Справа № 640/26333/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства освіти і науки України, треті особи: Харківський національний аграрний університет ім. В.В.Докучаєва, Первинна профспілкова організація Харківського національного аграрного університету ім. В.В.Докучаєва, Міністерство аграрної політики та продовольства України, Державний біотехнологічний університет, про визнання протиправними та скасування розпорядження і наказів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Кабінету Міністрів України, Міністерства освіти і науки України, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.05.2021 № 431-р "Про утворення Державного біотехнологічного університету" в частині реорганізації Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва;

- визнати протиправними та скасувати накази Міністерства освіти і науки України № 689 від 18.06.2021 "Про утворення біотехнологічного університету" та № 717 від 25.06.2021 "Про внесення змін у додатки до наказу Міністерства освіти і науки України від 18.06.2021 № 689" в частині реорганізації Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва.

21.09.2021 позивачем подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову до набрання законної сили судовим рішенням у справі, шляхом:

- зупинення дії наказів Міністерства освіти і науки України № 689 від 18.06.2021 "Про утворення біотехнологічного університету" та № 717 від 25.06.2021 "Про внесення змін у додатки до наказу Міністерства освіти і науки України від 18.06.2021 № 689";

- заборони Міністерству освіти і науки України здійснювати в установленому порядку заходи, пов`язані з реорганізацією Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва шляхом приєднання його до Державного біотехнологічного університету.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки фактична реалізація оскаржуваного розпорядження Кабінету Міністрів України та наказів Міністерства освіти і науки України за час розгляду адміністративної справи призведе до того, що у випадку задоволення позовних вимог та скасування вказаного розпорядження та наказів, повернення університету та його майна буде значно ускладненим, переведення та звільнення позивача та працівників університету будуть незаконними, а отже, доведеться докласти значних зусиль та понести витрати для повторного переведення та поновлення відповідних працівників на посадах.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2021 р. у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, заявник подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про відмову в забезпеченні позову та прийняти нову постанову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 24.12.2021.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

У судовому засіданні представники Кабінету Міністрів України, Міністерства освіти і науки України, Міністерство аграрної політики та продовольства України, Державного біотехнологічного університету заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити оскаржувану ухвалу суду без змін. Апелянт у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову не є співмірним з заявленими позовними вимогами, позаяк зупинення дії наказів Міністерства освіти і науки України № 689 від 18.06.2021 "Про утворення біотехнологічного університету" та № 717 від 25.06.2021 "Про внесення змін у додатки до наказу Міністерства освіти і науки України від 18.06.2021 № 689" та заборона Міністерству освіти і науки України здійснювати в установленому порядку заходи, пов`язані з реорганізацією Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва спрямована на фактичне вирішення спірних правовідносин без надання правової оцінки оскаржуваному розпорядженню Кабінету Міністрів України. У свою чергу, надання правової оцінки оскаржуваному розпорядженню Кабінету Міністрів України, можлива виключно під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги. Апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, адже позивач звертаючись із заявою про забезпечення позову, навів чіткі обставини на підтвердження наявності очевидної протиправності оскаржуваних рішень, на що суд першої інстанції не звернув увагу та залишив поза межами мотивування.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Слід зазначити, що забезпечення позову - це, насамперед, вжиття судом, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Так, у вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням заявника.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо та достатньо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте, суд діє на підставі доказів та фактів, наданих саме заявником.

Перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вищевикладеним нормам та обставинам, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення на даному етапі, оскільки, запропонований заявником спосіб забезпечення адміністративного позову, задля його вирішення у межах розгляду питання забезпечення позову, вимагатиме фактично розглянути спір по суті, з установленням всіх фактичних обставин справи.

Посилання заявника на ймовірну загрозу ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту та поновлення порушених прав, не може бути єдиною підставою для забезпечення позову, оскільки, у разі вирішення спору на користь заявника по суті, застосовуються відповідні правові механізми, спрямовані на відновлення попереднього становища та виконання вимог законодавства.

Важливим для врахування є те, що у межах розгляду даної заяви, судом не може даватись оцінка правомірності/протиправності оскаржуваних розпорядження та наказів, оскільки встановлення очевидності ознак їх протиправності без розгляду справи по суті, є неприпустимим, адже саме під час розгляду спору по суті, учасниками справи надаються відповідні докази на підтвердження своєї правової позиції, забезпечується принципи змагальності та рівності учасників справи.

Отже, під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті. Саме під час розгляду спору по суті, судом буде надана правова оцінка доводам позивача про протиправність та наявність правових підстав для скасування оскаржуваних позивачем рішень.

Суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб та даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист яких стане взагалі неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Щодо посилань апелянта на наявність ухвал про забезпечення позову у справах № 640/31876/20 та № 520/3911/21 за подібних правовідносин, колегія суддів зазначає, що ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову були скасовані судом апеляційної інстанції.

Інші ж доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність на даному етапі судового розгляду підстав для забезпечення позову та стосуються основних доводів та обґрунтувань сторони позивача, що мають бути розглянуті під час розгляду спору по суті.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, в її задоволенні необхідно відмовити, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2021 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко

Повний текст постанови складено 24.12.2021.