Справа № 420/19438/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Національної гвардії України (вул. Народного ополчення, 9А, м. Київ, 03151), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Ярославська, 40, м. Київ, 04071) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся з позовом (а.с.1-7) ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України (далі ГУ НГ), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі ГУ ПФУ), в якому позивач просив суд:

визнати протиправними дії відповідача в частині не зарахування, згідно наказу командувача Національної гвардії України по особовому складу від 19.02.2018 №20 о/с про звільнення, до календарної вислуги років (18 років 7 місяці 14 днів) на пільгових умовах часу участі у складі національного персоналу МВС України в міжнародній операції ООН з підтримання миру і безпеки в Ліберії з 10.07.2010 по 13.08.2012 року та з 01.02.2014 по 02.06.2016 - один місяць за три;

- визнати протиправними дії відповідача в частині не зарахування, згідно наказу командувача Національної гвардії України по особовому складу від 19.02.2018 № 20 о/с про звільнення, до календарної вислуги років (18 років 7 місяці 14 днів) на пільгових умовах часу участі у антитерористичній операції з 03.04.2017 по 08.06.2017 - один місяць за три місяці;

- визнати протиправними дії відповідача в частині не зарахування, згідно наказу командувача Національної гвардії України по особовому складу від 19.02.2018 № 20 о/с про звільнення, до календарної вислуги років (18 років 7 місяці 14 днів) на пільгових умовах часу проходження військової служби на посадах офіцерського складу у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення ВВ МВС України з 23.07.2003 р. по 19.12.2003р, з 19.12.2003р по 17.06.2004 р, з 17.06.2004р по 25.10.2004 р, з 25.10.2004р по 12.11.2004р, з 12.11.2004р по 27.12.2005р, з 27.12.2005р по 31.01.2006р, з 31.01.2006р по 27.06.2006р, з 27.06.2006р по 10.07.2010р, з 13.08.2012р по 17.12.2012 р, з 17.12.2012р по 10.07.2013р, з 10.07.2013 р. по 01.02.2014 р, - один місяць за півтора місяці;

- зобов`язати відповідача зарахувати пільгову вислугу років в календарну, з розрахунку один місяць, за три, за періоди проходження служби в миротворчій операції ООН з підтримання миру та безпеки у Ліберії та участі в антитерористичній операції у відповідності до вимог ЗУ «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки» від 23.04.1999 та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393;

- зобов`язати відповідача зарахувати пільгову вислугу років в календарну, з розрахунку один місяць за півтора, за періоди проходження військової служби підрозділах спеціального призначення внутрішніх військ МВС України та Національної гвардії України згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 та наказу МВС №771 від 05.08.2014;

- зобов`язати відповідача оформити та направити необхідні документи до органів Пенсійного фонду щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 ЗУ від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», де зазначити зарахування до вислуги (календарних) років для призначення пенсії періоду проходження служби в місіях ООН (з 10.07.2010 по 13.08.2012 року та з 01.02.2014 по 02.06.2016) з розрахунку один місяць за три, в АТО (з 03.04.2017 по 08.06.2017) з розрахунку один місяць за три, та у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення ВВ МВС України (з 23.07.2003р по 19.12.2003р, з 19.12.2003р по 17.06.2004р, з 17.06.2004р по 25.10. 2004 р, з 25.10. 2004р по 12.11.2004р, з 12.11.2004 р по 27.12.2005 р, з 27.12.2005р по 31.01.2006 р, з 31.01.2006р по 27.06.2006р, з 27.06.2006р по 10.07.2010р, з 13.08 2012р по 17.12.2012р, з 17.12.2012р по 10.07.2013 р, з 10.07.2013р по 01.02.2014 р, з розрахунку один місяць за півтора, а у разі відсутності на момент подання заяви необхідних документів для призначення пенсії - надати допомогу в їх одержанні.

Позивач зазначив, що в період з 23.07.2003 по 10.07.2010 та з 13.08.2012 по 01.02.2014 він проходив службу у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ МВС України, ГУ НЦ. Зазначений період проходження служби як на пільгових умовах зараховується з розрахунку один місяць служби за півтора місяці (аб. 8 пп. «в» п. 3 Постанови №393 та Наказ МВС України №771). Таким чином, цей строк служби у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення BB МВС України, НГ України в календарному обчисленні становить 8 роки 5 місяці 5 днів, а в пільговому - 12 років 7 місяців 22 дні.

В період з 03.04.2017 08.06.2017 він безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, який зараховується на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці (пп. «a» п.3 Постанови №393). Таким чином, строк служби (участі) в АТО в календарному обчисленні становить 2 місяці 5 днів, а в пільговому - 6 місяців 15 днів.

Також в період з 10.07.2010 по 13.08.2012 та з 01.02.2014 по 02.05.2016 рік він брав участь у складі українського миротворчого персоналу спостерігачів цивільної поліції місії ООН у Ліберії. Згідно ч. 3 ст. 8 Закону України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки» №613-XIV від 23.04.1999 (далі Закон №613) вислуга років і трудовий стаж громадян України за час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу обчислюються з розрахунку один місяць за три місяці.

08.09.2021 року позивач звернувся з заявою до відповідача про призначення пенсії, на яку 20.09.2021 отримав лист №27/11/4-А-1259 від 20.09.2021, у якому зазначено, що він не набув права на призначення пенсії, у зв`язку з тим, що у нього відсутній необхідний трудовий стаж для призначення пенсії. При цьому, у листі відповідачем вказано, що пільговий стаж служби не враховується в календарну вислугу років.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та посилається на правовий висновок Верховного Суду, зокрема, у постанові від 14.04.2021 року по справі №480/4241/18, в якій Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 та дійшов висновку, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Таким чином позивач вважає, що спірні періоди пільгового стажу служби повинні враховуватися в календарну вислугу років.

Ухвалою суду від 25.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.53-54).

Ухвала суду направлена на офіційну електронну адресу відповідача 27.10.2021 (а.с.59).

Однак станом на 24.12.2021 до суду не надійшов відзив на позовну заяву.

Представник ГУ ПФУ надав пояснення щодо позову, у яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зазначив, що позивач немає права на призначення пенсії, оскільки вислуга позивача в календарному обчисленні становить 18 років 07 місяців і 14 днів, а не 23 календарних роки та 6 місяців.

Також представник ГУ ПФУ вказує, що саме календарна вислуга є визначальною для набуття права на призначення пенсії та посилається на висновок Верховного Суду, викладені, зокрема, у постанові від 29.01.2020 по справі №344/9109/17, відповідно до якого приписи пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 суперечать приписам статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому застосуванню підлягає саме Закон, оскільки має вищу юридичну силу.

Водночас, у поясненнях представник ГУ ПФУ зазначає, що позивача звільнено з військової служби, коли він не досягнув 45-річного віку, тому підстав для призначення пенсії за вислугу років немає.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15.07.1999 по 28.02.2018 проходив військову службу МВС України, ГУ НГ (а.с.13-16).

Наказом командувача НГ України від 19.02.2018 № 20 о/с з позивачем припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби у запас за пп. «а» ч. 6 ст. 26, з урахуванням пп. «ї» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за редакцією від 18.02.2018: у зв`язку із закінченням строку контракту, які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу).

Станом на день звільнення відповідно до наказу від 19.02.2018 №20 о/с, вислуга років ОСОБА_2 становила: в календарному обчисленні - 18 років 07 місяців 14 днів, в пільговому обчисленні (без урахування календарної) - 13 років 03 місяці 05 днів (а.с.9-10).

08.09.2021 року позивач звернувся із заявою до ГУ НГ, у якій просив розглянути заяву про призначення пенсії, оформити всі необхідні документи, підготувати подання про призначення пенсії (а.с.17-20).

За результатами розгляду заяви відповідач листом №27/11/4-А-1259 від 20.09.2021 повернув заяву про призначення пенсії та надані до неї документи з посиланням на те, що відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що умовою для призначення пенсії за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше, у той час, як згідно з наказу від 19.02.2018 № 20 о/с календарна вислуга років складає 18 років 07 місяців 14 днів. Таким чином на дату звільнення з військової служби позивач не набув права на пенсію за вислугу років, тому підстав для оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років немає (а.с. 22-23).

Не погодившись із результатами своєї заяви за оформленням документів для призначення пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши надані учасниками справи заяви по суті, докази суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. При цьому суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року, відповідно до якого держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до п. а ч. 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Згідно п. б ч. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині 3 статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Частиною 1 ст. 17 Закону №2262-ХІІ визначено вичерпний перелік видів служби та періодів часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у ч. 2 ст. 17 цього Закону.

Частиною 2 ст. 17 Закону №2262-ХІІ передбачено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262, Кабінет Міністрів України прийняв Постанову «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 року №393 (далі - Постанова №393).

Відповідно до абз. 8 пп. «в» п. 3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому п. 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця, зокрема, у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Наказом МВС України від 05.08.2014 №771 установлено, що військовослужбовцям Національної гвардії України відповідно до постанови №393 на пільгових умовах зараховується весь час проходження служби на відповідних посадах.

Судом встановлено, що позивач в періоди з 23.07.2003 по 10.07.2010 та з 13.08.2012 по 01.02.2014 проходив службу у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ МВС України, ГУ НЦ, тобто вказаний період служби зараховується йому на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця .

Також позивач в період з 03.04.2017 по 08.06.2017 він безпосередньо брав участь в антитерористичній операції.

Згідно з пп. «a» п. 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Крім того, в періоди з 10.07.2010 по 13.08.2012 та з 01.02.2014 по 02.05.2016 рік позивач брав участь у складі українського миротворчого персоналу спостерігачів цивільної поліції місії ООН у Ліберії.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону №613 вислуга років і трудовий стаж громадян України за час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу обчислюються з розрахунку один місяць за три місяці. Таким чином, періоди служби позивача з 10.07.2010 по 13.08.2012 та з 01.02.2014 по 02.05.2016 рік зараховуються йому на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

При звільненні зі служби в наказі від 19.02.2018 № 20 о/с зазначена вислуга років ОСОБА_2 в календарному обчисленні - 18 років 07 місяців 14 днів, в пільговому обчисленні (без урахування календарної) - 13 років 03 місяці 05 днів, тобто пільгова вислуга років розраховано окрема та не включена у вислугу років в календарному обчисленні, що стало підставою для повернення відповідачем листом №27/11/4-А-1259 від 20.09.2021 заяви позивача про призначення пенсії.

Суд вважає вказані дії відповідача протиправними.

Частиною 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховним Судом у постанові від 03.03.2021 по справі №805/3923/18-а викладений правовий висновок, відповідно до якого основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

При цьому, Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262-ХІІ у частині призначення пенсії за вислугу років, враховуючи пільгове нарахування стажу.

Верховний Суд зазначив, що є необґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Правильним є висновок про наявність у позивача права на призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням на пільгових умовах часу проходження служби, протягом якого позивач брав участь в антитерористичній операції.

Передбачені ст. 171 Закону №2262 пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ .

Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 року по справі № 480/4241/18 визначив, що в цілях Закону №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом №2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

З метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд відступив від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 у справі №161/4876/17, від 15.08.2019 у справі №281/459/17, від 27.03.2020 у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону №2262-ХІІ.

Загальні правила застосування практики Верховного суду при розгляді справ викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, в якій зазначено, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступив Верховний Суд, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Таким чином суд дійшов висновку щодо врахування правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.04.2021 року по справі №480/4241/18 щодо розрахунку календарної вислуги років за Законом №2262-ХІІ для призначення пенсії з урахуванням вислуги років на пільгових умовах.

Згідно витягу з наказу від 19.02.2018 №20 о/с, вислуга років ОСОБА_2 становила: в календарному обчисленні - 18 років 07 місяців 14 днів, в пільговому обчисленні (без урахування календарної) - 13 років 03 місяці 05 днів.

З урахуванням висновків Верховного Суду, які суд застосовує в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України, період часу 13 років 03 місяці 05 днів (пільгова вислуга) є календарною одиницею виміру та повинен бути врахований до вислуги років, яка підлягає обчисленню та застосуванню в порядку статей 12, 17 та 17-1 Закону № 2262 та Постанови № 393, разом із визначеним періодом часу 18 років 07 місяців 14 днів.

Таким чином, суд дійшов висновку, щодо протиправності дій відповідача в частині не зарахування до календарної вислуги років позивача пільгової вислуги в періоди: з 23.07.2003 по 10.07.2010 та з 13.08.2012 по 01.02.2014 служби у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ МВС України, ГУ НЦ, з 03.04.2017 по 08.06.2017 за безпосередню участь в антитерористичній операції, з 10.07.2010 по 13.08.2012 та з 01.02.2014 по 02.05.2016 рік за участь у складі українського миротворчого персоналу спостерігачів цивільної поліції місії ООН у Ліберії та зобов`язання відповідача зарахувати пільгову вислугу років в календарну, з розрахунку один місяць, за три, за періоди: з 03.04.2017 08.06.2017 за безпосередню участь в антитерористичній операції та з 10.07.2010 по 13.08.2012; з 01.02.2014 по 02.05.2016 рік за участь у складі українського миротворчого персоналу спостерігачів цивільної поліції місії ООН у Ліберії та з розрахунку один місяць служби за півтора місяці за період з 23.07.2003 по 10.07.2010 та з 13.08.2012 по 01.02.2014 служби у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ МВС України, ГУ НЦ.

Таким чином, станом на дату звільнення 19.02.2018 позивач мав вислугу більше 23 календарних років та 6 місяців, а саме 23 роки 10 місяців 19 днів.

Водночас, суд не бере до уваги доводи відповідача, що окрім передбаченої пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ умови для призначення пенсії за вислугу років позивачу (вислуга 23 календарних роки та 6 місяців і більше), пунктом «б» частини 1 статті 12 Закону № 2262 як умову для призначення пенсії за вислугу років позивачу передбачено - досягнення ним на день звільнення зі служби 45-річного віку з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорту позивача серії НОМЕР_1 станом на день звільнення - 19.02.2018 не досягнув 45 років (позивача було звільнено зі служби у 36-річному віці).

Пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Таким чином позивач набув право на призначення пенсії відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ.

Згідно з п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 №3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом №2262-ХІІ та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України через уповноважені структурні підрозділи, зокрема, Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, (далі Порядок № 3-1).

Відповідно до п. 12 Порядку №3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій ГУ Національної гвардії України в частині не зарахування до календарної вислуги років позивач пільгової вислуги в періоди: з 23.07.2003 по 10.07.2010 та з 13.08.2012 по 01.02.2014 служби у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної гвардії України, з 03.04.2017 по 08.06.2017 за безпосередню участь в антитерористичній операції, з 10.07.2010 по 13.08.2012 та з 01.02.2014 по 02.05.2016 рік за участь у складі українського миротворчого персоналу спостерігачів цивільної поліції місії ООН у Ліберії; зобов`язати зарахувати пільгову вислугу років позивачу в календарну та з урахуванням правової оцінки наданої в рішенні суду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.09.2021 року про призначення пенсії за вислугою років.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної гвардії України (вул. Народного ополчення, 9А, м. Київ, 03151, ), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Ярославська, 40, м. Київ, 04071, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної гвардії України в частині не зарахування до календарної вислуги років ОСОБА_1 пільгової вислуги в періоди: з 23.07.2003 по 10.07.2010 та з 13.08.2012 по 01.02.2014 служби у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної гвардії України, з 03.04.2017 по 08.06.2017 за безпосередню участь в антитерористичній операції, з 10.07.2010 по 13.08.2012 та з 01.02.2014 по 02.05.2016 рік за участь у складі українського миротворчого персоналу спостерігачів цивільної поліції місії ООН у Ліберії.

Зобов`язати Головне управління Національної гвардії України зарахувати пільгову вислугу років ОСОБА_1 в календарну, з розрахунку один місяць, за три, за періоди: з 03.04.2017 08.06.2017 за безпосередню участь в антитерористичній операції та з 10.07.2010 по 13.08.2012; з 01.02.2014 по 02.05.2016 рік за участь у складі українського миротворчого персоналу спостерігачів цивільної поліції місії ООН у Ліберії та з розрахунку один місяць служби за півтора місяці за період з 23.07.2003 по 10.07.2010 та з 13.08.2012 по 01.02.2014 служби у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної гвардії України.

Зобов`язати Головне управління Національної гвардії України з урахуванням правової оцінки наданої в рішенні суду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.09.2021 року про призначення пенсії за вислугою років.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва