Справа № 460/461/21
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/461/21 пров. № А/857/19838/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року (прийняте у м. Рівне, суддею Комшелюк Т.О., складене у повному обсязі 20 квітня 2021 року) в адміністративній справі № 460/461/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ТМК» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ТМК» (далі - ТОВ «УКР ТМК», Товариство) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - ГУ ДПС у Рівненській області) від 31 грудня 2020 року:

- форми «В1» № 3, яким Товариству зменшено суму відшкодування з податку на додану вартість (далі - ПДВ), задекларовану на рахунок платника в банку у загальному розмірі 688 385 грн, а саме: за декларацією з ПДВ за липень 2020 р. на 30 457 грн, за серпень 2020 р. на 35 0792 грн, за вересень 2020 р. 307 136 грн і застосовано штрафні санкції у загальному розмірі 172 096,25 грн;

- форми «В3» № 3, яким йому відмовлено у врахування суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування з ПДВ за декларацією з ПДВ за вересень 2020 р. на суму 2023 грн;

- форми «В4» № 3 від 31.12.2020, яким йому зменшено суму від`ємного значення з ПДВ за декларацією з ПДВ за вересень 2020 р., що зараховується до наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 407 113 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що контролюючий орган неправомірно прийняв податкові повідомлення-рішення, позаяк висновки акта перевірки №3608/17-00-07-03/42819715 від 09.12.2020, що слугував підставою для їх прийняття, є такими що не відповідають дійсності. Вказало, що твердження податкового органу про безтоварність операцій Товариства з придбання м`ясної продукції, укладених з рядом контрагентів, на підставі яких позивачем сформовано відповідні суми податкового кредиту, є без підставними, оскільки придбана м`ясна продукція підлягала обов`язковому експертному дослідженню на відповідність санітарним нормам державної службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про що у позивача є експертний висновок. Крім того, позивач зазначену м`ясну продукції після її переробки реалізував іноземним контрагентам, що підтверджено відповідними вантажно-митними деклараціями. На переконання позивача, зазначені докази, які надавалися ним в процесі перевірки, сукупно спростовують факт здійснення безтоварних операцій. Крім того, станом на день прийняття оскаржуваних повідомлень-рішень у позивача була відсутня заборгованість перед бюджетами, а відтак жодних підстав для прийняття рішення щодо відмови в бюджетного відшкодування не існувало.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржило ГУ ДПС у Рівненській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, за невідповідності висновків суду обставинам справи, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не з`ясував відносини ТОВ УКР ТМК з його контрагентом ТОВ Виробнича компанія Агро-альянс (Код ), ТОВ Львівська м`ясна компанія (Код ), ТОВ Агрізлак (Код ) ТОВ Агро маркет груп (Код ), які мали місце в липні, серпні та вересні 2020 р. і які мають характер нереальних - нікчемних. А саме перевіркою по вказаних постачальниках в результаті співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі вказаних контрагентів встановлено: наявність негативної податкової історії у контрагентів, у яких закуповували продукцію по ланцюгу постачання продукції постачальники ТОВ УКР ТМК; відсутність реального джерела походження товару у контрагентів, у яких закуповували продукцію по ланцюгу постачання продукції постачальники ТОВ УКР ТМК; обмежена наявність трудових ресурсів у контрагентів, в яких закуповували продукцію по ланцюгу постачання продукції постачальники ТОВ УКР ТМК. Як наслідок відповідачем сформовано висновок, що позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ за рахунок документального оформлення операцій з придбання товарів у джерела, яке не відповідає реально оформленому за рахунок використання документів ТОВ Виробнича компанія Агро-альянс (Код ), ТОВ Львівська м`ясна компанія (Код ), ТОВ Агрізлак (Код ) ТОВ Агро маркет груп (Код ), що суперечить висновкам Верховного Суду, висловленим у постановах від 06.12.2016 у справі № 21-1440а16, від 04.04.2018 у справі №810/4751/13-а, від 28.02.2020 у справі №826/4567/15, від 10.07.2020 у справі №813/6510/15.

ТОВ «УКР ТМК» подало відзив на апеляційну скаргу, у якому вказало, що вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим та мотивованим, а також таким, що прийняте на основі всебічного з`ясування обставин справи, а доводи апелянта не мають ніякого правового підґрунтя, є суперечливими та не узгоджуються між собою. При цьому вказує, що доводи контролюючого органу, які були покладені в основу висновків акта перевірки та апеляційної скарги, були належним чином спростовані позивачем надами в ході судового розгляду справи доказами, а висновки відповідача про безтоварний характер операцій є очевидно неправомірними та сформовані без належного та повного дослідження всіх обставин справи; такі висновки відповідача ґрунтуються лише на наявній у нього інформації, зміст та джерело походження якої достовірно не відомо, адже жодної зустрічної звірки із контрагентами не проводилося. Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носять виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Як видно із поданих до позову заперечень відповідача, ДПС України за спірними операціями не приймало жодних рішень про зупинення реєстрації податкових накладних на підставі пункту 1 Критеріїв ризикованості здійснення операцій. З приводу доводів відповідача про наявність у Товариства податкового боргу вказало, що відразу по отриманню акта перевірки таку заборгованість позивачем було погашено, про що в запереченнях до акта перевірки повідомлено контролюючий орган. Тому просило апеляційну скаргу ГУ ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Оскільки справа в суді першої інстанції розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін і апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в письмовому провадженні, то колегія суддів вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «УКР ТМК» зареєстроване як платник ПДВ з 01.04.2019.

Згідно витягу з єдиного реєстру юридичних осіб основними видами діяльності позивача є: Код КВЕД 10.11 Виробництво м`яса; Код КВЕД 10.13 Виробництво м`ясних продуктів; Код КВЕД 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; Код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; Код КВЕД 46.24 Оптова торгівля шкірсировиною, шкурами та шкірою; Код КВЕД 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами (основний); Код КВЕД 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням; Код КВЕД 47.22 Роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах.

У період з 26.11.2020 по 02.12.2020 посадові особи ГУ ДПС у Рівненській області провели документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «УКР ТМК» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020 р. від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленої суми бюджетного відшкодування, про що складено акт від 09.12.2020 за № 3608/17-00-07-03/42819715.

За висновками акта перевірки ТОВ «УКР ТМК» порушено вимоги Податкового кодексу України (далі - ПК України) в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника по декларації з ПДВ за вересень 2020 року, які ґрунтуються на твердженні податкового органу про те, що:

- відносини ТОВ «УКР ТМК» з його контрагентами ТОВ «Виробнича компанія «Агро-альянс» (Код ), ТОВ «Львівська м`ясна компанія» (Код ), ТОВ Агрізлак (Код ) ТОВ Агро маркет груп (Код ), які мали місце в липні, серпні та вересні 2020 мають характер нереальних нікчемних. А саме перевіркою по вказаних постачальниках в результаті співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі вищевказаних контрагентів встановлено: наявність негативної податкової історії у контрагентів, у яких закуповували продукцію по ланцюгу постачання продукції постачальники ТОВ УКР ТМК; відсутність реального джерела походження товару у контрагентів, у яких закуповували продукцію по ланцюгу постачання продукції постачальники ТОВ УКР ТМК; обмежена наявність трудових ресурсів у контрагентів, в яких закуповували продукцію по ланцюгу постачання продукції постачальники ТОВ УКР ТМК.

- до розрахунку бюджетного відшкодування включено ПДВ в сумі 8655,46 грн сформоване по операціям з Сільськогосподарським ТОВ Агрокомплекс (ІПН 53), яке згідно наданих документів фактично оплачене за вересень 2020 лише на суму ПДВ 6709 грн, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на суму 1946,46 грн.

- станом на 09.12.2020 у ТОВ УКР ТМК є податковий борг в розмірі 75,51 грн за кодом платежу 19010100 Екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю).

Не погоджуючись із висновками такого акта перевірки, позивач 16.12.2020 засобами поштового зв`язку подав заперечення на акт перевірки, в яких висловив свою незгоду з доводами посадових осіб відповідача та вказав, що фактично придбана у ТОВ Виробнича компанія Агро-альянс (Код ), ТОВ Львівська м`ясна компанія (Код ), ТОВ Агрізлак (Код ) ТОВ Агро маркет груп (Код ) м`ясна продукція, була поставлена ним за межі території України по зовнішньоекономічним контрактам. Крім того, він повідомив, що виявлена згідно акта перевірки бюджетна заборгованість за наявним податковим боргом по платежу 19010100 Екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря вуглецю) на суму 75,51 грн Товариством погашена, на підтвердження чого надав платіжне доручення про його сплату.

Згідно відповіді на заперечення № 11832/10//17-00-07-03-05 від 30.12.2020 відповідач відмовив у врахуванні доводів ТОВ УКР ТМК, що містилися у запереченнях до акту перевірки.

На підставі акта перевірки та відповідно до виявлених порушень 31 грудня 2020 року ГУ ДПС у Рівненській області ухвалило податкові повідомлення-рішення:

- форми В1 № 3, яким зменшило позивачу суму відшкодування з ПДВ, задекларовану на рахунок платника в банку у загальному розмірі 688 385 грн, а саме: за декларацією з ПДВ за липень 2020 р. на 30 457 грн, за серпень 2020 р. на 350 792 грн, за вересень 2020 р. на 307 136 грн та застосовано штрафні санкції у загальному розмірі 172 096,25 грн;

- форми В3 № 3, яким відмовило позивачу у врахування суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування з ПДВ за декларацією з ПДВ за вересень 2020 р. на суму 2023 грн;

- форми В4 № 3 від 31.12.2020, яким зменшило позивачу суму від`ємного значення з ПДВ за декларацією з ПДВ за вересень 2020 р., що зараховується до наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 407 113 грн.

Не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, позивач оскаржив їх до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що ТОВ «УКР ТМК» не може нести юридичну відповідальність у виді зменшення сум податково кредиту за недотримання його контрагентами норм ПК України, зокрема, дотримання термінів подачі податкової звітності, а висновки акта перевірки порушують базовий правовий принцип - принцип правової визначеності та презумпцію правомірності дій платника податків. ТОВ «УКР ТМК» мало законне право на формування податкового кредиту на підставі отриманих податкових накладних та правомірно включило їх до складу податкового кредиту за вересень 2020 року.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпунктів 14.1.36, 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України (тут і далі - в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;

податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 44.1 статті 41 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин, моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до підпунктів «а», «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відтак, згідно вимог ПК України, який регулює, зокрема, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, підставою, що позбавляє платника податків права на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, є не підтвердження його податковими накладними, або підтвердження податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 ПК України.

Згідно статті 1 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до статті 3 Закону № 996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 8 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів. Керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

За змістом частин першої-другої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Так, господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Відповідно до матеріалів справи у період, що перевірявся, ТОВ УКР ТМК використовувало у своїй господарській діяльності орендовані основні засоби: відповідно до договорів оренди майна та нежитлових приміщень за № 1 від 15.04.2019, укладеного з ФОП ОСОБА_1 , Товариство взяло у ФОП ОСОБА_1 в тимчасове платне користування складський майновий комплекс забійних цехів з допоміжними будівлями та матеріальні цінності, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Також позивач отримав окремий експлуатаційний дозвіл ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області № 44 від 30.05.2019 на провадження діяльності: бійні, потужностей з розбирання та обвалювання м`яса.

Із матеріалів справи та пояснень сторін видно, що на виконання Договору поставки за № 1-07 від 15.07.2020 ТОВ Виробнича компанія Агро-альянс згідно видаткових накладних № 18 від 28.07.2020 та № 29 від 03.08.2020 поставлено для ТОВ УКР ТМК м`ясо яловиче в напівтушках 1 категорії в кількості 18 930,3 кг на суму 1 438 702,80 грн, в т.ч. ПДВ 239 783,80 грн та 7700 кг на суму 666 050 грн, в т.ч. ПДВ 111 008,33 грн.

Разом із видатковими накладними ТОВ Виробнича компанія Агро-альянс також надано для позивача товаросупровідні документи, які підтверджують походження м`ясної продукції та її відповідність санітарним нормам ДСТУ, а саме: копії декларацій виробника на м`ясо та субпродукти № 89 від 27.07.2020 та № 90/1 від 03.08.2020 із відмітками про здійснення вихідного контролю Держветнагляду реєстраційний № a-UA-04-16-01-I-SH,CP. Зазначені документи, на переконання суду, підтверджують наявність у ТОВ Виробнича компанія Агро-альянс перелічених ТМЦ, позаяк такі товари піддалися контролю з боку органів санітарно-епідеміологічної служби.

Доставка придбаної у ТОВ Виробнича компанія Агро-альянс м`ясної продукції здійснювалася автомобільним транспортом, що підтверджується товарно-транспортними накладними № Р18 від 28.07.2020 та № Р29 від 03.08.2020.

Оплата за наведеною операцією з постачання м`ясних туш була проведена позивачем в повному обсязі на підставі рахунку на оплату № 12 від 27.07.2020 та № 24 від 03.08.2020, виписаних ТОВ Виробнича компанія Агро-альянс шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок такого контрагента, що підтверджується відповідними банківським виписками.

Крім того, судом встановлено, що окрім поставок по перелічених вище податкових накладних, ТОВ Виробнича компанія Агро-альянс згідно видаткових накладних № 52 від 01.09.2020 та № 55 від 01.09.2020 поставлено для ТОВ УКР ТМК м`ясо яловиче в напівтушках 1 категорії в кількості 7891,5 кг на суму 643 157,25 грн, в т.ч. ПДВ 107 192,88 грн та 18 695,9 кг на суму 1 523 715,85 грн, в т.ч. ПДВ 253 952,64 грн. Доставка за такими видатковими накладними підтверджується товарно-транспортними накладними № Р52 01.09.2020 та № Р55 від 01.09.2020. Оплата за названими накладними проведена в повному обсязі, що підтверджено банківськими виписками. Також, жодних відомостей щодо відсторонення названих операцій за накладними від 01.09.2020 акт перевірки не містить, тобто контролюючий орган погодився з правомірністю формування податкового кредиту за такими операціями. При цьому, здійснюючи оплату для названого контрагента, позивач 16.09.2020 додатково сплати для ТОВ Виробнича компанія Агро-альянс 91 332 грн як аванс за поставлену продукцію. Як наслідок, ТОВ Виробнича компанія Агро-альянс виписано на ім`я позивача додаткову податкову накладу за подією з проведення попередньої оплати.

За наслідком здійснення операцій з постачання за вищевказаними видатковими накладними та операції з попередньої сплати, ТОВ Виробнича компанія Агро-альянс було виписано на ім`я ТОВ УКР ТМК податкові накладні за № 8 від 28.07.2020, № 4 від 03.08.2020, № 6 від 01.09.2020, № 7 від 01.09.2020, та № 27 від 16.09.2020, які належним чином зареєстровані в ЄРПН, вказані документи, надані позивачем разом із позовною заявою та досліджені судом.

При цьому, сформований за операціями ТОВ Виробнича компанія Агро-альянс по видаткових накладних № 18 від 28.07.2020 та № 29 від 03.08.2020 податковий кредит з ПДВ відображено позивачем у декларації з ПДВ за серпень 2020 р. у розмірі 350 792,13 грн, а сформований по попередній оплаті на суму 91 332 грн податковий кредит включений до декларації з ПДВ за вересень 2020 р. у розмірі 15 222 грн. Відомості щодо надходження товару та проведення розрахунків з названим контрагентом позивачем відображено на рахунку 631 бухгалтерського обліку. Надалі податковий кредит за такими операціями позивачем заявлено до відшкодування у зв`язку із виникнення відповідного від`ємного значення з ПДВ.

На виконання Договору поставки № 01-09 від 01.09.2020 ТОВ Львівська м`ясна компанія згідно видаткової накладної № 11 від 19.09.2020 поставило для ТОВ УКР ТМК м`ясо яловичини в півтушках 2 категорії в кількості 6070 кг та м`ясо яловичини в напівтушках охолоджене 1 категорії в кількості 14 958,4 кг, всього на загальну суму 1 831 344,20 грн, в т.ч. ПДВ 305 224,03 грн.

Разом з видатковою накладною ТОВ Львівська м`ясна компанія також надано для позивача товаросупровідні документи, які підтверджують походження м`ясної продукції та її відповідність санітарним нормам ДСТУ, а саме: копії декларації виробника на м`ясо та субпродукти № 106 від 19.09.2020 із відмітками про здійснення вихідного контролю Держветнагляду реєстраційний № a-UA-04-16-01-I-SH,CP та декларації виробника № 02 від 19.09.2020. Зазначені документи, підтверджують наявність у ТОВ Львівська м`ясна компанія перелічених ТМЦ, позаяк такі товари піддалися контролю з боку органів санітарно - епідеміологічної служби.

Доставка придбаної у ТОВ Львівська м`ясна компанія м`ясної продукції здійснювалася автомобільним транспортним засобом, що підтверджується товарно-транспортною накладною № Р11 від 19.09.2020.

Оплата за наведеною операцією з постачання м`ясних туш була проведена позивачем в повному обсязі на підставі рахунку на оплату № 10 від 18.09.2020, виписаного ТОВ Львівська м`ясна компанія, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок такого контрагента, що підтверджується відповідними банківським виписками.

За наслідком здійснення операцій з постачання по вище перелічених видатковим накладним та операції із попередньої сплати ТОВ Львівська м`ясна компанія було виписано на ім`я ТОВ УКР ТМК податкову накладну за № 5 від 19.09.2020, яка належним чином зареєстрована в ЄРПН. Вказані документи були надані позивачем разом із позовною заявою та досліджені судом у ході розгляду цієї справи.

При цьому, сформований за такою операцією податковий кредит з ПДВ відображено позивачем у декларації з ПДВ за вересень 2020 р. у розмірі 305 224,03 грн за першою із подій поставкою, а відомості щодо надходження товару та проведення розрахунків з названим контрагентом позивачем відображено на рахунку 631 бухгалтерського обліку. Надалі податковий кредит за такою операцією позивачем заявлено до відшкодування у зв`язку з виникнення відповідного від`ємного значення з ПДВ.

На виконання Договору поставки № 23/09/20-1 від 23.09.2020, ТОВ Агрізлак згідно видаткових накладних: № 15 від 25.09.2020 на суму 540 000 грн, в т.ч. ПДВ 90 000 грн, № 16 від 25.09.2020 на суму 552 441,60 грн, в т.ч. ПДВ 92 073,60 грн, № 17 від 25.09.2020 на суму 613 440 грн, в т.ч. ПДВ 102 240 грн, № 18 від 25.09.2020 на суму 626 918,40 грн, в т.ч. ПДВ 104 486,40 грн, поставлено для ТОВ УКР ТМК м`ясо яловиче в напів тушках охолоджене в кількості 6250 кг, 6394 кг, 7100 кг та 7256 кг по кожній накладній відповідно.

Разом із видатковими накладними ТОВ Агрізлак також надано для позивача й товаросупровідні документи, які підтверджують походження м`ясної продукції та її відповідність санітарним нормам ДСТУ, а саме: копій декларацій виробника на м`ясо та субпродукти № 15 від 25.09.2020 та № 16 від 25.09.2020 із відмітками про здійснення вихідного контролю Держветнагляду реєстраційний № a-UA-04-16-01-I-SH,CP. Зазначені документи підтверджують наявність у ТОВ Агрізлак перелічених ТМЦ, оскільки такі товари піддалися контролю з боку органів санітарно-епідеміологічної служби.

Доставка придбаної у ТОВ Агрізлак м`ясної продукції здійснювалася автомобільним транспортом, що підтверджується товарно-транспортними накладними № Р15 від 25.09.2020, № Р16 від 25.09.2020, № Р17 від 25.09.2020 та № Р18 від 25.09.2020.

Оплата за наведеною операцією з постачання м`ясних туш була проведена позивачем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок такого контрагента, що підтверджується відповідними банківським виписками.

За наслідком здійснення операцій з постачання по вище перелічених видатковим накладним та операції із попередньої сплати, ТОВ Агрізлак було виписано на ім`я ТОВ УКР ТМК податкові накладні за № 15 від 25.09.2020, № 16 від 25.09.2020, № 17 від 25.09.2020, № 18 від 25.09.2020, які належним чином зареєстровані в ЄРПН. Вказані документи були надані позивачем разом із позовною заявою та досліджені судом.

При цьому, сформований за такою операцією податковий кредит з ПДВ відображено позивачем у деклараціях з ПДВ за вересень 2020 у розмірі 388 800 грн за першою із подій поставкою, а відомості щодо надходження товару та проведення розрахунків з названим контрагентом, позивачем відображено на рахунку 631 бухгалтерського обліку. В подальшому, податковий кредит за такими операціями позивачем заявлено до відшкодування у зв`язку із виникненням відповідного від`ємного значення з ПДВ.

Крім того, на виконання Договору поставки № 3/2019 від 24.10.2019 ТОВ Агро маркет груп згідно видаткової накладної № 302 від 10.07.2020 поставило для ТОВ УКР ТМК субпродукти яловичі (діафрагма, м`ясо обрізі, головизна) (заморожені) в кількості 3940 кг на загальну суму 212 760 грн в т.ч. ПДВ 35 460 грн.

Разом із видатковою накладною ТОВ Агро маркет груп також надано для позивача й товаросупровідні документи, які підтверджують походження м`ясної продукції та її відповідність санітарним нормам ДСТУ, а саме копію декларації виробника № 10-07/20 від 10 липня 2020 р. Ці документи підтверджують наявність у ТОВ Агро маркет груп перелічених ТМЦ, оскільки такі товари піддалися контролю з боку органів санітарно-епідеміологічної служби.

Доставка придбаної у ТОВ Агро маркет груп м`ясної продукції здійснювалася автомобільним транспортом, що підтверджується товарно-транспортною накладною № Р302 від 10.07.2020. Вказані документи надані позивачем разом із позовною заявою та досліджені судом.

Оплата за наведеною операцією з постачання м`ясних туш була проведена позивачем в повному обсязі на підставі рахунку на оплату № 276 від 10.07.2020, виписаного ТОВ Агро маркет груп, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок такого контрагента, що підтверджується відповідними банківським виписками.

За наслідком здійснення операцій з постачання по вище переліченим видатковим накладним та операції із попередньої сплати ТОВ Агро маркет груп було виписано на ім`я ТОВ УКР ТМК податкову накладну за № 9 від 10.07.2020, яка належним чином зареєстрована в ЄРПН.

При цьому, сформований за такою операцією податковий кредит з ПДВ відображено позивачем у декларації з ПДВ за липень 2020 у розмірі 3560 грн за першою із подій поставкою, а відомості щодо надходження товару та проведення розрахунків з названим контрагентом, позивачем відображено на рахунку 631 бухгалтерського обліку. Надалі податковий кредит за такою операцією позивачем заявлено до відшкодування у зв`язку із виникнення відповідного від`ємного значення з ПДВ.

Як видно із матеріалів справи та пояснень позивача, придбані у ТОВ Виробнича компанія Агро-альянс (Код ), ТОВ Львівська м`ясна компанія (Код ), ТОВ Агрізлак (Код ) ТОВ Агро маркет груп (Код ) м`ясні туші та субпродукти, після їх переробки у фасовану морожену м`ясну продукцію на заводських потужностях, були реалізовані у вигляді фасованої м`ясної продукції за зовнішньоекономічними контрактами № 12/06 від 12.07.2019 для Carmez Processsing SRL (Республіка Молдова) та № 03/07 від 03.07.2020 для ООО Ташкент Тамит Тайорлов Савдо (Республіка Узбекистан), що підтверджується відповідними вантажно-митними деклараціями від 30.07.2020, 11.08.2020, 03.09.2020, 29.09.2020 та 29.09.2020, а також для ТОВ «Фабрика Здорово» (ІПН 23), що підтверджується видатковими накладними № 07-0000003 від 13.07.2020, № 07-0000004 від 13.07.2020 та ТТН № 07-0000003 від 13.07.2020, № 07-0000012 від 13.07.2020; вказані документи надані позивачем разом із позовною заявою та досліджені судом.

Відтак, з огляду на те, що операції із експорту вище наведеної м`ясної продукції оподатковуються за нульової ставкою ПДВ, то у позивача у зв`язку цим виникла відповідна переплата податкового кредиту, адже жодних податкових зобов`язань у позивача за наслідком продажу товару за межі митної території України у ТОВ УКР ТМК не виникало.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ТОВ УКР ТМК, надавши вище вказані документи до перевірки, повністю підтвердило обставини щодо реальності та сплатності операцій, які мали місце з ТОВ Виробнича компанія Агро-альянс (Код ), ТОВ Львівська м`ясна компанія (Код ), ТОВ Агрізлак (Код ) ТОВ Агро маркет груп (Код ).

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи вище перелічені документи в своїй сукупності, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновок посадових осіб відповідача про безтоварність операції сформований без належного та повного дослідження усіх обставин справи та наданих доказів, позаяк контролюючий орган, ставлячи під сумнів реальність задекларованого позивачем джерела походження придбаної позивачем продукції, жодним чином не встановлює дані щодо фактичного джерела походження м`ясної продукції, за умови наявності беззаперечних доказів подальшого її руху, а тому, прийняті ГУ ДПС у Рівненській області податкові-повідомлення рішення форми В1 №3 та форми В4 №3 від 31.12.2020 є протиправними, а позовні вимоги задоволені правомірно.

Відповідач, вказує, що наявність податкової інформації, яка на думку посадових осіб ДПС свідчить про безтоварність правочину, то інформація та джерела має бути піддані безпосередньому дослідженні в ході судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 73.5 статті 75 ПК України з метою отримання податкової інформації, необхідної у зв`язку з проведенням перевірок, контролюючі органи мають право здійснювати зустрічні звірки даних суб`єктів господарювання щодо платника податків. Під час зустрічної звірки: - здійснюється зіставлення даних, отриманих від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування повноти їх відображення в обліку платника податків; - забезпечується отримання податкової інформації, необхідної для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» у випадках, передбачених підпунктом 39.5.2.13 підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу.

Під час проведення зустрічної звірки з`ясовуються лише питання, зазначені у письмовому запиті контролюючого органу на проведення зустрічної звірки.

Форма запиту контролюючого органу на проведення зустрічної звірки встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, що надається суб`єкту господарювання у десятиденний строк.

З урахуванням зазначених норм, суд дослідив обставини щодо реальності господарських операцій позивача з контрагентом та вказані дії повинен був здійснити контролюючий орган під час проведення перевірки, однак не виконав вказані норми ПК України.

Судовий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо). При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог щодо оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, що свідчать про обізнаність покупця про зазначення продавцем недостовірних відомостей.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04 червня 2020 року у справі № 340/422/19.

У постанові від 12 лютого 2020 року справа № 813/3577/13-а Верховний Суд вказав, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг, а так само відтворення в актах виконаних робіт (наданих послуг) такого ж самого переліку послуг, що й зазначені в специфікаціях, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.

Верховний Суд постановах від 27 лютого 2020 р. справи № 813/7081/14, № 814/120/15, від 3 жовтня 2019 р. справа № 813/4079/15, від 10 вересня 2019 року справа № 814/2412/17, від 02.04.2020 у справі № 160/93/19, від 13.08.2020 справа № 520/4829/19 визнав, що наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами.

При цьому норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Також Верховний Суд у постанові від 30 червня 2020 року справа № 440/426/19 встановив, що норми ПК не ставлять у залежність право платника ПДВ на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентами постачальниками, якщо цей платник (покупець) дійсно придбав товари (послуги), призначені для використання у господарській діяльності, та мав реальні витрати у зв`язку з їх придбанням. Порушення постачальником товару (послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (послуг) вимог закону щодо підстав виникнення права на податковий кредит. Платник податку (покупець) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Апеляційний суд враховує, що позивач разом із позовною заявою надав до суду докази подання звітності з відображенням у ній спірних операцій, а відповідач не спростував правомірність формування ТОВ Виробнича компанія Агро-альянс, ТОВ Львівська м`ясна компанія, ТОВ Агрізлак, ТОВ Агро маркет груп податкових зобов`язань за операціями з позивачем, та не висунув жодних заперечень проти включення таких показників до декларації контрагентів. Жодних актів, зустрічних звірок, в межах яких би спірні операції були б відсторонювані також і контрагентів до суду також не надано.

Також варто зауважити, що не заперечуючи факт перерахування позивачем коштів своїм контрагентам, а ні посадові особи ДПС, а ні інші контролюючі чи правоохоронні органи навіть не намагалися встановити економічну доцільність укладення позивачем із його контрагентом безтоварних правочинів, не проведено також визначення подальшого руху перерахованих позивачем коштів, оскільки без фактичного повернення таких коштів особі, яка їх перерахувала, втрачається будь-яке економічне підґрунтя укладення безтоварних правочинів. Оскільки, у разі якщо кошти для покупця товару не повертаються, то в будь-якому разі покупець несе відповідні витрати, та не має жодного зиску від укладення правочину, а ніж той який пов`язаний із безпосереднім придбанням необхідного йому товару за договором.

Відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання ним незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу (постанова Верховного Суду від 9 березня 2019 року в справі № 810/302/15).

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України встановлено, що презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

За змістом указаної норми, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано).

Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування платником даних свого податкового обліку, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Так само і саме собою невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

У відповідності до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246, податкові накладні від постачальників були прийняті та зареєстровані податковим органом без заперечень, а податковий кредит за такою накладною включений ТОВ УКР ТМК до податкових декларацій з ПДВ за вересень 2020 року.

Варто наголосити, що на час складання податкової накладної та подачі її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, жодних рішень про зупинення її реєстрації або відмови її у реєстрації не приймалося.

При цьому, необхідно зважити, що критерії на які посилалися працівники податкового органу у акті перевірки, ґрунтуються на показниках позитивної податкової історії платника податку постачальника. А відтак, якщо податковий орган вказує, що постачальник ТОВ УКР ТМК є недобросовісним, має негативну історію платника податків, а його діяльність не спрямована досягнення реальної цілі господарської діяльність, то такі обставини мали бути виявленні саме на стадії реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, за наслідком чого мало бути прийняте рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та або відмови в її реєстрації. Зазначений правовий механізм, якраз і створений державою для того щоб відсіювати недобросовісних платників податків та не допускати їх до підриву нормальної господарської діяльності решти платників податків.

Як, наслідок, якщо податковий орган допустив реєстрацію податкової накладної виписаної вище переліченим контрагентом-постачальником, то у ТОВ УКР ТМК були усі підстави вважати, що його постачальник відповідає усім критеріям добросовісності та має показники позитивної податкової історії платника податку, а відтак, правомірність формування податкового кредиту з ПДВ за вересень 2020 року ТОВ УКР ТМК ґрунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки податковий кредит сформований на підставі належно оформлених та зареєстрованих податкових накладних, отриманих від контрагентів, які мали спеціальну правосуб`єктність.

Доводи відповідача, що позивачем до розрахунку бюджетного відшкодування включено ПДВ в сумі 8655,46 грн сформоване за операціями з Сільськогосподарським ТОВ Агрокомплекс (ІПН 53, код ЄДРПОУ 3058852), яке згідно наданих документів фактично оплачене за вересень 2020 р. лише на суму ПДВ 6709 грн, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на суму 1946,46 грн, та в подальшому слугувало підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення форми В3 № 3 від 31.12.2020, яким позивачу відмовлено у врахування суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування з ПДВ за декларацією з ПДВ за вересень 2020, на суму 2023 грн (з них 1946грн у зв`язку відсутністю оплати по операціям), то судом встановлено наступне.

Так, на виконання Договору купівлі-продажу № 08/09 від 08.09.2020, СГ ТОВ Агрокомплекс згідно видаткових накладних № 121 від 08.09.2020 на 40 254грн в т.ч. ПДВ 6709 грн та № 126 від 22.09.2020 на 11 678,73 грн в т.ч. ПДВ 1946,45 грн було поставлено для ТОВ УКР ТМК 6 одиниць великої рогатої худоби в живій вазі. Оплата за названими операціями проведена позивачем 10.09.2020 на суму 40254 грн та 01.10.2020 на суму 11 678,73 грн в повному обсязі, що підтверджується наявними у позивача банківськими виписками.

Згідно із підпунктом «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

Відповідно твердження контролюючого органу про здійснення позивачем лише часткової оплати ПДВ на суму 6709 грн не узгоджується із фактичним документами, які надавалися під час перевірки, оскільки на час складання відповідної податкової декларації з ПДВ за вересень 2020 р., позивач провів розрахунок з названим контрагентом в повному обсязі.

Щодо доводів відповідача, що станом на 09.12.2020 у ТОВ УКР ТМК є податковий боргу в розмірі 75,51 грн по коду платежу 19010100 Екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю), яке надалі слугувало підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 31.12.2020 форми В3 № 3, яким позивачу відмовлено у врахування суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування з ПДВ за декларацією з ПДВ за вересень 2020, на суму 2023 грн (з них 76 грн у зв`язку наявною заборгованістю по коду платежу 19010100 Екологічний податок…, то судом встановлено таке.

Як видно з акта перевірки, станом на 09.12.2020 у позивача була заборгованість із названого податку у розмірі 75,51 грн за 3 кв. 2020 р. Вказане позивач визнав також і в запереченнях на акт перевірки. Однак, як видно з матеріалів справи, відразу по отриманню акту перевірки таку заборгованість позивач погасив, що підтверджується платіжним дорученням №827 від 14.12.2020 на суму 200 грн про сплату Екологічного податку за 3 кв. 2020 р. Про вказані обставини щодо повного погашення такого боргу, позивач повідомляв контролюючий орган у своїх запереченнях до акту перевірки, разом із якими додатково надав відповідну копію платіжного доручення.

Відповідно до пункту 250.2 статті 250 ПК України, платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

З наведеного слідує, що граничний строк для подачі звітності по екологічному податку за 3 кв. 2020р. є 10.11.2020 р., а оплати 20.11.2020р, а тому станом на день подання позивачем декларації з ПДВ за вересень 2020р. жодної заборгованості із названого податку у позивача не існувало.

Відповідно до пункту 200.12 статті 200 ПК України, у разі наявності у платника податку податкового боргу, бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

Відтак, у зв`язку із тим, що станом на день прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення форми В3 № 3 від 31.12.2020 жодного боргу позивача перед бюджетом за названим податком не існувало, сума ПДВ, заявлена у декларації є фактично сплаченою, то таке рішення контролюючого органу, з огляду на положення вказаного пункту 200.12 статті 200 ПК України, що є протиправним.

З огляду на наведене, ТОВ УКР ТМК не може нести юридичну відповідальність у вигляді зменшення сум податково кредиту за недотримання його контрагентами норм Податкового кодексу України, зокрема, дотримання термінів подачі податкової звітності. На переконання суду висновки акту перевірки порушують базовий правовий принцип - принцип правової визначеності та презумпцію правомірності дій платника податків.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

Відповідачем не доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів позивача ресурси не давали можливості для проведення господарської діяльності з поставки товарів, обумовлених укладеними договорами з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів та свідчили про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність позивача як платника податків щодо такої та злагодженості дій між ними.

Щодо доводів відповідача про порушення, допущені суб`єктами господарювання в ланцюгу постачання, то вони є необґрунтованими, адже порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів у ланцюгу постачання за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановами Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 804/8024/14, від 13.06.2019 у справі №813/810/16, від 08.08.2019 у справі № 810/7082/14, від 20.09.2019 по справі №825/49/15-а, від 20.03.2020 у справі №813/5407/15, від 16.04.2020 у справі 810/3443/18, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Відтак, колегія суддів дійшла до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки ТОВ УКР ТМК мало законне право на формування податкового кредиту на підставі отриманих податкових накладних та правомірно включило їх до складу податкового кредиту за вересень 2020 року, судом першої інстанції судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Також, при розгляді цієї справи колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Враховуючи наведене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року в адміністративній справі № 460/461/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин