Справа № 640/25438/20
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 640/25438/20

адміністративне провадження № К/9901/45972/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 у справі №640/25438/20 за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України в особі Фінансового управління про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Генерального штабу Збройних Сил України в особі Фінансового управління, з урахуванням поданої 25.11.2020 заяви про зміну частини позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо непроведення повного розрахунку при звільненні, а саме: ненарахування та невиплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2008 по 31.12.2019 та неврахування вказаної суми при розрахунку одноразової допомоги при звільненні;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2008 по 28.02.2018 включно відповідно до вимог постанови КМУ №1078 (із змінами) з урахуванням місяця останнього підвищення посадового окладу для військовослужбовців Збройних Сил України «січень 2008», індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2018 по 31.12.2019 включно з урахуванням місяця останнього підвищення посадового окладу для військовослужбовців Збройних Сил України «березень 2018 року»;

- стягнути з відповідача недонарахований та невиплачений розмір одноразової грошової допомоги з урахуванням 50% недоплаченої суми індексації за період з 01.01.2018 по 31.12.2019;

- стягнути з відповідача середній заробіток (середній розмір місячного грошового забезпечення) за затримку розрахунку за весь час затримки до дня фактичного проведення розрахунку;

- стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 720 000,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2021 позов задоволено частково: визнано протиправними дії Генерального штабу Збройних Сил України в особі Фінансового управління щодо не проведення повного розрахунку при звільненні з ОСОБА_1 , а саме: ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 та неврахування суми індексації грошового забезпечення при розрахунку одноразової допомоги у разі звільнення; зобов`язано Генеральний штаб Збройних Сил України в особі Фінансового управління нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2008 по 28.02.2018 включно з урахуванням базового місяця «січень 2008 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (зі змінами, які застосовуються з 01.12.2015), та за період з 01.12.2018 по 31.12.2019 включно з урахуванням базового місяця - «березень 2018 року» відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 № 90 "Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України"; зобов`язано Генеральний штаб Збройних Сил України в особі Фінансового управління здійснити перерахунок виплаченої ОСОБА_1 при звільненні одноразової грошової допомоги з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2008 року по 31 грудня 2019 року та сплатити різницю з урахуванням раніше виплаченої суми. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2021 скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Генерального штабу Збройних Сил України в особі Фінансового управління нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2008 по 28.02.2018 включно з урахуванням базового місяця «січень 2008 року» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (зі змінами, які застосовуються з 01.12.2015), та за період з 01.12.2018 по 31.12.2019 включно з урахуванням базового місяця - «березень 2018 року» відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 № 90 «Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України»; у цій частині прийнято нову постанову, якою зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України в особі Фінансового управління нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 31.12.2019. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2021 залишено без змін.

На адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, в якій скаржник просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 в задоволеній частині, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

При цьому касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, цитати нормативних актів із абстрактним зазначенням, що судом апеляційної інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні частини четвертої статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 №460-IX, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Варто зазначити, що відповідно до статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісно реалізувати належне їм право на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі ж подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 у справі №640/25438/20 за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України в особі Фінансового управління про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Шарапа