Справа № 520/6134/21
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 р. Справа № 520/6134/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в м.Києві на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2021, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, повний текст складено 25.06.21 по справі № 520/6134/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держпродспоживслужби в м.Києві

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (далі за текстом також відповідач, ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві), в якому просив скасувати постанову Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про накладення штрафу від 31.03.2021 за № 23.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року позов задоволено повністю.

Скасовано постанову Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про накладення штрафу від 31.03.2021 за № 23.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1020,00 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене внаслідок неповного з`ясування обставин справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що направив до матеріалів справи заперечення на відповідь на відзив, про які судом першої інстанції не зазначено у рішенні. Вказує, що судом першої інстанції помилково прийнято до уваги твердження позивача, що іграшка «Антистрес іграшка Neo Cube 216 Balls» не є іграшкою та не підпадає під дію Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого Постановою КМ України від 28.02.2018 за № 151.

Просить врахувати, що фотофіксація, долучена Головним управлінням до відзиву, підтверджує, що під час перевірки на продукції іграшці, була відсутня інформація зі знаком (0-14 заборонено), як власне і факт наявності відповідного знаку, а отже, реалізуючи таку іграшку споживачам, позивач мав би керуватися законодавством і дотримуватися вимог технічного регламенту безпечності іграшок і вимог державного ринкового нагляду.

Визначаючи серйозний ступінь ризику та застосовуючи до позивача штрафну санкцію відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» № 2735, Головне управління діяло в межах та у спосіб чинного законодавства, виходячи з мети здійснення ринкового нагляду, оскільки така іграшка має найвищий ступінь соціальної небезпеки - «серйозний ризик загрози», що не було враховано судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення.

За результатами апеляційного розгляду ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Звертає увагу, що твердження відповідача, наведені в апеляційній скарзі, є хибними та спростовуються матеріалами справи. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та у ході судового розгляду у суді апеляційної інстанції підтверджено, що на підставі листа Держпродспоживслужби від 19.02.2021, Наказу № 1106 та направлення № 1004 від 17.03.2021 про проведення позапланової перевірки посадові особи відповідача проводили з 17.03.2021 по 22.03.2021 позапланову виїзну перевірку характеристик продукції (з відбором зразків для проведення їх експертизи), (випробувань) у закладах торгівлі, розміщених за адресою: вул. Антоновича, 176, м. Київ, ТРЦ «Ocean Plaza».

За цією адресою представники відповідача перевірили торгівельний острів "Kiosk", який належить позивачу. Предметом перевірки визначено іграшки (детальний перелік видів іграшок наведено в акті). Зразки продукції не відбиралися. Відомості про контрольну закупку матеріали справи не містять, за твердженням позивача остання не здійснювалася, що відповідач не заперечив.

За результатами перевірки встановлено, що продукція, яка зазначена в Додатку 1 акта перевірки від 17.03.2021 за № 1106, не відповідає вимогам технічних регламентів, які розповсюджуються на неї, Антистрес іграшка Neo Cube 216 Balls, а саме: на упаковці не нанесено знак відповідності технічним регламентам; на упаковці іграшки не нанесені дані про виробника, імпортера, не забезпечено супроводження інструкціями та інформацією щодо безпечності згідно з вимогами закону про порядок застосування мов; деталі становлять ризик удушення або асфіксії, чим загрожують безпеці чи здоров`ю користувачів з урахуванням передбачуваної поведінки дітей.

Предмет перевірки визначено як іграшка і перевірявся на відповідність Технічному регламенту безпечності іграшок (надалі - Регламент), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 за № 151.

На підставі акта, складеного за наслідками перевірки та протоколу № 21 від 22.03.2021, який за змістом фактично дублює акт, відповідачем ухвалено рішення від 31.03.2021 за № 04.1-339 про вжиття обмежувального заходу шляхом заборони надання продукції на ринку (позивачем у цій справі не оскаржувалось) та спірна постанова про накладення штрафу у розмірі 102000 гривень.

Позивач, не погодившись з прийнятою постановою про накладення штрафу, звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві при прийнятті спірного рішення не врахував усіх обставин, які мають значення для його прийняття, не діяв добросовісно, розсудливо та пропорційно, приймаючи оскаржувану постанову, а отже, прийнята постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Спірні відносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, а також Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" (надалі також Закон № 2735-VI), який встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції.

Згідно із вимогами статті 3 Закону № 2735-VI законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Відповідно до вимог абзацу 8 частини 1 статті 1 Закону № 2735-VI державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Повноваження відповідача визначаються статтями 10, 22 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». Зокрема, з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування), вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі введення в обіг продукції, що становить серйозний ризик, у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Термін "серйозний ризик" в Законі вживається у значенні, наведеному у Законі України «Про загальну безпечність нехарчової продукції». Це "будь-яка загроза суспільним інтересам, що потребує оперативного втручання державних органів, у тому числі така, наслідки якої не виявляються негайно".

Відповідно до статті 6 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, забезпечує безоплатний доступ громадськості через мережу Інтернет до відомостей, які містяться в системі оперативного взаємного сповіщення про продукцію, що становить серйозний ризик, в обсязі, визначеному частиною другою цієї статті, зокрема оприлюднює інформацію, що дає змогу ідентифікувати відповідну продукцію та осіб, які є її виробниками, імпортерами, розповсюджувачами; про безпечність продукції, у тому числі про характер ризиків, пов`язаних зі споживанням (користуванням) відповідної продукції, та заходи, яких необхідно вжити споживачам (користувачам) для запобігання таким ризикам.

З аналізу зазначених норм убачається, що суб`єкти цитованих законів мають бути обізнані з переліком або ознаками продукції, яка "становить серйозний ризик", причому обов`язок відповідного інформування покладений законом на Держпродспоживслужбу.

Відповідно до преамбули Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15 січня 2015 року № 124-VIII (далі - Закон № 124-VIII) цей Закон визначає правові та організаційні засади розроблення, прийняття та застосування технічних регламентів і передбачених ними процедур оцінки відповідності, а також здійснення добровільної оцінки відповідності.

Згідно із визначенням, наведеним у частині 1 статті 1 Закону № 124-VIII, технічний регламент - нормативно-правовий акт, в якому визначено характеристики продукції або пов`язані з ними процеси та методи виробництва, включаючи відповідні процедурні положення, додержання яких є обов`язковим. Він може також включати або виключно стосуватися вимог до термінології, позначень, пакування, маркування чи етикетування в тій мірі, в якій вони застосовуються до продукції, процесу або методу виробництва.

З метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог (пункти 4, 6, 11 частини 1 статті 11 Закону № 2735-VI).

Частиною 1 статті 22 Закону № 2735-VI визначено, що заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

Згідно із вимогами частини 2 статті 23 Закону № 2735-VI при проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції.

Відповідно до вимог частини 3 та 6 статті 23 Закону № 2735-VI органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Згідно із вимогами частин першої та третьої статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у разі, якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність.

Частиною 2 статті 2 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" визначено межі дії даного закону, а саме, якщо технічними регламентами встановлено спеціальні вимоги щодо здійснення ринкового нагляду стосовно конкретних видів продукції, спрямовані на досягнення тих самих цілей, що й положення цього Закону, положення цього Закону застосовуються лише до тих аспектів ринкового нагляду, що не охоплюються такими спеціальними вимогами. Якщо законами України та виданими відповідно до них нормативно-правовими актами встановлено спеціальні вимоги щодо контролю продукції, які не охоплюються зазначеними спеціальними вимогами.

Тобто, якщо правовідносини вже врегульовані іншим Законом, Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» застосовується виключно в частині, які не охоплені спеціальними вимогами.

Судовим розглядом установлено, що фотозображення товару, яке зроблено під час перевірки, дозволяють зробити висновок, що на упаковці спірного товару з однієї торцевої грані міститься наклейка зі штрих кодом і написом українською мовою Антистрес іграшка Neo Cube 216 Balls, друга торцева грань (фото надане відповідачем) містить штрих-код і написи китайською мовою з назвою виробника, датою виробництва, назвою продукції, моделлю виробу, гарантійним строком. На протилежній грані (фото надане позивачем) міститься позначка "0-14 заборонено" та наступні написи китайською мовою (офіційний переклад надано позивачем), зокрема: "Попередження. Цей виріб не підходить для дітей віком до 14 років, містить дрібні деталі та маленькі кульки, у разі попадання до дихальних шляхів негайно зверніться до лікаря. Будь ласка, розміщуйте цей виріб у недоступному для дітей місці." На час проведення перевірки переклад цього напису на українську був відсутній та відповідачем не досліджувався.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що виріб Антистрес іграшка Neo Cube 216 Balls партія 158 607; 00000043/34* не є дитячою іграшкою в розумінні чинного законодавства.

Відповідно до пункту 2 Технічного регламенту безпечності іграшок (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року, № 151) дія цього Технічного регламенту поширюється на продукцію, що розроблена або призначена для використання у грі дітьми віком до 14 років.

Згідно з п. п. 1.1. Державних санітарних правил і норм ДСанПіН 5.5.6.012-98 (затверджених Постановою Головного державного санітарного лікаря України 30.12.1998 за № 12) державні санітарно-гігієнічні правила і норми, гігієнічні нормативи розповсюджуються на іграшки та ігри для дітей вікових груп: дітей раннього віку (від 0 до 1 року), ясельного віку (від 1 до 3-х років), дітей дошкільного віку (від 3 до 6 років), молодшого (від 7 до 10 років) і середнього (від 11 до 14 років) шкільного віку.

Тобто, зазначеними нормами чітко визначається коло предметів, які є дитячими іграшками, а саме, - які предмети призначені для використання у грі дітьми віком до 14 років.

В свою чергу, на виробі жодним чином не зазначено, що виріб є дитяча іграшка і на пакуванні зазначено міжнародний попереджувальний символ про вікове обмеження виробу, а саме - заборона продажу особам молодшим 14 років.

Виробник товару наніс на упаковку позначку та текст про те, що виріб не розроблений і не призначений для дітей віком до 14 років, а отже Регламент не може бути застосований.

З огляду на зазначене, виріб, досліджений відповідачем під час перевірки, не є іграшкою.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що одне лише слово "іграшка", нанесене українською мовою на наліпці стороннього походження, не змінює властивості і об`єктивне призначення товару, а наявність цієї наліпки, як і відсутність детального опису товару українською мовою та інші порушення, перелічені в акті перевірки, можуть певним чином створити хибну уяву у споживача про виріб і загрозу його використання не за призначенням, однак Регламент чітко окреслює сферу його застосування це виключно іграшки, а не будь-які предмети, які в силу обставин можуть бути помилково сприйняті як іграшки користувачами.

Разом з тим, за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію (порушення, які позивач визнає) законом передбачена окрема відповідальність у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п.7 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Проте, до позивача було застосовано санкцію не за це порушення, а за невідповідність вимогам Регламенту виробу, який насправді іграшкою не є.

Посилання відповідача на перелік відносин, на які дія Закону не поширюється (ч. 5 ст. 2 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції"), є хибним, адже ця норма окреслює сферу дії закону в цілому, а не конкретних регламентів і не містить жодних правил класифікації виробів на призначені чи не призначені для дітей віком до 14 років.

Посилання відповідача на перелік виробів, які не є іграшками, визначений в Додатку 1 до Регламенту, також є хибними, адже цей перелік не є вичерпним. В протилежному випадку до іграшок слід було б віднести вельми широке коло товарів, включаючи, наприклад, зброю, боєприпаси, отруйні речовини, оскільки останні також в зазначеному переліку відсутні.

Окрім цього, відповідачем не було визначено, до якої з категорій іграшок, визначених в направленні на перевірку (електронні та електричні іграшки; іграшки та моделі з умонтованим двигуном; іграшки, призначені для гри на воді, басейні, що надуваються; м`ячі надувні; іграшки для дітей, віком до 36 місяців, тощо), він відносить спірний виріб.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, колегія суддів бере до уваги, що магазин позивача є кіоском - "острівцем", розташованим всередині торговельного центру, не має жодної ознаки дитячого або іграшкового магазину, прецеденти відвідування його дітьми або продажу товару дітям перевіркою не зафіксовані. Виходячи з цього, дотримання позивачем регламентів торгівлі іграшками щодо усіх його товарів не може бути презюмуватися навіть як принцип розумної обачливості.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять підтверджень щодо публікації відомостей про те, що спірна продукція становить "серйозний ризик". Лист Держпродспоживслужби України від № 15.1-10/3672 від 19.02.2021, на який посилається відповідач як на підставу для проведення перевірки, адресований керівникам Головних управлінь Держпродспоживслужби в областях та в м. Києві, відомості про його публікацію відсутні.

Відповідачем до матеріалів справи не надано доказів наявності подібних відомостей і в публічно доступних джерелах, що були датовані періодом до проведення перевірки, а отже така інформація не є загальновідомою.

Додана відповідачем до апеляційної скарги публікація з мережі Інтернет датована 19.03.2021 (період після проведення перевірки) (а.с. 147-149), на інших матеріалах дата відсутня (а.с. 150-153).

Виходячи з обставин справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач об`єктивно не був обізнаний з тим, що спірний виріб може становити "серйозний ризик" і з відповідними наслідками введення його в обіг у вигляді штрафу, зокрема тому, що орган владних повноважень не виконав свого обов`язку щодо своєчасного оприлюднення інформації про небезпечність спірної продукції.

Отже, проводячи перевірку та приймаючи оскаржувану постанову, відповідач не діяв добросовісно, розсудливо, пропорційно та неправомірно послався на Технічний регламент безпечності іграшок, який не поширюється на виріб, перевірка якого здійснювалася відповідачем.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідач при прийняті спірного рішення не врахував усіх обставин, які мають значення для його прийняття, а отже, прийняте рішення є необґрунтованим, що, в свою чергу, є підставою для його скасування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності доводів, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Щодо посилання відповідача на те, що судом першої інстанції не зазначено у рішенні про заперечення на відповідь на відзив, направлені ним до матеріалів справи, то колегія суддів зазначає, що відповідь на відзив направлялася відповідачу 07.06.2021, проте заперечення на відповідь на відзив надійшли до суду першої інстанції 29.06.2021, після ухвалення оскаржуваного рішення.

Неподання заперечень на відповідь на відзив не перешкоджає розгляду справи, оскільки згідно з нормами КАС України є правом, а не обов`язком сторони адміністративного процесу.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м.Києві - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2021 по справі № 520/6134/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін