Справа № 440/18300/21
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

28 грудня 2021 рокум. ПолтаваСправа № 440/18300/21
Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Ясиновський І.Г., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
22 грудня 2021 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла (зареєстрована канцелярією суду 23 грудня 2021 року) позовна заява ОСОБА_1 до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у якому просить:
визнати протиправними дії Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не видання наказу про встановлення ОСОБА_1 щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень з 2016 по 2019 рік в розмірі 10 % посадового окладу;
зобов`язати Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень за період з 2016 року по 2019 рік у розмірі 10 % від посадового окладу;
зобов`язати Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нову довідку про розмір грошового забезпечення згідно форми Додатку 2 до Порядку № 45, копію якої надати ОСОБА_1 , стосовно основного розміру грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплат, підвищення) та премії, для проведення обчислення та перерахунку розміру пенсії.
Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Предметом позову ОСОБА_1 є визнання протиправними дій Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не видання наказу про встановлення ОСОБА_1 щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень з 2016 по 2019 рік в розмірі 10 % посадового окладу.
Решта вимог є похідними вимогами від зазначеної вимоги, задоволення яких залежить від вирішення вказаної основної вимоги.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічною службою є, зокрема, військова служба.
Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).
Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.
Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Таким чином, строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо не видання наказу про встановлення ОСОБА_1 щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень з 2016 по 2019 рік в розмірі 10 % посадового окладу охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом місяця від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
Згідно з пунктом 6 Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 р. N 414, персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи.
Відповідно до пункту 3 розділу ХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, для виплати надбавки військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень, командир військової частини щорічно станом на 01 січня визначає наказом розмір надбавки відповідно до номенклатури посад військовослужбовців і працівників, зайняття яких потребує оформлення допуску до державної таємниці, за погодженням з режимно-секретним органом.
Отже, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень є одним з видів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, яка виплачується щомісячно у разі прийняття відповідного наказу, а тому про не видання наказу про встановлення ОСОБА_1 щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень з 2016 по 2019 рік в розмірі 10 % посадового окладу позивач повинен був дізнатися з дня отримання грошового забезпечення, починаючи з січня 2016 року та по червень 2019 року. При цьому, позивач мав реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації з питання прийняття рішення про призначення йому відповідної надбавки.
Таким чином, з дня отримання грошового забезпечення за відповідні місці, починаючи з січня 2016 року та по червень 2019 року, позивач вважається таким, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав чи законних інтересів.
Однак, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом 22 грудня 2021 року, що підтверджується штампом поштової організації на конверті, тобто більш як через чотири - два роки з дня, коли він повинен був дізнатися про порушення свого права чи законного інтересу.
Судом не приймаються посилання позивача на той факт, що ніби він дізнався про порушення своїх прав з листа Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 30.11.2021, з огляду на те, що вказані твердження є неправдивими та такими, які направленні на введення суду в оману, враховуючи наступне.
З інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень та системи Діловодство спеціалізованого суду, судом встановлено, що позивачем було подано позовну заяву з тими самими вимогами, з тих самих підстав до того самого відповідача ще 16 вересня 2021 року, що надійшла до суду 20 вересня 2021 року та зареєстрована канцелярією суду за вх. №57135/21 від 21 вересня 2021 року.
При цьому, судом в межах такої справи №440/11115/21 позивачу наголошено, що ним пропущено місячний строк звернення до адміністративного суду з даним позовом, встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху від 27.09.2021. Згодом, а саме 23.10.2021 року судом в межах справи №440/11115/21 прийнято ухвалу про визнання неповажними підстави, вказані ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку звернення до суду та вирішено повернути позовну заяву. Вказану ухвалу позивачем станом на час розгляду вказаного позову - не оскаржено.
Отже, позивачу вже точно станом на 16.09.2021 року (час його звернення у справі №440/11115/21) було відомо про порушене його право, а відтак позивачем пропущено місячний строк звернення до адміністративного суду з даним позовом, встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Частиною 6 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Позивачем не додано до позову заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.
Статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відтак, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.
На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 160, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.
Встановити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Недоліки необхідно усунути шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.
Роз`яснити позивачу, що у разі, якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.Г. Ясиновський