Справа № 440/5234/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 р. Справа № 440/5234/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 (суддя Клочко К.І.; м. Полтава) по справі № 440/5234/21

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2021 року ОСОБА_1 (далі також - позивач. ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації (далі також - відповідач, Управління) в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації;

- визнати нечинним та скасувати рішення № 440 від 18 лютого 2021 року про відмову у наданні соціальної матеріальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації нарахувати позивачу соціальну матеріальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї з січня 2021 року по червень 2021 року, яку перерахувати на картковий рахунок позивачки.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказала на те, що 26.01.2021 вона звернулася до районного Управління соціального захисту населення із заявою про призначення державної соціальної допомоги, проте Управлінням відмовлено в наданні допомоги малозабезпеченим сім`ям, оскільки у володінні сім`ї позивача є більше однієї квартири, а також у складі сім`ї є працездатний, що не здійснює догляду, який не працював 3 місяці в періоді, за який враховується дохід. Зазначені обставини не відповідають дійсності, тому, на думку позивача, наявні підстави для призначення допомоги як малозабезпеченій сім`ї.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації № 2157 від 18.02.2021.

Зобов`язано Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації прийняти рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї на підставі заяви ОСОБА_1 від 26.01.2021.

В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального і процесуального права, а саме: ст. 129 Конституції України, 2, 8, 9, 72, 242 Кодексу адміністративного судочинства України, Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 і ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції не враховані вимоги пункту 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250, яким закріплена умова за дотримання якої призначається державна соціальна допомога, якщо протягом періоду, за який враховуються доходи - обов`язково сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарного протягом трьох місяців. Не зважаючи на те, що чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_2 є членом особистого селянського господарства, і відповідно до статті 9 Закону України "Про особисте селянське господарство" бере участь у загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні на добровільних засадах у порядку, встановленому законом.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю - героїнею згідно Указу Президента України від 13.05.2017 № 129/2017 /а.с. 29/. Також вона є громадянкою України та проживає за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту /а.с. 4/.

Згідно з посвідченням НОМЕР_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є, відповідно, матір`ю та батьком у багатодітній сім`ї та мають 10 дітей /а.с. 27/.

26.01.2021 ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Кобеляцької РДА із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, додавши декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги та отримала рішення про відмову в наданні допомоги від 18.02.2021 № 2157, вмотивоване тим, що у володінні сім`ї позивача є більше однієї квартири, а також у складі сім`ї є працездатний, що не здійснює догляду, який не працював 3 місяці в періоді, за який враховується дохід /а.с. 40-45/.

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач звернулася до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про фактичну відсутність підстав для відмови ОСОБА_1 в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, наведених в оскарженому рішенні Управління соціального захисту населення Кобеляцької РДА № 2157 від 18.02.2021, у зв`язку з чим воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

На реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям спрямований Закон України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям".

Зокрема, відповідно до статті 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради.

Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї.

Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" визначені Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 (далі Порядок №250).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 250 державна соціальна допомога призначається і виплачується малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України та з поважних або незалежних від них причин мають середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму для сім`ї. Державна соціальна допомога призначається на шість місяців з місяця звернення за її призначенням.

За приписами пункту 3 Порядку № 250 призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї.

Пунктом 5 Порядку № 250 передбачено, що для призначення державної соціальної допомоги уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або іншим документом, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), подає такі документи: заяву, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики; декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація); довідку про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; довідку встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (за наявності).

Підпунктом 1 пункту 10 Порядку №250, який покладений відповідачем в основу спірного рішення, визначено, що державна соціальна допомога не призначається, якщо:

1) у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у пункті 11 цього Порядку).

Державна соціальна допомога у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи:

сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців.

3) у власності малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок), крім житла, яке розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, у населених пунктах на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, та у населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, або житла, непридатного для проживання, що підтверджено актом обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири), за формою згідно з додатком до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. N 505.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 250 рішення про призначення державної соціальної допомоги або про відмову в її призначенні приймається органом соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання заяви і надсилається наступного дня після його прийняття уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї. У разі прийняття рішення про відмову в призначенні державної соціальної допомоги орган соціального захисту населення інформує про це уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї із зазначенням підстав для відмови та порядку оскарження рішення (з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис). Рішення органу соціального захисту населення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її призначенні може бути оскаржено заявником в органі виконавчої влади вищого рівня або в суді.

Отже, Порядком № 250 визначений вичерпний перелік підстав для відмови у призначені і виплаті малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги.

Надаючи оцінку підставам для відмови у призначенні соціальної допомоги, визначеним в оскарженому рішенні судом враховано наступне.

