Справа № 620/14286/21
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 року Чернігів Справа № 620/14286/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю. О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Державної служби України з безпеки на транспорті Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки
про визнання протиправною та скасування постанови
У С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Північного міжрегіонального управління Уктрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 19.10.2021 № 318041.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що оскаржувана Постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки посадовими особами відповідача було відмовлено у наданні для ознайомлення щотижневого графіка та направлення на рейдову перевірку, в якому зазначається строк її проведення. Також було відмовлено у пред`явлені документів на пристрій, яким проводилось контрольне зважування автомобіля. Технічні прилади, якими виявлені та зафіксовані порушення невідомі. Товар, що перевозився є соняшник, насипом, орієнтовною масою вантажу 34,62 т. Груз було опечатано пломбами. Зазначає, що соняшник насипом є подільним (сипучим, рухомим) вантажем, що може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху. Методика виконання вимірювань по осьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні відсутня.

Відповідачами подано до суду відзиви, в яких вони просять суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що бланки документів, складених державними інспекторами, не містять граф для внесення інформації щодо вимірювального обладнання. Всі документи складені під час зважування транспортного засобу позивача оформлені у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007. Зважування проводилось на пересувному габаритно - ваговому комплексі за допомогою вагів автомобільних для зважування в русі зав. № 2124, який утримується в робочому стані та відповідає законодавству в сфері стандартизації, метрології та сертифікації, згідно сертифікату відповідності від 10.11.2020, яке чинне до 09.11.2021, декларації про відповідність № 2124 та сертифікату перевірки типу від 11.09.2020. Доводи позивача про те, що водію не було надано для ознайомлення щотижневого графіка та направлення на рейдову перевірку, а також свідоцтва про перевірку ваг не слід брати до уваги з огляду на те, що такої вимоги під час габаритно-вагового контролю водій транспортного засобу не заявив. Твердження позивача про те, що вантаж, який перевозився, був сипучим, а тому його маса не є постійною у різних точках автомобіля під час руху, є необґрунтованим, оскільки транспортний засіб заїжджає на ваги повільно, тобто зі швидкістю, яка не може призвести до миттєвого або суттєвого зміщення вантажу всередині. Посилання позивача на відсутність затвердженої спеціальної методики виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів, якою повинні були керуватись посадові особи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю, неможна брати до уваги, а її відсутність не є підставою для невнесення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та не звільняє перевізників від відповідальності за зазначені перевищення.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 має статус фізичної особи-підприємця (а.с. 11).

Відповідно до копій Свідоцтв про реєстрацію права власності транспортного засобу НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ОСОБА_2 є власником автомобіля марки DAF, з реєстраційним номером НОМЕР_3 , та напівпричіпу марки MOESSBAUER, моделі SKN-2516, з реєстраційним номером НОМЕР_4 (а.с. 43).

Копіями довіреностей від 22.04.2021 підтверджується те, що ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 розпоряджатися вказаними вище Транспортними засобами (а.с. 45-50).

Копією товарно-транспортної накладної від 29.09.20221 (а.с. 18) підтверджується ФОП ОСОБА_1 вантажу соняшнику, маса брутто 39650,00 кг. Автомобіль значиться марки DAF НОМЕР_3 .

Відповідно до товарно-транспортної накладної від 29.09.2021 № 5045-00004 орієнтовна маса вантажу (соняшнику) становить 34,62 кг (а.с. 17).

27.08.2021 заступник начальника Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки та начальник Управління патрульної поліції в Чернігівській області погодили графік роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю на вересень 2021 року (а.с. 40).

24.09.2021 заступник начальника Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки затвердив щотижневий графік № 52410/19.3/18-21 проведення рейдових перевірок у період з 27.09.2021 по 03.10.2021 (а.с. 41), на підставі якого 24.09.2021 видано Направлення № 006922 (а.с. 42).

29.09.2021 посадовою особою Укртрансбезпеки складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0054330, із якої вбачається, що за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF, з реєстраційним номером НОМЕР_3 , разом із напівпричіпом марки MOESSBAUER, моделі SKN-2516, з реєстраційним номером НОМЕР_4 (далі - Транспортний засіб) навантаження на осі складає, тонн: 6,56; 11,65; 5,93; 7,23; 9,5; повна маса транспортного засобу 40,87 тонн (а.с. 15).

Вказане також підтверджується копією Талону від 29.09.2021 № 853, сформованого о 18:45 год, із якого, крім того вбачається, що зважування проводилося на вагах № 2124 в режимі динамічний, швидкість 2 км/год. (а.с. 13).

Відповідно до Декларації про відповідність № 2124, що видана під виключну відповідальність виробника ТОВ «Компанія «Ваговимірювальні системи», Прилад 20ВА-Д-2-1WWS-0,9 зав. № 2124 є Вагами автомобільними для зважування в русі ВА-Д, які пройшли оцінку відповідності Технічному регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого ПКМУ № 94 за модулем В (перевірка типу). Сертифікат перевірки типу від 10.11.2020 № UA.TR.113-0076/31F-20 (а.с. 55).

Згідно копії Сертифікату відповідності № UA.TR.113-0076/31F-20 від 10.11.2020 (чинний до 09.11.2021) за результатами проведених досліджень та випробувань, виданого ООВ «Метрологія ННЦ «Інститут метрології», встановлено, що ваги автомобільні 20ВА-Д-2-1WWS-0,9 № 2124 відповідають затвердженому типу та застосовним вимогам Технічного регламенту. Тип приладу вказано ваги автомобільні для зважування в русі (а.с. 54-56).

29.09.2021 посадовою особою відповідача складено Акт про перевищення Транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 033976, в якому, з-поміж іншого, зазначено, що осьове навантаження (тонн) складає: нормативно допустиме 11,00; 11,00; 7,33; 7,33; 7,33, а фактичне - 6,56; 11,65; 5,93; 7,23; 9,5. Повна маса нормативно допустима 40 т, фактична 40,87 т (а.с. 16).

Згідно копії Розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до вказаного вище Акту перевищення параметрів від нормативу навантаження склало: загальної маси 2,17 % (0,1 т); на одиничну вісь транспортного засобу - 5,9 % (0,1 тонн); на строєну вісь транспортного засобу 3 % (0,1 т) (а.с. 14).

29.09.2021 посадовою особою відповідача складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 299771, в якому з-поміж іншого зазначено, що під час перевірки виявлено порушення перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень на одиничну вісь на 5,9 % (11650 кг), на загальній масі на 2,17 % (40870 кг), чим порушено вимоги пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, на строєну вісь на 3 % (22660 кг). Порушено абз. 14 частини 1 статті 60 вказаного Закону перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 %. Міститься вказівка щодо незгоди водія із вказаним (а.с. 61).

19.10.2021 керуючись абз. 14 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», враховуючи те, що ФОП ОСОБА_1 29.09.2021 допущено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні без відповідного дозволу, відповідачем складено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 318041 у сумі 8500,00 грн (а.с. 12).

Вважаючи вказану Постанову протиправно, позивач звернувся до суду із позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (надалі також - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з положеннями частини першої статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен, зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати безпеку дорожнього руху.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно із статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі Закон № 3353-ХІІ) з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

В частині 1 статті 4 Закону № 3353-ХІІ передбачено, що до компетенції Кабінету Міністрів України у сфері дорожнього руху належить, зокрема, підготовка проектів законів, нормативно-правових актів з питань дорожнього руху та його безпеки, а також відповідальності за їх порушення на території України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (надалі також - Правила № 30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 4 Правил № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (надалі - Порядок № 879) вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пунктом 12 Порядку № 879 передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

За приписами пункту 13 Порядку № 879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно до пунктів 23, 24 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Відповідно до пункту 31.1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У відповідності з пунктом 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами регулюють положення Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567(надалі - Порядок № 1567).

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (пункт 4 Порядку № 1567).

Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи (пункт 3 Порядку №1567).

Рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка (пункт 12 Порядку № 1567).

Рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку (пункт 19 Порядку № 1567).

З матеріалів справи вбачається, що підстави проведення рейдових перевірок позивачем не оспорюються.

В матеріалах справи наявні належно завірені копії графіку роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю на вересень 2021 року, щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Північним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки у період з 27.09.2021 по 03.10.2021 та Направлення на рейдову перевірку від 24.09.2021 № 006922 у період з 27.09.2021 по 03.10.2021.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (пункту 27 Порядку № 1567).

Відповідно до абзацу 14 частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи: за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 №1007/1207 (надалі - Порядок № 1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: 1) визначають місця проведення габаритно-вагового контролю за погодженням з відповідним підрозділом МВС відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; 2) розробляють та погоджують з відповідними підрозділами МВС, службами автомобільних доріг графіки роботи пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт зі зважування транспортних засобів; 3) здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422; 4) видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1); 5) складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; 6) у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; 7) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю (додаток 2); 8) реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів (додаток 3); 9) при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку; 10) у разі відсутності документів, визначених» статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовують до автомобільних перевізників адміністративно-господарські штрафи, визначені» статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

З матеріалів справи вбачається, що Транспортний засіб, власником якого є позивач, здійснював перевезення вантажу соняшнику. Під час проведення рейдової перевірки Транспортний засіб пройшов зважування на ваговому комплексі зав. № 2124, за результатами якого встановлено перевищення габаритних вагових параметрів, а саме згідно копії Талону від 29.09.2021 № 853 за результатом зважування навантаження на одиночну вісь склало 11,65 т, при допустимих 11 т; на строєні осі 22,66 т, при дозволених 22 т; повна маса транспортного засобу становила 40,87 т, при дозволеній 40 т.

Зазначене зафіксовано в Акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 29.09.2021 № 033976 та Довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 29.09.2021 № 0054330.

Пунктом 12.5 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (надалі Правила № 363), передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до пункту 13 Порядку №879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Суд не приймає доводи позивача, що в талоні, в актах, довідці, оскаржуваній Постанові немає посилань на вимірювальне/зважувальне обладнання, яке було використано при зважуванні належного йому Транспортного засобу, оскільки чинне законодавство не містить вимог щодо зазначення характеристик вагового обладнання у вказаних документах.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, зазначеній у постанові від 03.07.2019 у справі № 819/1381/16 (пункт 61).

У свою чергу, відповідачем до суду, зокрема, було надано копію Декларації про відповідність № 2124, що видана під виключну відповідальність виробника ТОВ «Компанія «Ваговимірювальні системи», щодо приладу 20ВА-Д-2-1WWS-0,9 зав. № 2124, який є Вагами автомобільними для зважування в русі ВА-Д та який пройшов оцінку відповідності Технічному регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого ПКМУ № 94 за модулем В (перевірка типу), що підтверджується Сертифікатом перевірки типу від 10.11.2020 № UA.TR.113-0076/31F-20.

Згідно копії Сертифікату відповідності № UA.TR.113-0076/31F-20 від 10.11.2020 (чинний до 09.11.2021) за результатами проведених досліджень та випробувань, виданого ООВ «Метрологія ННЦ «Інститут метрології», встановлено, що ваги автомобільні 20ВА-Д-2-1WWS-0,9 № 2124 відповідають затвердженому типу та застосовним вимогам Технічного регламенту. Тип приладу вказано ваги автомобільні для зважування в русі.

Щодо тверджень позивача про відсутність методики, затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, суд звертає увагу на те, що хоча вказаним положенням підпункту 2 пункту 2 Порядку № 879 у визначенні терміну «вимірювання» (зважування) і вказується на методику, на підставі якої проводиться процес вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісі (осі) транспортного засобу, на даний час відповідна методика не затверджена.

На даний час територіальні органи Державної служби України з безпеки на транспорті під час здійснення перевірки габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісі (осі) транспортних засобів здійснюють габаритно-ваговий контроль за відсутності відповідної методики, однак відсутність такої методики не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, та обов`язку по внесенню плати за це, у зв`язку з чим відповідні посилання позивача не можуть бути підставою для скасування розрахунку.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 02.08.2018 у справі № 820/1420/17 та від 03.07.2019 у справі № 819/1381/16 (пункти 55-56).

Крім того, у постанові від 22.12.2021 у справі № 420/3371/21 Верховний Суд зазначив, що дійсно, на момент виникнення спірних правовідносин, відсутня затверджена Мінекономрозвитком методика виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі, якою мали б керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю.

Водночас, оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону України № 3353-ХІІ, статті 33 Закону № 2862-IV визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879, яким керувався відповідач, Верховний Суд вважає, що відповідачем правомірно проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу.

Наведене узгоджується з нормативним регулюванням, а саме скасування постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 671 пункту 19 Порядку № 879, в якій було вказано про те, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Отже, законодавець виключив норму про необхідність застосування будь-якої затвердженої методики визначення у спірних правовідносинах (пункти 55-58).

Щодо посилань позивача на той факт, що здійснювалося перевезення сипучого вантажу - соняшника, суд зазначає таке.

Правилами № 363 на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу, як позивачем не були виконані, зокрема, відповідно до пунктів 8.14 - 8.15 Глави 8 Правил № 363 завантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху. Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно пункту 12.1 Глави 12 Правил № 363 передбачено, що при транспортуванні вантажів необхідно дотримувати вимог Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, суд зауважує, що пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України не визначено особливостей при встановлені вагових обмежень для навантаження на вісь транспортного засобу, в залежності від виду вантажу (сипучий, рідкий, неподільний тощо).

Як зазначено вище для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху (пункт 12.5 Правил № 363).

Пунктом 8.20 Правил № 363 визначено, що водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.

Отже, водій, який здійснює вантажні перевезення автомобільним транспортом зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Також, суд зазначає, що інші вказані у позовній заяві позивачем доводи не спростовують встановленого під час зважування перевищення допустимого осьового навантаження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується, що належний позивачу Транспортний засіб рухався автомобільними дорогами з перевищенням встановлених вагових обмежень, а саме з перевищення навантаження на одиничну вісь, на строєну вісь та з перевищенням повної маси, при цьому, у водія даного транспортного засобу був відсутній дозвіл, який дає право на рух вказаним автомобілем, вагові параметри якого перевищують нормативні.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Викладене, з урахуванням положень наведених вище нормативних актів та приписів статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» свідчить, що відповідачем оскаржувана Постанова винесена правомірно.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 803/1540/16 та від 31.07.2019 у справі № 802/518/17-а, від 09.08.2019 у справі № 819/586/16, від 02.08.2018 у справі № 820/1420/17, від 03.07.2019 у справі № 819/1381/16, від 22.12.2021 у справі № 420/3371/21.

При розгляді даної справи судом також враховано положення частин 1, 2 статті 77 КАС України.

Зважаючи на зазначене вище, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги чинного законодавства України, суд вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 5, 77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, просп. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135, .

Відповідач: Північне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, вул. П`ятницька, 39, м. Чернігів, 14000.

Дата складення повного рішення суду - 24.12.2021.

Суддя Ю. О. Скалозуб