Справа № 520/18022/21
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 грудня 2021 року № 520/18022/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Севастьяненко К.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

-скасувати податкове повідомлення - рішення від 08.07.2021 №0-2034 на суму 79249,97 грн.;

-скасувати податкове повідомлення - рішення від 08.07.2021 №0-2034 на суму 1076,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийняті Головним управлінням ДПС у Харківській області з порушенням норм законодавства є протиправними та підлягають скасуванню. Позивачем зазначено, що відповідач невірно розраховував податок згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 08.07.2021 №0-2034 не врахувавши вид об`єкта нежитлової нерухомості, внаслідок чого протиправно застосовано ставку податку у розмірі 1% від мінімальної заробітної плати за 1 кв. м. будівлі, замість 0,1%, не взяв до уваги дату збільшення площі нерухомості та не застосував пільговий період звільнення від сплати податку за час карантину. Також позивач зазначив, що до позивача не застосовано пільгу для об`єктів житлової нерухомості, передбаченою п.3 Додатку 1 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про місцеві податки і збори у місті Харкові», у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення від 08.07.2021 №0-2034 протиправне та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження.

Відповідач Головне управління ДПС у Харківській області, позов не визнав, у письмовому відзиві просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що доводи викладені в позові не відповідають фактичним обставинам справи, тому оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийняті на законних підставах та відповідають чинному законодавству. Також зазначив, що податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки був нарахований відповідно до додатку № 1 Положення про податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у місті Харкові, згідно рішення Харківської міської ради від 22.02.2017 року №542/17, яким передбачена ставка на житлові приміщення, що перебувають у власності фізичних осіб у розмірі 1 відсоток від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового року) , за 1 квадратний метр, з урахування пільги 60 кв.м, передбаченої ст.266 ПК України.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Справа розглянута відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням перебування судді Севастьяненко К.О. у щорічній відпустці з 20.10.2021 по 30.10.2021 року.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що відповідачем - Головним управлінням ДПС у Харківській області, 08.07.2021 року на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, було винесено податкові повідомлення рішення, а саме:

- податкове повідомлення-рішення від 08.07.2021 №0-2034 про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості - 18010300 за 2020 рік в розмірі 79249,97 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 08.07.2021 №0-2034 про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 18010200 за 2020 рік в розмірі 1076,84 грн.

Відповідно до витребуваного судом розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 рік об`єктом оподаткування, визначено нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме:

- квартира, загальною площею 82,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

- нежитлова будівля літ. «Б-1», загальною площею 1063,7 кв.м. на момент придбання 05.07.2008 (та з 07.08.2020 - площею 1830,5 кв.м після проведення реконструкції), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернулась до суду за їх оскарженням.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно п. 6.1. статті 6 Податкового Кодексу України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно п. 16.1 статті 16 ПК України платник податків, зокрема, зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст. 265 ПК України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Підпунктом 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп.266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп.266.3.1 п.266.3 ст.266 ПК України).

Відповідно до пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з пп. 266.3.3 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.07.2021 року №0-2034 на суму 1076,84 грн., суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 82,8 кв. м.

Щодо застосування ставки податку, суд зазначає наступне.

У статті 10 ПК України, якою встановлено перелік місцевих податків, який включає податок на майно (підпункт 10.1.1), що складається із 3 (трьох) різних податків, кожен із різними елементами податку, як їх визначено пунктом 7.1 статті 7 ПК України.

За правилами ст. 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Отже, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з положеннями Податкового кодексу України, є місцевим податком.

Відповідно до підпункту 8.3 статті 8 ПК України до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених дим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно з п. 4.4 статті 4 ПК України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими задами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Встановлення місцевих податків виключно відповідними рішеннями місцевих рад закріплено також п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 143 Конституції України.

У відповідності до п. 10.3 ст. 10 ПК України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Згідно з п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

За змістом п.п. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Згідно з п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Рішенням 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» від 22.02.2017 №542/17 зі подальшими змінами та доповненнями та яке є чинним, було встановлено на території міста Харкова на 2020 рік місцеві податки і збори: п. 1.1. податок на майно, який складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Додатком № 1 до вказаного рішення встановлено, що:

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м бази оподаткування.

Ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних крім об`єктів, визначених п. 3) та юридичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсоток.

Ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м, що перебувають у власності зазначених осіб, встановлюється у розмірі 0 відсотків.

Таким чином, беручи до уваги те, що в розумінні положень п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України Харківській міській раді делеговано право встановлення ставок податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості, то податок на квартиру/квартири незалежно від їх кількості, що знаходяться у місті Харкові та перебувають у власності фізичних осіб загальною площею до 85 кв. м, згідно з Рішенням Харківської міської ради, оподатковуються за ставкою у розмірі 0 відсотків.

Отже, суд приходить до висновку, що контролюючим органом всупереч приписам чинного законодавства застосована відсоткова ставка з податку для об`єктів житлової нерухомості, площею 85,5 кв.м. що перебуває у власності позивача у розмірі 1 %, що протирічить рішенню 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про податки і збори у місті Харкові» від 22.02.2017 № 542/17 з подальшими змінами та доповненнями.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 08.07.2021 року №№0-2034, яким позивачу визначено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік, у розмірі 1076 (одна тисяча сімдесят шість) грн. 84 коп.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.07.2021 року №0-2034 за 2020 рік в розмірі 79249,97 грн., суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 05.07.2018 року, реєстраційний №1320, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мараєвою Я.В., позивачем придбано у приватну власність нежитлову будівлю літ. «Б5-1», загальною площею 1063,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Внаслідок проведення робіт з реконструкції нежитлових приміщень в будівлі літ. «Б5-1», за адресою: АДРЕСА_2 , було збільшено площу нежитлової будівлі до 1830,5 кв.м., що підтверджується записом від 07.08.2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав на нерухоме майно.

Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації ХК 64 після реконструкції нежитлових складських приміщень літ «Б5-1» з улаштуванням антресольного поверху за адресою: АДРЕСА_2 , Інспекція державного будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради визначила вид нежитлової будівлі як "складські приміщення".

Щодо застосування відповідачем ставки податку до вищезазначеного об`єкта нерухомості нежитлової будівлі у розмірі 1% , суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом, справляння податку у порядку ст.266 Податкового кодексу України визначальними кваліфікуючими ознаками кожного окремого об`єкту нерухомого майна як об`єкту стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є: 1) місце розташування об`єкта (тобто адреса будівлі); 2) тип об`єкта (тобто тип чи категорія будівлі; призначення); 3) площа об`єкта.

Пунктами 14.1.129 та 14.1.129-1 Податкового кодексу України об`єкти житлової та нежитлової нерухомості розмежовані законодавцем за категоріями і саме у залежності від конкретної категорії об`єкта згідно з рішенням органу місцевого самоврядування застосовується певна ставка податку.

За змістом первісних норм додатку №1 до Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (затвердженого рішенням Харківської міської ради від 22.02.2017р. №542/17) типи нежитлової нерухомості поділяються на: будівлі готельні, будівлі офісні, будівлі торгівельні, гаражі, будівлі промислові та склади, будівлі для публічних виступів, господарські (присадибні) будівлі, інші будівлі.

Відповідно до пункту 5 Додатку № 1 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» від 22.02.2017р. за № 542/17 (в редакції до внесення змін згідно з рішенням 23 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 28.11.2018р. за № 1284/18, що набрали чинності з 01.01.2019) ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлювались у таких розмірах: 1) будівлі готельні - 1 відсоток; 2) будівлі офісні - 1 відсоток; 3) будівлі торговельні - 1 відсоток; 4) гаражі - 0,1 відсотка; 5) будівлі промислові та склади - 0,25 відсотка; 6) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) - 1 відсоток; 7) господарські (присадибні) будівлі - 0 відсотків; 8) інші будівлі - 0,1 відсотка.

Отже, об`єкти нерухомого майна у вигляді будівель промислових та складів початково підлягали оподаткуванню за ставкою - 0,25 відсотка мінімальної заробітної плати на перше число календарного року за 1 м2.

Проте, п.5, який встановлював окрему ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для типу промислових будівель та складів - 0,25 відсотка, рішенням 23 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 28.11.2018р. за №1284/18, що набрало чинності з 01.01.2019, був виключений із тексту локального нормативного-правового акту органу місцевого самоврядування.

Тобто, з 01.01.2019р. за нормативним волевиявленням Харківської міської ради промислові будівлі та склади слід відносити до типу «інші будівлі», ставка податку за якими складає - 0,1 відсотка.

Таким чином, податковим органом протиправно застосовано відсоткову ставку податку розміром 1% при здійсненні розрахунку суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуване фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості.

Поряд з тим, суд зазначає, що за приписами ч.2 пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України визначено, щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.

Враховуючи, що внаслідок здійснення реконструкції нежитлових складських приміщень літ «Б5-1» за адресою: АДРЕСА_2 , фактично відбулась розширення об`єкта нерухомості, яке потягло за собою зміну площі, яка належить позивачу, та беручи до уваги приписи ч.2 пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПКУ, суд доходить висновку про протиправність нарахувань за весь період 2020 року податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на площу 1830,5 кв.м., оскільки матеріалами справи підтверждено, що належність такого нарахування виникла лише з дати проведеної державної реєстрації 07.08.2020, після проведення реконструкції.

Доводи представника позивача щодо неврахування при обчисленні податку за 2020 рік податкової пільги з 01 березня по 31 березня 2020 року у зв`язку з пандемією COVID-19, відповідно до п.52-5 підрозділу ХХ «Інші перехідні положення» ПКУ, суд відхиляє, оскільки, застосування податковою службою вказаної пільги підтверджується наданим суду розрахунком.

Таким чином, оскаржуване рішення відповідача від 08.07.2021 року №0-2034 за 2020 рік є неправомірним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень- задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 08 липня 2021 року №0-2034, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік у розмірі 79249 (сімдесят дев`ять тисяч двісті сорок дев`ять) грн. 97 коп.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 08 липня 2021 року № 0-2034, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік у розмірі 1076 (одна тисяча сімдесят шість) грн 84 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (, вул. Пушкінська, буд.46, м. Харків, 61057) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено 23 грудня 2021 року.

Суддя Севастьяненко К.О.