Справа № 640/289/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року м. Київ № 640/289/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо - Фуд"

до Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві

про визнання протиправною та скасування постанови №107 від 31.10.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільпо - Фуд" (далі також- позивач, ТОВ"Сільпо - Фуд") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві (далі також- відповідач, ГУ Держпродспоживслужби в місті Києві), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафних санкцій №107 від 31.10.2018 року, що винесена Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно прийнято оскаржувану постанову з неправильним застосуванням норм чинного законодавства, оскільки відповідачем здійснено неправильну кваліфікацію правопорушення, що вплинуло на розрахунок розміру санкцій. На думку позивача, штрафні санкції були нараховані з порушенням статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а саме: за кожну одиницю продукції. Враховуючи викладене, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Через канцелярію суду 04.02.2019 року позивачем подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Через канцелярію суду 08.04.2019 року відповідачем подано відзив, в якому останній просить відмовити в позові, посилаючись на те, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, оскільки оскаржуване рішення, прийнято у межах та на підставі наявних в останнього повноважень. Зауважив, що кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання несе відповідальність за порушення вимог Технічних регламентів, дія яких розповсюджується на продукцію та вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Також, з урахуванням вищевказаного та враховуючи, що під час перевірки характеристик продукції у Позивача було виявлено три об`єкти продукції, які відповідно до сценарних планів ймовірності виникнення ризику становлять серйозний ризик. Відповідачем цілком обґрунтовано застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожну окрему продукцію, що в сумі 76 500 грн., що відповідає меті застосування штрафних санкцій, дотриманню необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована Постанова № 107.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до листа Держпродспоживслужби України від 02.03.2018 № Д- 151/10525-18, Головному управлінню доручено здійснити за ланцюгом постачання позапланову перевірку характеристик продукції, зокрема, документів, що містять інформацію про походження такої продукції та її подальший обіг у ТОВ "СІЛЬПО- ФУД". Оскільки, ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" поставило продукцію: лампа електрична настільна на прищіпці мод. 516420, дата виготовлення березень 2016, лампа електрична настільна мод. 528690, дата виготовлення березень 2016, іграшка дитяча Евакуатор світло/музика 1:20 ТМ Wenyi, арт. 678443, дата виготовлення травень 2016, яка не відповідає встановленим вимогам та становить серйозний ризик розповсюджувачу ТОВ "Експансія".

23.07.2018 року начальником ГУ Держпродспоживслужби у м. Києві на підставі Законів України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», «Про загальну безпечність нехарчової продукції» прийнято наказ №2316, яким посадовим особам контролюючого органу доручено провести позапланову перевірку ТОВ "Сільпо - Фуд" з питань характеристик продукції, а саме: лампа електрична настільна на прищіпці (мод. 516420); лампа електрична настільна на прищіпці (мод. 528690); іграшка дитяча «Евакуатор» (арт. 678443).

Підставою для прийняття наказу стало доручення Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 03.07.2018 року № Д-151/10525-18.

Головне Управління Держпродспоживслужби в м. Києві на підставі наказу від 23.07.2018 року № 2316 та направлення від 23.07.2018 року № 2326 в строк з 23.07.2018 року по 24.07.2018 року здійснило позапланову невиїзну поєднану з виїзною перевірку ТОВ «Сільпо-Фуд» відповідно до ст.23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції

За результатами перевірки Головним Управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві складено Акт перевірки характеристик продукції від 24.07.2018 року № 2316/92 (далі в тексті - Акт перевірки), в якому ТОВ «Сільпо-Фуд» не надано підтвердження того, що він не вводив в обіг продукцію:

- введено в обіг продукцію, лампу електричну настільну на прищіпці мод. 516420, дата виготовлення березень 2016, яка не відповідає встановленим вимогам Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1067, а саме на світильнику не промарковано символ класу II; висота літер та цифр у маркуванні менше допустимої, немає інструкції з вступною додатковою інформацією - температура довкілля, за якої допускається використання світильника, попередження, що світильник із затискачем для кріплення не придатний для встановлення на трубу, є контакт між доступними металевими частинами та внутрішньою проводкою, що має тільки основну ізоляцію; є досуп випробувальним щупом 13 згідно ІЕС 61032 до струмопровідних частин крізь твір у корпусі затискача для кріплення - затискач світильника, що встановлено на скляній полиці завтовшки 10 мм, зрушується з місця при прикладанні до гнучкого шнура зусилля 14 (повинен утримуватися під час дії зусилля 20 Н), світильник падає з металевого стрижня діаметром 20 мм під дією власної ваги, що не допускається, площа поперечного перерізу проводів гнучкого шнура дорівнює 0,1 мм2 за норми не менше ніж 0,5 мм2, відсутні втулки з ізоляційного матеріалу в отворах, доступних для дотику металевих частин, через які проходять проводи внутрішнього монтажу; не забезпечено захист від ураження електричним струмом: є доступ стандартним випробувальним щупом згідно з ІЕС 60529 до цоколя лампи, штепсельна вилка не відповідає стандартному листу за розмірами. Відповідно сценарного плану ймовірності виникнення ризику продукція становить серйозний ризик (дане порушення зазначено в акті перевірки характеристик продукції від 14.05.2018 № 10-05.2/25 складений ГУ Держпродспоживслужби в Київській області). Суб`єктом господарювання надані декларації про відповідність, висновок СЕС;

- введено в обіг продукцію, лампу електричну настільну мод. 528690, дата виготовлення: «березень 2016, яка не відповідає встановленим вимогам Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1067, а саме на світильнику не промарковано 528690, дата виготовлення березень 2016, яка не відповідає встановленим вимогам технічного регламенту, а саме на світильнику не промарковано символ класу захисту II, висота літер та та цифр умаркуванні менше допустимої, немає інструкції з наступною додатковою інформацією - температура довкілля, за якої допускається використання світильника, є контакт між доступними металевими частинами та внутрішньою проводкою, що має тільки основну ізоляцію, площа поперечного перерізу проводів гнучкого шнура дорівнює 0,1 мм2 за норми не менше ніж 0,5 мм2, відсутні втулки з ізоляційного матеріалу в отворах, доступних для дотику металевих частин, через які проходять проводи внутрішнього монтажу, не забезпечено захист від ураження електричним струмом: є доступ стандартним випробувальним щупом згідно ЕІС 60529 до цоколя лампи, штепсельна вилка не відповідає стандартному листу за розмірами. Відповідно до сценарного плану ймовірності виникнення ризику продукція становить серйозний ризик (дане порушення зазначено в акті перевірки характеристик продукції від 14.05.2018 № 10-05.2/25 складений ГУ Держпродспоживслужби в Київській області). Суб`єктом господарювання надані декларації про відповідність, висновок СЕС;

- введено в обіг продукцію, іграшку дитячу «Евакуатор» світло/музика 1:20 ТМ Wenyi, арт. 678443, дата виготовлення: травень 2016, яка не відповідає вимогам Технічного регламенту обмеження використання деяких небезпечних речовин в електричному та електронному обладнанні, затвердженого постановою КМ України від 10.03.2017 року № 139, а саме за вмістом свинцю. Відповідно до сценарного плану ймовірності виникнення ризику продукція становить серйозний ризик (дане порушення зазначено в акті перевірки характеристик продукції від 14.05.2018 № 10-05.2/25 складений ГУ Держпродспоживслужби в Київській області). Суб`єктом господарювання надані декларації про відповідність, висновок СЕС.

На підставі акту перевірки характеристики продукції від 24.07.2018 року № 2316/92, спеціалістом Головного управління складено протокол про виявлене порушення вимог статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 24.07.2018 року № 2316/92 та винесено постанову про накладення штрафних санкцій від 31.10.2018 року № 107.

Згідно постанови № 107 від 31.10.2018 року до ТОВ «Сільпо-Фуд» застосовано штраф у розмірі 4500 (1500 + 1500 + 1500) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 76 500 грн.

Позивач не погодившись із даним рішенням, вважаючи його протиправним, звернувся до суду із даним позовом.

Суд, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, зазначає наступне.

Організація та порядок здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції під час її ввезення на митну територію України визначаються Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року №2735-VI (далі Закон України від 02 грудня 2010 року №2735-VI).

Абзацом 9 статті 1 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI визначено, що державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Відповідно до статті 3 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI, метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам. Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 10 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних, регламентів.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 11 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI, до повноважень органів ринкового нагляду, зокрема, належить проведення перевірок характеристик продукції.

Так, частиною 3 статті 23 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI передбачено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (частина 5 статті 23 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI).

Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки (частина 6 статті 23 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI).

Пунктом 2 частини 1 статті 24 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI визначено, що органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів: позапланові: а) за зверненнями споживачів (користувачів) відповідної продукції, а також органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих рад, правоохоронних органів, громадських організацій споживачів (об`єднань споживачів), у яких міститься інформація про розповсюдження продукції, що завдала шкоди суспільним інтересам чи має недоліки, що можуть завдати такої шкоди, і відсутня інформація, за якою виробника такої продукції може бути ідентифіковано, але міститься інформація, за якою може бути встановлено розповсюджувача, у якого було придбано (виявлено) таку продукцію; б) у разі якщо під час перевірки характеристик продукції у виробника відповідної продукції виробник доведе що: він не вводив в обіг продукцію, що є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам; продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності розповсюджувача (розповсюджувачів) такої продукції.

У випадках, зазначених у підпункті "б" пункту 2 цієї частини, встановлюється за ланцюгом постачання продукції особа, яка ввела таку продукцію в обіг, та особа, внаслідок дій чи бездіяльності якої продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що підставою перевірки став лист Держпродспоживслужби в Київській області від 25.05.2018 року №10-08.1-04/4197. Відповідно до отриманого відповідачем оперативного сповіщення Головне Управління Держпродспоживслужби в м. Києві отримало інформацію про те, що за результатами перевірки ТОВ «ЕКСПАНСІЯ», встановлена невідповідність продукції: лампа електрична настільна на прищіпці (мод. 516420); лампа електрична настільна на прищіпці (мод. 528690); іграшка дитяча «Евакуатор» (арт. 678443), яка за результатами проведеної експертизи (випробування) не відповідає вимогам щодо забезпечення безпечності і відповідно до сценарного плану ймовірності ризику, що може становити продукція, становить серйозний ризик. Постачальником ТОВ «ЕКСПАНСІЯ» було ТОВ «Сільпо-Фуд».

Відтак, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для здійснення позапланової перевірки характеристик продукції.

Частиною 2 статті 24 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI передбачено, що під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом "а" пункту 2 частини першої цієї статті: 1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є: а) наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам; б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам; в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією.

Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених підпунктом "б" пункту 2 частини першої цієї статті, об`єктом перевірки є документи, що містять інформацію про походження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо). Якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Під час перевірки характеристик продукції на підставі, визначеній в абзаці третьому підпункту "б" пункту 2 частини першої цієї статті, орган ринкового нагляду також проводить перевірку умов зберігання відповідної продукції (частина 3 статті 24 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI).

Вимоги до безпечності іграшок та їх обігу на території України встановлює Технічний регламент безпечності іграшок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року №515 (чинний на момент проведення перевірки). Пунктом 10 Регламенту №515 визначено, що виробники зобов`язані зазначати власне найменування, зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та адресу на іграшці, а якщо це неможливо, - на її пакуванні або в документі, що додається до іграшки.

Виробники забезпечують наявність інструкції до іграшки та інформації про безпечність, які складаються згідно з вимогами законодавства про мови (пункт 11 Регламенту №515).

Відповідно до пункту 18 Регламенту №515 імпортери зобов`язані зазначити своє найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та адресу на іграшці, а якщо це неможливо, - на її пакуванні або в документі, що додається до іграшки. Згідно пункту 37 Регламенту №515, виробник повинен наносити чітко видимі, розбірливі, зрозумілі та точні попередження на іграшці, прикріпленій до неї етикетці (ярлику) або пакуванні та у разі потреби в інструкції, що додається до іграшки. До дрібних іграшок, які продаються без пакування, повинні прикріплюватися відповідні попередження. Кожному окремо або всім попередженням в цілому повинне передувати слово "Попередження". Попередження, у яких зазначається мінімальний та максимальний вік користувачів, та інші наведені у додатку 5 до цього Технічного регламенту, розміщуються на пакуванні або в інший спосіб, що забезпечує чітку видимість для споживача перед придбанням іграшки. При цьому, відповідно до пунктів 44-45 Регламенту №515 іграшки повинні надаватися на ринку з нанесеним в установленому порядку національним знаком відповідності. Національний знак відповідності наноситься лише виробником або його уповноваженим представником.

Нанесення виробником або його уповноваженим представником національного знака відповідності є підтвердженням його відповідальності за відповідність іграшки вимогам, установленим у технічних регламентах, що передбачають нанесення національного знака відповідності (пункт 46 Регламенту №515).

Національний знак відповідності повинен наноситися на іграшку, прикріплену до неї етикетку (ярлик) або пакування та бути видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли іграшка дрібна або складається з дрібних частин, національний знак відповідності може наноситися на етикетку (ярлик) або супровідну листівку. Якщо іграшка продається в демонстраційному пакуванні та нанесення національного знака відповідності на іграшку є технічно неможливим, він може наноситися на демонстраційне пакування (пункт 52 Регламенту №515).

Крім того, відповідно до пункту 2 додатку 5 Регламенту №515 іграшки, що можуть бути небезпечними для дітей віком до 36 місяців, повинні містити таке попередження: "Не призначено для дітей віком до 36 місяців" чи "Не призначено для дітей віком до 3 років", або таке зображення: У попередженні обов`язково зазначається конкретна небезпека. Зазначене попередження може не застосовуватися до іграшок, які через свої функції, розміри, інші характеристики очевидно не підходять для дітей віком до трьох років. Суд зазначає, що відповідальність за нанесення знаку відповідності та наявність інструкції до іграшки та інформації про її безпечність несе виробник іграшки, однак відповідальність за розповсюдження такої іграшки без необхідної інформації та знаку відповідності несе розповсюджувач.

Постанова Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1067 «Про затвердження Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання» набрала чинності 01.06.2016 року.

Відповідно до цього Технічного регламенту: перелік національних стандартів, що є ідентичними гармонізованим європейським стандартам та відповідність яким надає презумпцію відповідності електрообладнання цілям, пов`язаним з безпечністю (далі - перелік національних стандартів), затверджується та оприлюднюється відповідно до закону.Відповідність електрообладнання стандартам, які включені до переліку національних стандартів, або їх частинам надає презумпцію відповідності такого електрообладнання цілям, пов`язаним з безпечністю, які охоплюються такими стандартами чи їх частинами (п.34).

Вимоги щодо обмеження використання небезпечних речовин в електричному та електронному обладнанні з метою забезпечення охорони здоров`я людини і захисту навколишнього природного середовища, включаючи екологічно безпечну утилізацію та видалення відходів електричного та електронного обладнання, передбачає Постанова Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 139 «Про затвердження Технічного регламенту обмеження використання деяких небезпечних речовин в електричному та електронному обладнанні».

Пунктом 1 частини 3 статті 44 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI визначено, що до розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі: розповсюдження продукції, на якій відсутній знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, - у розмірі від ста п`ятдесяти до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двохсот до трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

До особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі: введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (пункт 2 частини 2 статті 44 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI).

При цьому, частиною 2 статті 1 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI визначено, що термін «введення в обіг» використовується у значенні, наведеному у Законі України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності».

Так, відповідно до вимог статті 34 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» виробники і постачальники повинні пропонувати та надавати лише послуги або застосовувати процеси чи вводити в обіг продукцію вітчизняного або іноземного походження, які є безпечними для життя та здоров`я людини, для тварин, рослин, забезпечують захист національної безпеки, охорону довкілля та природних ресурсів, запобігання недобросовісній конкуренції.

Виробники і постачальники повинні забезпечити виконання всіх вимог відповідних технічних регламентів перед введенням в обіг об`єктів технічних регламентів.

Введення в обіг об`єктів технічних регламентів супроводжується декларацією про відповідність та/або сертифікатом відповідності, а також маркуванням продукції Національним знаком відповідності, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом.

Виробник або його уповноважений представник в Україні повинні: забезпечити споживачів продукції відповідною інформацією для оцінки ризиків, пов`язаних з цією продукцією, якщо такі ризики не є очевидними, без попереджень, та вжити заходів для запобігання таким ризикам; вилучати з обігу продукцію, якщо вона не відповідає вимогам відповідних технічних регламентів; зберігати декларацію про відповідність та/або сертифікати відповідності, іншу технічну документацію, що підтверджує відповідність технічним регламентам, протягом передбачуваного періоду використання продукції, введеної в обіг, та надавати таку інформацію за запитом органів ринкового нагляду; відшкодовувати збитки споживачам продукції, процесів і послуг у разі, якщо доведена їх невідповідність вимогам технічних регламентів, указаних у декларації про відповідність та/або сертифікаті відповідності.

Аналіз наведених норм свідчить, що саме на виробників та постачальників покладено обов`язок щодо забезпечення виконання всіх вимог відповідних технічних регламентів перед введенням в обіг об`єктів технічних регламентів.

Згідно ст.45 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", виробник, уповноважений представник, імпортер або інша особа, яка відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що: 1) вона не вводила відповідну продукцію в обіг; 2) з урахуванням усіх обставин відповідна продукція після введення її в обіг стала такою, що становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок дій або бездіяльності інших осіб чи непереборної сили; 3) відповідна продукція становить ризик внаслідок додержання виробником вимог законодавства чи виконання обов`язкових для нього приписів державних органів; 4) у випадку виробника комплектуючого виробу чи складової частини продукції ризик (невідповідність) продукції встановленим вимогам виник (виникла) внаслідок конструкції готової продукції, до якої входить цей виріб чи складова частина, або інструкцій, даних такому виробнику виробником готової продукції.

Розповсюджувач продукції не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що: 1) продукція стала такою, що становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок недодержання іншим розповсюджувачем умов її зберігання, за умови, що інший розповсюджувач такої продукції може бути встановлений; 2) продукція, що поставлена ним, відповідає встановленим вимогам, але незважаючи на це становить ризик.

Позивач не заперечував того, що є особою, яка ввела в обіг вищевказану продукцію. Підстав для звільнення від відповідальності, передбаченої статті 44 Закону, які наведені у статті 45 цього Закону, позивача як особи, що ввела в обіг цю продукцію та її розповсюджувала, судом не встановлено.

Відповідно до статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами, в даному випадку Законами України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

Статтею 239 Господарського кодексу України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання адміністративно-господарські санкції, серед яких і адміністративно-господарський штраф.

Частиною першою статті 241 Господарського кодексу України встановлено, щоадміністративно-господарський штраф визначається законом як грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету в разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Частиною другою статті 241 Господарського кодексу України визначено перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові да інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Отже, виходячи з зазначеного вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість визначених відповідачем порушень, які зазначені в акті перевірки характеристик продукції від 24.07.2018 року № 2316/92. Щодо визначення порядку застосування штрафних санкцій та їх розміру, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (в редакції на момент виникнення спірних правоввідносин) до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі: введення в обіг продукції, що становить серйозний ризик, - у розмірі від тисячі п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двох тисяч п`ятисот до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Визначення терміну продукція наведене у статті 1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», а саме, продукція - речовина, препарат або товар, виготовлений у ході виробничого процесу.

Кожному товару (продукції) присвоюється свій унікальний помер або код (артикул) за яким ідентифікується цей товар (продукція), також кожна продукція має різні характеристики, а відповідно до вимог частини 1 статті 11 «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» відповідність введеної в обіг, наданої на ринку або введеної в експлуатацію в Україні продукції вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, є обов`язковою. Отже, так як під час перевірки було виявлено 3 товари, кожен з яких, не відповідає встановленим вимогам, до позивача було застосовано штрафні санкції за кожну позицію акта перевірки, відповідно до розрахунку адміністративного- господарських (штрафних) санкцій.

Доводи позивача, що не передбачена можливість розрахунку штрафних в залежності від кількості товару зазначеного в акті перевірки, являються помилковими.

Як вбачається з оскаржуваної постанови №107 від 31.10.2018 року, до позивача застосовано штраф у розмірі 4500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожну окрему продукцію), що в сумі становить 76 500 грн.

Згідно розрахунку адміністративно господарських санкцій штрафні санкції накладено за кожну одиницю товару, щодо якої виявлено порушення (3 одиниці) та в межах санкції.

Таким чином, відповідачем правомірно та обґрунтовано застосовано штрафні санкції до позивача у розмірі 4500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за три виявлених порушення, оскільки зазначене не суперечить положенням статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".

Вказана правова позиція відповідає позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 року по справі № 804/4369/18 та постанові від 17.03.2021 року по справі № 620/3792/18. А також, в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2019 року по справі № 420/1504/09, постанові від 20.03.2018 року по справі № 815/3207/18.

За викладених обставин, суд вважає, що вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Згідно зі статті 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись статтями 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені адміністративного Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо - Фуд" до Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві про визнання протиправними та скасування постанови №107 від 31.10.2018 року про накладення штрафних санкцій - відмовити.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія "Сільпо - Фуд" (вул. Бутлерова 1, Київ 90, м.Київ, 02090, ).

Відповідач: Головне управління Держпродспоживслужби в місті Києві (вул. Волинська, 12, м. Київ, 03151, ).

Повне рішення складено 23.12.2021 року.

Суддя Л.О. Маруліна