Справа № 520/9062/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 р. Справа № 520/9062/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2021, головуючий суддя І інстанції: Севастьяненко К.О., м. Харків,, повний текст складено 26.07.21 по справі № 520/9062/21

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 04.07.2016 по 04.07.2019 рік;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_3 , індексацію грошового забезпечення за період з 04.07.2016 по 04.07.2019 рік, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 04.07.2016 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 04.07.2019 - березень 2018 року відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач станом на день прийняття наказу про виключення зі списків особового складу, всупереч чинному законодавству, не провів з позивачем розрахунків щодо виплати індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 04.07.2016 по 04.07.2019, яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці та її проведення у зв`язку зі зростанням споживчих цін, дотримання яких є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців незалежно від форми власності та виду юридичної особи, чим допустив протиправну бездіяльність, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 по справі № 520/9062/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частина НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 04.07.2016 по 04.07.2019 рік.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 04.07.2016 по 04.07.2019 рік.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 по справі № 520/9062/21 та ухвалити нове рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилаючись на положення ст.51 Бюджетного кодексу України, п.14 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок №1078), роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 09.06.2016 №252/10/136-16, зазначив, що індексація грошового забезпечення військовослужбовці здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетних установ усіх рівнів на відповідний рік, а враховуючи, що можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016 року - лютому 2018 року у Міністерства оборони України не було, відповідач правомірно не здійснював виплату індексації позивачу за вказаний період. Також вважає, що індексація за 2019 рік відповідно до ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей не належить до видів грошового забезпечення і не має щомісячного характеру виплат, що враховуючи відсутність механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди є підставою для відмову в задоволенні позову.

У поданих до суду апеляційної інстанції письмових поясненнях відповідачем зазначено, що відповідно до наданої довідки про розрахунок індексації ОСОБА_1 з 04.07.2016 по 01.03.2018 остання обрахована, але не виплачена. Зауважив, що відповідно до роздавальних відомостей, які містяться у матеріалах справи, позивач отримував індексацію з 01.03.2018 по 04.07.2019.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що з 04.07.2016 ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_4 .

Позивача, сержанта ОСОБА_1 , командира прожекторного відділення групи електротехнічних засобів вузла радіотехнічного забезпечення батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу), з 04.07.2019 звільнено в запас наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 14.06.2019 року № 263-РС за підпунктом а (у зв`язку з закінченням контракту) відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", що підтверджується копією витягу з наказу військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №125 від 04.07.2019.

Позивач, вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у невиплаті належної ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 04.07.2016 по 04.07.2019 рік, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 04.07.2016 по 04.07.2019 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію за цей період, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, з огляду на наявність порушеного права позивача на отримання індексації грошового забезпечення. При цьому, суд першої інстанції вважав необґрунтованими доводи позивача про необхідність застосування у даних правовідносинах базового місяця для індексації - січень 2008 та березень 2018, оскільки це питання знаходиться в залежності від таких показників як розмір прожиткового мінімуму за певні періоди, розміру коефіцієнту індексації пенсій тощо, які підлягають застосуванню відповідними органами, підприємствами, установами, організаціями при здійсненні відповідних розрахунків, повноваження яких в цій частині є дискреційними, а тому відмовив у задоволенні вказаної частини позовних вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову), колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України Про індексацію грошових доходів населення № 1282-ХІІ (далі - Закон № 1282-ХІІ).

У статті 1 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частинами першою-другою статті 5 Закону №1282-ХІІ встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону №1282-ХІІ).

У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Отже, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум грошового забезпечення військовослужбовців.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, що також має значення для розрахунку їх пенсії за вислугу років, оскільки забезпечує дотримання прав осіб, які проходили військову службу, як складової конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція застосована у постанові Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 03.04.2019 (справа №638/9697/17), від 30.09.2019 (справа №750/9785/16-а), від 20.11.2019 у справі №522/11257/16-а і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від неї.

Отже, грошове забезпечення підлягає обов`язковій індексації як державна соціальна гарантія яка надається для соціальної підтримки населення в умовах зростання цін, а державні соціальні гарантії обов`язкові для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності. Відповідні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 по справі № 610/1175/17.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про неналежність індексації за 2019 рік до видів грошового забезпечення є такими, що не відповідають вищенаведеному, а тому підлягають відхиленню.

З метою реалізації Закону №1282-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17 березня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078), який, відповідно до п.1 визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно з п. 1-1 Порядку № 1078 (в редакції, чинній з 01.01.2016), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 р. № 491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абз. 2 цього пункту.

Згідно з п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до п. 4 Порядку № 1078 сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Отже, аналізуючи наведені норми можна дійти висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації та саме до компетенції відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення, відноситься його визначення та в подальшому здійснення відповідних сум нарахування індексації. Саме на відповідача, за наявності законних підстав, покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення.

Щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 04.07.2016 по 28.02.2018, колегія суддів зазначає наступне.

З дослідженого судом апеляційної інстанції розрахунку індексації грошового забезпечення за 2016-2018 роки ОСОБА_1 (інд. код: НОМЕР_3 ) вбачається, що з грудня 2016 по лютий 2018 року нараховано індексацію грошового забезпечення у розмірі 3046,53 грн, проте, що підтверджено письмовими поясненнями відповідача, надісланими до суду апеляційної інстанції, не виплачено. За період з липня по листопад 2016 року включно індексацію не нараховано та не виплачено.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на роз`яснення Міністерства соціальної політики України є необґрунтованими, так як відповідач мав керуватися та діяти відповідно до Закону України №1282-XII від 03.07.1991 "Про індексацію грошових доходів населення", який має вищу юридичну силу, ніж роз`яснення міністерств, які носять рекомендаційний характер.

