що зазначені первинні документи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу містять усі необхідні реквізити, оформлені відповідно до законодавчих вимог, містять перелік та зміст наданих послуг, зокрема містять посилання на конкретні дії та документи вчинені/складені адвокатом із зазначенням конкретного часу та вартості виконаних послуг.

Крім того, варто зауважити, що лише позовна заява складається з 24 аркушів, які, в свою чергу, містять детальне обґрунтування правової позиції позивача з посиланням на актуальну судову практику Верховного Суду, що свідчить про реальний обсяг витраченого часу адвокатом на підготовку документів.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що сума витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн. є співмірною зі складністю справи та наданими адвокатом послугами, відповідає принципу об`єктивності та розумності, саме така сума витрат, з урахуванням матеріалів справи та умов договору про надання правової допомоги була фактичною, а їхній розмір - обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

За таких обставин, суд першої інстанції безпідставно відмовив представнику позивача в задоволенні клопотання в частині стягнення з відповідача правничої допомоги в розмірі 8000,00 грн..

Враховуючи вищенаведене, відповідно до положень ст.317 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття додаткового рішення про стягнення з відповідача правничої допомоги у розмірі 8000 грн..

Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Трейд Логістик» задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року - скасувати.

Прийняти у справі додаткову постанову, якою стягнути з Одеської митниці Держмитслужби () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ТРЕЙД ЛОГІСТИК» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 (вісім тисяч) грн..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.