Щодо наявності у володінні сім`ї позивача більше однієї квартири суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, підставою вищевказаного висновку органу соціального захисту населення стала інформація Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно згідно якої ОСОБА_2 має у приватній власності квартиру за адресою АДРЕСА_2 /а.с. 8/ та будинок за адресою АДРЕСА_3 , підставою виникнення права власності щодо якого зазначено рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29.03.2010 /а.с. 9/.

Разом з тим, на запит ОСОБА_2 , який є чоловіком позивачки, отримано лист Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19.04.2021 № 05-05/10/2021 за підписом голови суду, в якому заявника повідомлено, що судове рішення від 29.03.2010 у справі № 2-485/10 ухвалене стосовно іншої особи. Водночас ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 не є учасником цивільної справи № 2-485/10 /а.с. 12/.

Вказане підтверджується довідкою виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради № 01-05/76 від 19.04.2021, за змістом якої по АДРЕСА_3 розташований житловий будинок, який згідно рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29.03.2010 належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - жителю села Клюсівка /а.с. 13/.

Згідно з довідкою Губинської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 634 від 29.03.2021 квартира за адресою АДРЕСА_2 не належить гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне проживання НОМЕР_2 .

Отже, квартира за адресою АДРЕСА_2 та будинок за адресою АДРЕСА_3 не належать чоловіку позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стосовно наявності у складі сім`ї позивача працездатної особи, що не здійснює догляду, який не працював 3 місяці в періоді, за який враховується дохід, а саме: ОСОБА_2 судом встановлено наступне.

Згідно з довідкою виконкому Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Лучки, Кобеляцького району, Полтавської області є членом особистого селянського господарства і це є його основним видом діяльності /а.с. 16/.

Зазначена обставина підтверджується і актом обстеження матеріально-побутових умов від 21.01.2021 /а.с. 28/.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про особисте селянське господарство" члени особистих селянських господарств є особами, які забезпечують себе роботою самостійно і відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" належать до зайнятого населення за умови, що робота в цьому господарстві для них є основною.

Водночас, за визначенням наведеним у статті 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" непрацююча працездатна особа - особа працездатного віку з числа членів малозабезпеченої сім`ї, яка за станом здоров`я здатна до активної праці і не працює, не проходить військову службу, не займається підприємницькою діяльністю чи професійною незалежною діяльністю, не здобуває освіту за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти.

Відтак, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не є непрацюючою працездатною особою в розумінні наведеного закону, тобто, особою працездатного віку з числа членів малозабезпеченої сім`ї, яка за станом здоров`я здатна до активної праці і не працює.

Враховуючи вищенаведені встановлені судом обставини справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про фактичну відсутність підстав для відмови ОСОБА_1 в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, наведених в оскарженому рішенні Управління соціального захисту населення Кобеляцької РДА № 2157 від 18.02.2021.

З приводу посилання відповідачем в апеляційній скарзі на неврахування судом першої інстанції вимог п. 10 Порядку № 250, яким закріплена умова за дотримання якої призначається державна соціальна допомога, а саме: якщо протягом періоду, за який враховуються доходи - обов`язково сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарного протягом трьох місяців, колегія суддів зазначає таке.

Аналіз конструкції п. 1 ст. 10 Порядку № 250 дозволяє дійти висновку про те, що в її першому абзаці наведена обставина, за наявності якої відповідна допомога не надається, а саме: наявність у складі сім`ї працездатних осіб, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та:

- не працювали;

- не проходили військової служби,

- не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності;

- не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти;

- не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у пункті 11 цього Порядку).

При цьому абзац другий цієї норми наводить випадки, за яких відповідна допомога все ж таки може бути призначена, навіть за умови наявності обставин, визначених в абзаці першому. Тобто абзац другий підлягає застосуванню виключно у разі наявності обставин, визначених у абзаці першому підпункту 1 пункту 10 Порядку №250.

Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин у ОСОБА_2 був наявний статус працюючого, тобто відсутні підстави для застосування підпункту 1 пункту 10 Порядку № 250 у спірному випадку, зазначене свідчить про безпідставне застосування відповідачем абзацу другого вказаного підпункту в частині встановлення обставин наявності або відсутності фактів сплати єдиного соціального внеску.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частини друга статті 77 КАС України).

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень належними, достатніми та допустимими доказами не спростовано доводи адміністративного позову та не доведено правомірності дії щодо відмови в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї - позивача, та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 2157 від 18.02.2021 та зобов`язання Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації прийняти рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї на підставі заяви ОСОБА_1 від 26.01.2021.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 по справі № 440/5234/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова О.В. Присяжнюк