Доводи відповідача про правомірність його дій щодо непроведення індексації грошових доходів населення з посиланням на відсутність відповідних коштів, які передбачено на виплату індексації грошового забезпечення, у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування є неприйнятними, оскільки за змістом положеннь Закону № 1282-XII та Порядку № 1078, якими визначено джерело коштів на проведення індексації, виплата індексації не ставиться у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації.

Індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.

Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів відсутності у бюджеті відповідного рівня, з якого фінансується Військова частина НОМЕР_1 , за період з 04.07.2016 по 28.02.2018, коштів на індексацію грошового забезпечення та вжиття відповідних заходів шляхом надіслання листів про потреби на виділення додаткових коштів для виплати військовослужбовцям індексації грошового забезпечення з метою отримання додаткових коштів для виплати військовослужбовцям індексації грошового забезпечення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 04.07.2016 по 30.11.2016 та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2016 по 28.02.2018.

З огляду на вищевикладене, висновок суду першої інстанції щодо визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 в частині ненарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2016 по 28.02.2018 є таким, що не відповідає дійсності та спростовується дослідженими колегією суддів обставинами у справі, що зумовлює скасування рішення суду першої інстанції в цій частині з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.11.2018, колегія суддів зазначає наступне.

Так, 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою було підвищено розмір тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач, та затверджено нові збільшені схеми тарифних розрядів та ставок за посадами та тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, що в силу наведених вище норм Порядку № 1078, свідчить про те, що з 01.03.2018 базовим місяцем при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення військовослужбовцям є березень 2018 року.

Як вказано вище відповідно доп. 1-1 Порядку №1078 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Отже, з наведеного слідує, що перш ніж досліджувати правильність обчислення нарахованої індексації (застосування базового місяця при нарахуванні), слід встановити чи перевищувала величина індексу споживчих цін поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка у спірний період.

Так, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) в березні 2018 року становив 101,1%, в квітні 2018 року становив 100,8%, в травні 2018 року 100,0%, в червні 100,0%, в липні 99,3%, в серпні 100,0%, в вересні 101,9%, в жовтні 101,7%.

Отже, лише у жовтні 2018 року було перевищено поріг індексації у 103% (100,8% * 100,0% * 100,0% * 99,3% * 100,0% * 101,9% * 101,7% * 100).

Вказані відсоткові показники індексу інфляції за жовтень 2018 року були опубліковані у листопаді 2018 року, що з огляду на наведені вище приписи п. 1-1 Порядку №1078, свідчать про те, що індексацію слід проводити з 01 грудня 2018, як першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.11.2018, що зумовлює скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовним вимоги про визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 та зобов`язання відповідача за вказаний період нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення, та прийняття постанови про відмову в задоволенні позову в частині ненарахування та невиплати індексації за період з 01.03.2018 по 30.11.2018.

З приводу нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2018 по 04.07.2019, колегія суддів зазначає наступне.

З наявних в матеріалах справи копій роздавальних відомостей ВЧ НОМЕР_1 за період з грудня 2018 року по липень 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 щомісячно нарахувалося та виплачувалося індексація грошового забезпечення у розмірі 71,08 грн з грудня 2018 року по лютий 2019 року, у розмірі 134,47 грн - з березня 2019 року по червень 2019 року, у розмірі 206,72 за липень 2019 року.

Враховуючи, що судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині застосування базового місяця для обчислення індексу споживчих цін (за період з 04.07.2016 по 28.02.2018 - січень 2008 року, за період з 01.03.2018 по 04.07.2019 - березень 2018 року), і в цій частині рішення суду першої інстанції не є предметом перегляду суду апеляційної інстанції через відсутність таких вимог в апеляційній скарзі, колегія суддів не надає оцінку обставинам щодо застосованого відповідачем при обчисленні розміру індексації базового місяця за період з 01.12.2018 по 04.07.2019 року.

Таким чином, з огляду на те, що відповідачем нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2018 по 04.07.2019, а також враховуючи, що питання правомірності/протиправності розміру такої індексації не охополюється апеляційним переглядом, колегія суддів не вбачає підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2018 по 04.07.2019, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2018 по 04.07.2019 та зобов`язання відповідача за вказаний період нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За приписами до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 по справі № 520/9062/21 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у нездійсненні ОСОБА_1 нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2016 по 28.02.2018, нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2019 включно та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2019, підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині постанови про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч.2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Тобто, із зазначеної норми слідує, що стягненню судових витрат на користь суб`єкта владних повноважень, підлягають лише два види витрат, пов`язаних з розглядом справи: витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази понесення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Враховуючи, що відповідачем - суб`єктом владних повноважень не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 139, ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 по справі № 520/9062/21 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у нездійсненні нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2016 по 28.02.2018, нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2019 включно та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.07.2019 - скасувати.

Прийняти в цій частині постанову, якою в задоволенні позовних ОСОБА_1 - відмовити.

В іншій частині задоволення позову рішення Харківського окружного адміністративного суду 26.07.2021 по справі № 520/9062/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова