Справа № 400/3786/21
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позову без розгляду
в частині позовних вимог
24 грудня 2021 р. № 400/3786/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; визнання протиправними та скасування наказів від 14.12.2020 № 177-РС в частині, № 263 в частині; поновлення на посаді з 14.12.2020; стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати підйомної допомоги у зв`язку з його переїздом до нового місця служби у 2016 році;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 виплатити підйомну допомогу при переїзді до нового місця служби з одного населеного пункту в інший у розмірі місячного грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення з травня 2015 року по листопад 2018 року;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення з травня 2015 року по листопад 2018 року;

- визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за недоотримане речове майно за нормою № 4 (святкова форма);

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за недоотримане речове майно (святкова форма, норма №4);

- визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік у розмірі 50% грошового забезпечення та за 2020 рік у розмірі, що не перевищує його місячного грошового забезпечення;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік у розмірі 50% грошового забезпечення та за 2020 рік у розмірі що не перевищує його місячного грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- визнати протиправним та скасувати Наказ № 177-РС від 14.12.2020 року командира в/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) в частині звільнення старшини ОСОБА_1 в запас у зв`язку з закінченням контракту;

- визнати протиправним та скасувати Наказ № 263 від 14.12.2020 року командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) в частині виключення старшини ОСОБА_1 зі списків особового складу та зняття з усіх видів забезпечення;

- поновити старшину військової служби ОСОБА_1 на військовій службі на посаді головного старшини батальйону охорони в/ч А- 2227 з 14.12.2020 року;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 розрахувати та виплатити старшині військової служби за контрактом ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з 15.12.2020 року по дату фактичного поновлення на посаді;

- стягнути з в/ч НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

15.06.2021 року від представника Позивача на адресу суду надійшло клопотання про обґрунтування пропуску строку звернення до суду та прохання про поновлення строку звернення до суду (а.с.159-165).

17.06.2021 року Ухвалою суду Позивачеві Поновлено строк на звернення до адміністративного суду (т. 1 а.с. 199-200).

17.06.2021 року Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного про важення (т. 1 а.с. 201-202).

Позивач призваний на військову службу за мобілізацією на особливий період та з 06.06.2015 року перебував на службі у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 41,42).

З 01.10.2016 року Позивач проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_3 ) відповідно до наказу № 241 від 01.10.2016 року (а.с.43; а.с.229).

Вдруге Позивач звертався з рапортом про отримання підйомної допомоги вже 21.08.2018 року, і вдруге рапорт позивач не зареєстрував в установленому законом порядку (а.с. 73).

За захистом свого порушеного права щодо неотримання підйомної допомоги, Позивач звернувся до суду, серед інших позовних вимог в межах даного позову тільки 27.05.2021 року.

Після відкриття провадження суд встановив, що позивачем пропущено строк звернення до суду в частинні позовних вимог щодо невиплати підйомної допомоги у зв`язку з його переїздом до нового місця служби у 2016 році.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України передбачено, щодо звернення до адміністративного суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, звільнення з публічної служби, питань проходження публічної служби законом встановлюється місячний й строк.

Оскільки цей спір виник з приводу проходження та звільнення з публічної служби, до спірних правовідносин підлягає застосуванню місячний строк звернення до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 02.06.2021 року залишено позовну заяву без руху, зауважуючи, що позивачем попущено строк звернення до адміністративного суду.

Але у своєму клопотанні про поновлення строків звернення до суду Позивач жодним чином не обґрунтував причини пропуску строку на звернення до суду щодо неотримання підйомної допомоги з 2016 року. Крім того, суд наголошує, що про своє порушене право Позивач був обізнаний як у 2016 році, так і в 2018 році, коли звертався до командування з рапортом, позивач мав усі можливості звернутися до суду за захистом свого порушеного права щодо невиплати йому підйомної допомоги.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків в адміністративному процесуальному праві сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює їхніх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналізуючи зміст статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), очевидним є те, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Отже, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту наведених правових норм також убачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Водночас норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Отже, для поновлення строку звернення суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали вчасному зверненню з адміністративним позовом, у зв`язку з чим позивач має довести суду їхню наявність і непереборність з доданням відповідних доказів, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків, а також принцип res judicata.

Позивач ні в клопотанні про поновлення строків, ні під час судових засідань не навів жодних підстав чи обставин, які б свідчили про неможливість Позивача звернутися за захистом свого порушеного права на отримання підйомної допомоги за 2016 рік.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України наслідки пропущення процесуального строку на звернення до суду та залишає позовні вимоги без розгляду в частині позовних вимог щодо невиплати підйомної допомоги Позивачу у зв`язку його з переїздом до нового місця служби у 2016 році, оскільки Позивачем пропущений строк звернення до суду без поважних причин.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати підйомної допомоги у зв`язку з переїздом до нового місця служби у 2016 році; зобов`язання в/ч НОМЕР_1 виплатити підйомну допомогу при переїзді до нового місця служби з одного населеного пункту в інший у розмірі місячного грошового забезпечення залишити без розгляду.

Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у порядку ст. 256 КАС України.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 КАС України.

Дата складення повного судового рішення 24.12.2021 р.

Суддя Н.В. Лісовська