Справа № 420/24873/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
24 грудня 2021 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії,стягнення моральної шкоди,-
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в якому просить:
визнати протиправними дії відповідача, що виразились у порушенні пункту 7 статті 118 та пункту 3 статті 123 ЗК України при розгляді клопотань позивачки від 05.08.2021 року: - щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку; - щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва індивідуального гаражу; - щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва; - щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства;
зобов`язати відповідача задовольнити клопотання позивачки від 05.08.2021 року: -щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку; - щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва індивідуального гаражу; - щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва; - щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства;
стягнути з відповідача на її користь 1 000 (одну тисячу) гривень у якості компенсації моральної шкоди.
Також у позові позивачка просить звільнити її від сплати судових витрат на підставі ст.133 КАС України, ст.8.1.1 Закону України «Про судовий збір».
Частиною 1 ст.171 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, відповідає заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3,5 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви, зокрема, про звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору.
Таким чином, клопотання викладене у змісті позову не відповідає вимогам КАС України.
Статтею 133 КАС України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".
Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Згідно з ч.2 ст.8 Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першої цієї статті.
Позивач у позові посилається на ст.ст.133 КАС України та ст.8.1.1 Закону України «Про судовий збір» та надає до позову довідку про доходи отриману пенсію за період з січня по листопад 2021 року, тобто не річного доходу.
Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.
Судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.
Практика Європейського суду з прав людини під час застосування Конвенції з прав захисту людини не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Європейський суд з прав людини у справах «Толстой та Милославський проти Сполученого Королівства»(Tolstoy and Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, "Ейрі проти Ірландії" (Airey v. Ireland) від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19 червня 2001 року зазначив, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду; що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Тобто, вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
У зв`язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах вирішуючи питання, пов`язані із судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у відповідності до статей 132, 133 КАС України, Закону України Про судовий збір необхідно забезпечувати належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду.
Приписами статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
При цьому положення Закону України Про судовий збір кореспондуються з положеннями статті 2 КАС України, якими розкривається зміст однієї із засад адміністративного судочинства, а саме, рівності всіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом. Так, згідно приписів вказаної статті усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Таким чином, всі учасники процесу є рівними при здійсненні своїх прав та обов`язків, в тому числі у питанні необхідності сплати судового збору.
У розумінні приписів статті 8 Закону України Про судовий збір відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, скаржник має довести існування фінансових труднощів.
Водночас, позивачем не надано суду достатніх та належних доказів наявності обставин щодо відсутності коштів на оплату судового збору, як підстави для звільнення від сплати судового збору.
Долучена до матеріалів справи довідка про розмір пенсії свідчить лише про розмір пенсії.
Надана позивачем довідка не може свідчити про те, що позивач не має інших джерел для існування та забезпечення своїх потреб зокрема для сплати судового збору (вклади, нерухоме та рухоме майно з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід родини, тощо).
Верховний Суд вирішуючи питання наявності підстав для звільнення від сплати судового збору зазначав, що Визначення способу зменшення тягаря несення судових витрат є прерогативою відповідного суду, а не його обов`язком (ухвала від 16.10.2019 року по справі №215/5288/18). В ухвалі від 18 жовтня 2019 року по справі №215/5427/18 Верховний суд вказав, що суд наділено повноваженням зменшити тягар несення судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення тягаря несення судових витрат є не обов`язком Суду, а правом за певних обставин. Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявності, обставин, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом права зменшити тягар несення судових витрат у частині сплати судового збору. Такі обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Крім того, суд вважає необхідним враховувати предмет спірних правовідносин позивача із суб`єктом владних повноважень.
Позивач звертається до суду з вимогами щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень задовольнити клопотання від 05.08.2021 року: - щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку; - щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва індивідуального гаражу; - щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва; - щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства.
Предмет справи не охоплює захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
При цьому суд також враховує, що позивачка звернулась до суду також 02.12.2021 року до іншого відповідача - Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди щодо розгляду її клопотання від 05.08.2021 року направленого на адресу відповідача також про відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва площею 0,10 га.
Враховуючи викладене, судом не було встановлено підстав для звільнення позивачці від сплати судового збору.
Оскільки позивачкою пред`явлено фактично чотири вимоги судовий збір складає 3632,00грн (908,00х4).
Крім того, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч. 1 ст.5 КАС України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.
Вимоги позивача не є чіткими та зрозумілими, не зазначені які саме дії відповідача є протиправними, час їх здійснення, не надані відповіді відповідача на заяви позивача, не містять позовні вимоги, зокрема, місце розташування земельних ділянок, їх розмір.
Суд вважав необхідним залишити позов без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви та роз`ясняє, що недоліки повинні бути усунути шляхом надання до суду належним чином оформленого позову відповідно до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, його копій та копій документів відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, надання відповідних доказів по справі, наданням документу про сплату судового збору.
Інститут залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання до відкриття провадження по справі. Вимоги до адміністративного позову викладені у 160, 161 КАС.
Саме належним чином оформлений позов, якій вважається поданим у день первинного, направляється сторонам, тому не може бути уточненим, доповненим, тощо, оскільки саме за поданим належним чином оформленим позовом суд вирішує питання про відкриття провадження по справі за вимогами викладеними у позові.
Ухвалою суду від 13.12.2021 року відмовлено позивачу ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, позовну заяву залишено без руху та наданий позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.
21.12.21 року до суду надійшла заява про усунення недоліків позову.
Позивач не надала належних та допустимих доказів свого матеріального становища, що є необхідною умовою для вирішення питання про звільнення або відстрочення сплати судового збору.
Відмовляючи в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору ухвалою від 13.12.2021 року суд вказав на необхідність при поданні нового клопотання надати відповідні докази щодо її матеріального становища.
При цьому суд також зазначив та врахував, що предметом позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Тому посилання позивача на обмеження її доступу до суду є неспроможним з її позовними вимогами щодо розгляду відповідачем клопотань позивачки від 05.08.2021 року: - про відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку; - про відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва індивідуального гаражу; - про відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва; - про відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства.
Що стосується іншого поданого нею позову, позивачка зазначила, що вона захищає своє порушене право у суді.
В ухвалі суду від 13.12.2021 року суд зазначив про вказані обставини, оскільки громадянин України дійсно має право на отримання земельної ділянки у встановленому законодавством порядку, проте таке право реалізується один раз на території України, а не в кожному районі держави.
Крім того, позивачкою не усунуті також недоліки позову щодо викладення змісту позовних вимог чітко та зрозуміло.
Враховуючи викладене суд вважає, що позивач не усунула недоліків позову, не подала заяви про звільнення від сплати судового збору з зазначенням та наданням належних та допустимих доказів її матеріального становища.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Згідно з ч.5,6,8 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом
При таких обставинах в силу п.1 ч.4 ст.169 КАС України позов підлягає поверненню.
Керуючись ст.169 КАС України, суд,-
У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії,стягнення моральної шкоди - повернути позивачу без розгляду.
Роз`яснити позивачу що повернення позовної заяви не позбавляє її права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом
Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. ст. 293-295 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва