Справа № 640/11120/21
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року

справа №640/11120/21

провадження № П/380/13688/21

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Ящишин І.Я.,

за участю:

представника відповідача Холявки І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Експорт» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко Експорт» (місцезнаходження: 80014, Львівська область, Сокальський район, с. Варяж, вул. Булзька, 20, ) (далі ТзОВ «Еко Експорт») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до ДПС України, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.03.2021 №02.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Експорт» передано на розгляд Львівському окружному адміністративному суду.

Після автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду цієї справи визначено головуючого суддю Кузана Р.І.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено перевірку, за наслідками якої складено Акт перевірки від 12.07.2021 № 4712/13-01-07-02/41810931. За результатами перевірки на підставі Акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.03.2021 №02 форми «В4», яким зменшено суму від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 159460,00 грн. На думку контролюючого органу ТзОВ «Еко Експорт» завищено податковий кредит за грудень 2020 року на загальну суму 159460,00 грн. відображений за результатами господарських операцій з Фермерським господарством «Зерносвіт-», так як такі операції не могли відбутися. Позивач вважає, що викладені в акті висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства є помилковими, оскільки базуються лише на припущеннях, що суперечить вимогам Податкового кодексу України та інших норм законодавства; акт перевірки не містить належних та допустимих доказів вчинення платником податків порушень при справлянні податку на додану вартість та формуванні від`ємного значення суми податку на додану вартість, а прийняте на їх підставі податкове повідомлення-рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

На думку позивача, твердження податкового органу щодо не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом є безпідставним, оскільки у нього наявне документальне підтвердження фактичного здійснення спірних операцій, всі первинні документи, які супроводжували господарські операції відповідають вимогам закону та мають усі необхідні реквізити, а тому позивачем правомірно сформовано податковий кредит за наслідками здійснення таких господарських відносин. Крім того вважає, що, будь-яка неправомірна діяльність контрагента не може впливати на результати діяльності позивача і не може бути підставою для притягнення до відповідальності платника податку.

Також позивачу незаконно нараховано податкові зобов`язання зі сплати ПДВ та до нього застосовуються штрафні (фінансові) санкції, внаслідок чого позивач повинен нести збитки. З урахуванням зазначеного, позивач просить скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Ухвалою від 17.08.2021 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 01.09.2021 суд задовольнив клопотання представника позивача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Відповідач 04.10.2021 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, Головним управлінням ДПС у Львівський області п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.78.1.8. п.78.1. ст.78 Податкового кодексу України, на підставі наказу Головного управління ДПС у Львівській області від 17.12.2020 №4927-ПП, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТзОВ «Еко Експорт» з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за грудень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість. Перевіркою встановлено порушення п.п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, п.200.1, 200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р. 19) за грудень 2020 року в сумі 159 460 грн. та від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) за грудень 2020 року в сумі 159 460 гривень.

Зазначає що спірне податкове повідомлення-рішення винесене з дотриманням вимог чинного законодавства України, так як прийняте за результатами перевірки, в процесі проведення якої встановлено те, що позивачем не здійснювалися господарські операції з ФГ «Зерносвіт+», а тому безпідставно занижено податок на додану вартість. ТзОВ «Еко Експорт» було укладено з ФГ «Зерносвіт+» договір - поставки №01/10-1 від 01.10.2020 про передачу товару у власність відповідно до специфікацій. Так, на виконання умов договору ФГ «Зерносвіт+» виписано (оформлено) для ТзОВ «Еко Експорт» податкові накладні на поставку товарів - соєві боби: №66 від 09.12.2020 на загальну суму 387937,45 грн. ( кількість 24,57 т); №108 від 15.12.2020 на загальну суму 568823,50 грн. ( кількість - 34,37 т). Однак, як зазначено в акті перевірки, вказані операції ТзОВ «Еко Експорт» із ФГ «Зерносвіт+» не містять у своїй суті розумних економічних або інших причин (ділової мети) систематичного (протягом місяця) надання робіт та послуг. Такі причини можуть бути наявними лише за умови, якщо платник податку має намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності. Наслідком діяльності ФГ «Зерносвіт+» є виключно чи переважно формування податкових зобов`язань для контрагентів, у тому числі ТзОВ «Еко Експорт».

Крім того, зазначає, що первині документи, представлені позивачем, складені формально та містять ознаки юридичної дефектності, а відображені у них господарські операції - фактично не відбулися. Також, згідно із ухвалами Залізничного районного суду м. Львова від 12.12.2020, 21.01.2021 у справі №462/7976/20 провадження 1-кс/462/1993/20 30.11.2020 внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. Так, прокурор у кримінальному провадженні, звернувся до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку, покликаючись на те, що під час досудового розслідування встановлено, що на території Львівщини здійснює свою діяльність так званий «конвертаційний центр», який включає в себе групу спеціально створених комерційних структур з ознаками фіктивності, які надають суб`єктам підприємницької діяльності реального сектору економіки (у тому числі тим, які постачають товари, виконують роботи за бюджетні кошти) послуги з мінімізації податкового навантаження, завищення валових витрат, конвертації грошових коштів у готівку, документального прикриття безтоварних операцій, незаконного формування податкового кредиту та відшкодування податку на додану вартість, а також послуги з відмивання доходів, отриманих злочинним шляхом. Таким чином, встановлено, що так званий «конвертаційний центр» включає в себе суб`єкти підприємницької діяльності з ознаками «фіктивності» та «транзитності», які зареєстровані у м. Львові та інших регіонах України, у тому числі і ФГ « 3ерносвіт+», ТзОВ «Ол-Cep», ТзОВ «ЗУГ», ТОВ «Найтер». Загальний оборот коштів зазначених в ухвалі суду підприємств становить близько 1,7 млрд. грн. у місяць. Зазначене підтверджується матеріалами кримінального провадження та проведеними у ході досудового розслідування слідчими (розшуковими) діями.

З урахуванням наведеного, представник відповідача вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

На виконання вимог ухвали судді від 29.09.2021, позивач подав додаткові докази.

Ухвалою від 05.11.2021 суд задовольнив клопотання представника відповідача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Ухвалою від 11.11.2021 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

Відповідач 16.11.2021 подав додаткові пояснення (вх. №83730).

Від позивача 19.11.2021 на виконання вимог ухвали від 11.11.2021, надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі його представника до суду не надходило.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТзОВ «Еко Експорт» зареєстроване 15.12.2017; видами діяльності підприємства, внесеними до (КВЕД) є: 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів (основний) 01.26 Вирощування олійних плодів 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля 49.41 Вантажний автомобільний транспорт 52.10 Складське господарство

Головним управлінням ДПС у Львівській області на підставі направлення від 25.02.2021 №1921 та наказу від 18.02.2021 № 465-ПП проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Еко Експорт» з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за грудень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість.

За наслідками проведеної перевірки складено акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Еко Експорт» з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за грудень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість» № 4712/13-01-07-02/41810931 від 11.03.2021 (далі - Акт перевірки).

В акті перевірки зафіксовано факт нереальності здійснення господарської операції з постачання соєвих бобів від ФГ «Зерносвіт+» оскільки відсутні будь-які об`єктивні обставини можливості ФГ «Зерносвіт+» реального постання вказаних товарів у майбутньому.

Згідно з висновками акта перевірки ТзОВ «Еко Експорт», допущено порушення вимог податкового законодавства, а саме п.198.1, п.198.2,п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 ПК України, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19 декларації) за грудень 2020 року на суму 159460 грн. та від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 декларації) за грудень 2020 року на суму 159460 грн.

Так, в ході документальної позапланової виїзної перевірки встановлено, що згідно з проведеним аналізом податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, що включені ФГ «Зерносвіт+» до податкового кредиту у грудні 2020 року, встановлено нереальність здійснення господарських операцій по взаємовідносинах з ТзОВ «Ол-Cep», ТОВ «Найтер» - контрагенти ІІ ланцюга постачання - в частині постачання соєвих бобів, які були реалізовані на адресу ФГ «Зерносвіт+» у грудні 2020 року.

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення за формою «В4» №02 від 30.03.2021, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 159460 грн.

Позивач не погодився із такими висновками контролюючого органу оскільки вважає, що здійснювані ним господарські операції були реальними та підтверджені долученими до матеріалів справи первинними документами, які також надавалися під час проведення перевірки. Відтак вважає, що прийняте Головним управління ДПС у Львівській області податкове повідомлення-рішення є незаконним та підлягає скасуванню, тому звернувся із цим позовом до суду.

Суд встановив, що між ТзОВ «Еко Експорт» (покупець) та ФГ «Зерносвіт+» (постачальник) укладено договір поставки від 01.10.2020 №01/10-1 про передачу товару у власність відповідно до специфікацій, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар.

Відповідно до п.2.3., 2.4. даного договору встановлено, що доставка товару здійснюється зі складу «Постачальника» ФГ «Зерносвіт+» та витрати на транспортування товару несе «Покупець» ТзОВ «Еко Експорт».

09.12.2020 ФГ «Зерносвіт+» відвантажено першу партію товару в кількості 24,57 тони загальною вартістю 387937,45 грн, з яких 64656,24 грн ПДВ. На підтвердження передавання товару оформлено видаткову накладну № 0912/1 від 09.12.2020.

Перевезення товару відбувалося автомобілями ТзОВ «Еко Експорт», що зафіксовано в Товарно-транспортній накладній №1 від 01.09.2020.

ФГ «Зерносвіт+» передано ТзОВ «Еко Експорт» рахунок-фактуру № 111 від 09.12.2020 для оплати товару.

ТзОВ «Еко Експорт» було повністю проведено оплату за товар на суму 387937,45 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 88 від 10.11.2020 та № 92 від 11.12.2020.

Розрахунки між ТзОВ «Еко Експорт» та ФГ«Зерносвіт+» проводились у безготівковій формі.

За фактом поставки товару ФГ «Зерносвіт+» зареєстрував податкову накладну №66 від 09.12.2020, на підтвердження долучено до матеріалів справи податкову накладну та квитанцію про її реєстрацію.

15.12.2020 ФГ «Зерносвіт+» відвантажено другу партію товару в кількості 34,37 тонни загальною вартістю 568823,50 грн, з яких 94803,92 грн. ПДВ. На підтвердження передання товару оформлено видаткову накладну 1512/1 від 15.12.2020.

Перевезення товару відбувалося автомобілем ТзОВ «Еко Експорт», що зафіксовано в товарно-транспортній накладній № 1 від 15.12.2020.

Постачальником передано покупцю рахунок-фактуру № 117 від 15.12.2020 для оплати товару.

Товар було повністю оплачено позивачем на суму 568823,50 грн, на підтвердження чого долучено до матеріалів справи платіжне доручення №99 від 17.12.2020.

За фактом поставки товару постачальник зареєстрував податкову накладну № 108 від 15.12.2020, на підтвердження також долучено до матеріалів справи податкову накладну та квитанцію про її реєстрацію.

Загальна сума двох поставок в грудні 2020року від вказаного контрагента становить 956760,95 грн, з яких ПДВ становить 159460,16 грн.

При вирішенні спору суд керується таким.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі - ПК України).

За визначенням підпункту 14.1.36. пункту 14.1. статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами

Підпунктом 16.1.2. пункту 16.1. статті 16 ПК України визначено обов`язок платника податків вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Згідно з пунктом 44.1. статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) господарська операція визначена як дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу, ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК України).

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Таким чином, господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які мають відображати реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту.

При цьому, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податку від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Отже, умовами відображення господарських операцій в податковій звітності є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

За приписами Закону № 996-ХІV визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій відповідно до статті 9 Закону № 996-ХІV є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, обов`язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення таких операцій всіма необхідними документами первинного бухгалтерського обліку.

Судом досліджено первинні документи, що стосуються господарської діяльності позивача з його контрагентом ФГ «Зерносвіт+» та встановлено, що вказані господарські операції пов`язані з господарською діяльністю ТзОВ «Еко Експорт», а первинні документи складено у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Надаючи правову оцінку висновкам відповідача щодо нереальності господарської операції позивача з ФГ «Зерносвіт+» суд зазначає таке.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців ФГ «Зерносвіт+» зареєстроване як юридична особа з 27.03.2019.

Між ТзОВ «Еко Експорт» (покупець) та ФГ «Зерносвіт+» (постачальник) укладено договір поставки від 01.10.2020 №01/10-1 про передачу товару у власність відповідно до специфікацій, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар.

Згідно п. 3.1 Договору покупець здійснює оплату за товар у формі безготівкового розрахунку платіжним дорученням на поточний рахунок постачальника на умовах, обумовлених у Специфікації. Пунктом 3.2. цього Договору встановлено, що покупець сплачує грошову суму в розмірі 80% вартості товару по відвантаженню товару. Решту 20% покупець сплачує постачальнику після реєстрації податкової накладної згідно з чинним законодавством.

Відповідно до умов Специфікації постачальник продає покупцю сою обумовленої якості (п.1-2), поставка здійснюється транспортом покупця (п.6) на умовах оплати, що визначено в п.3.2. Договору (п.7), факт поставки підтверджується видатковою накладною.

09.12.2020 ФГ "Зерносвіт +" складено видаткову накладну № 0912/1 про поставлення позивачу 24,57 т сої загальною вартістю 387937,45 грн, в тому числі ПДВ 64656,24 грн, яка, згідно з товарно-транспортною накладною №1 від 09.12.2020 доставлено автомобільним перевізником ТОВ «Еко Експорт» з м. Рогатин, Івано-Франківська область на адресу с. Варяж, Сокальський район, Львівська область. 09.12.2020 виписано податкову накладну, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оплату проведено 10.12.2020 та 11.12.2020 на суму 387937,45 грн відповідно до платіжних доручень № 88 від 10.11.2020 та № 92 від 11.12.2020, що відповідає умовам договору та вище вказаним документам.

15.12.2020 року ФГ "Зерносвіт +" складено видаткову накладну №2210/2 про поставлення позивачу 31,98 т сої загальною вартістю 568823,50 грн. в тому числі ПДВ 94803,92 грн., яка, згідно з товарно-транспортною накладною №1 від 22.10.2020 року, доставлено автомобільним перевізником ТОВ «Еко Експорт» з м. Калуш, Івано-Франківська область на адресу с. Варяж, Сокальський район, Львівська область. 15.12.2020 виписано податкову накладну, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оплату проведено 17.12.2020 на суму 568823,50 грн відповідно до платіжного доручення №108, що відповідає умовам договору та вище вказаним документам.

За результатами дослідження вищезазначених первинних документів, на підставі яких позивач сформував податковий кредит, суд дійшов висновку, що вони підтверджують фактичне виконання умов договору укладеного з контрагентом, свідчать про фактичне отримання від контрагента ТМЦ та відображають зміст господарської операції. Видаткова накладна містить найменування товару, його кількість, вартість, в тому числі податок на додану вартість. В акті перевірки, як і наявними у матеріалах справи квитанціями підтверджена реєстрація контрагентом позивача податкових накладних в ЄРПН, що є підставою для відображення відповідних сум ПДВ у податковій звітності.

Слід зазначити, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, окрім обставин оформлення первинних документів, дослідженню підлягає наявність або відсутність реального руху такого товару (як-то: обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною операцією, використання цього товару у подальшій господарській діяльності покупця).

Водночас придбання товару та використання його у господарській діяльності ТзОВ «Еко Експорт» підтверджується складеними у встановленому законом порядку первинними бухгалтерськими документами, товарно-транспортними накладними та подальшою реалізацією товару контрагентам позивача, а саме: ТзОВ «К-Агроінвест Трейд», ТзОВ «Угринів Еко Фарм», які у інших господарських операціях придбавали у позивача продукцію переробки бобів соєвих.

Натомість, висновки контролюючого органу щодо безтоварності господарської операції між позивачем та ФГ «Зерносвіт +» ґрунтуються на тому, що як видно з представлених до перевірки товарно-транспортних накладних, пунктом навантаження товару зазначено м. Калуш та м. Рогатин Івано-Франківська область, тоді як ФГ «Зерносвіт+» згідно з відомостями про об`єкти оподаткування, має склад лише в с. Стоянів Радехівського району Львівської області та орендує земельні ділянки в Херсонській, Одеській та Полтавській області. Відповідач, на підставі аналізу Регламенту зберігання сої та продуктів її переробки зробив висновок, що ФГ «Зерносвіт+» не володіє достатніми складськими приміщеннями для відповідно зберігання сої, що додатково має суттєве значення для висновків щодо реальності операцій між позивачем та ФГ «Зерносвіт+».

Суд не погоджується з такими висновками відповідача, оскільки набуття суб`єктом господарювання в оренду або інше користування певних засобів/послуг для використання у господарській діяльності не обмежено колом суб`єктів-платників податку на додану вартість. Крім того, суд зазначає, що належних доказів того, що контрагент позивача має інші, окрім зазначених в акті перевірки, складські приміщення, відповідач суду не надав.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 1.380.2019.001522.

Відповідач зробив також висновок про придбання контрагентом позивача сої у ризикових підприємств-постачальників, ТзОВ «Ол-Сер» та ТзОВ «ЗУГ», у яких відсутні трудові ресурси, відсутні власні чи орендовані основні та транспортні засоби, а також, відповідно до даних ЄРПН відсутнє придбання ідентифікованих товарів та щодо яких прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника.

Такі висновки суд вважає безпідставними, оскільки відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, не свідчить про безтоварність господарської операції.

Крім того, не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.

Таку правову позицію неодноразово викладав Верховний Суд у своїх постановах від 02.04.2019 у справі № 826/6245/18; від 20.08.2020 у справі №380/10381/20.

Також норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2021 року по справі №826/5762/15.

Тому, помилковими є доводи відповідача про відсутність у контрагентів позивача по ланцюгу постачання достатньої кількості основних засобів та ресурсів, оскільки це не може бути підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Також платник податків не зобов`язаний під час придбання товару встановлювати у контрагента його походження, а тому і не має нести за це відповідальність.

Виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, допущені попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару порушення податкового законодавства є підставою для притягнення їх до відповідальності, а не підставою для виключення з податкового обліку позивача сум ПДВ за операціями, в яких ці постачальники не брали участь. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30.06.2020 у справі № 440/426/19.

Крім того, як видно з акта перевірки, інформацію про контрагентів ФГ «Зерносвіт+» відповідач отримав з інформаційної системи ДПС України.

Суд наголошує, що висновки про нереальність господарських операцій з придбання платником податку товарів або про узгодженість дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов`язань можуть ґрунтуватися лише на належних, достатніх, а також допустимих доказах.

З огляду на джерело отримання інформації про контрагентів ФГ «Зерносвіт+» у ланцюгу постачання, суд зазначає, що податкова інформація, котра наявна в інформаційно- аналітичних базах відносно контрагентів суб`єктів господарювання, як доказ нереальності здійснення господарських операцій, є безпідставною, оскільки така має виключно інформативний характер, не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Про такий висновок суду додатково свідчить правова позиція Верховного Суду, що викладена у постанові від 28.05.2021 у справі №804/5965/16.

Щодо покликання відповідача на відкрите кримінальне провадження №0000068 за фактами пособництва в умисному ухиленні від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненого в інтересах службових осіб … так званий «конвертаційний центр», який включає в себе суб`єкти підприємницької діяльності з ознаками «фіктивності» та «транзитності», які зареєстровані у м. Львові та інших регіонах України, у тому числі і ФГ « 3ерносвіт+», ТзОВ «Ол-Cep», ТзОВ «ЗУГ» та інших, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах та підроблення документів, які подавались для проведення державної реєстрації, суд зазначає таке.

Доказом вини у здійсненні фіктивного підприємництва чи ухиленні від сплати податків може бути лише вирок суду, постановлений у кримінальній справі, який набрав законної сили і яким встановлено факт здійснення посадовими особами підприємств фіктивного підприємництва чи інших злочинів, тобто відсутність реальних господарських операцій. Тоді як сам факт порушення кримінальної справи не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Відповідно до ч.6 ст. 78 КАС вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Наявність кримінальних проваджень щодо контрагента позивача, в якому не винесено вироку суду в кримінальному провадженні, в силу приписів частини шостої статті 78 КАС України не є підставою для висновку про нереальність господарських операцій.

Суд зауважує, що відповідач не надав суду відомостей про закінчення розгляду кримінального провадження щодо ФГ «Зерносвіт+».

Вказана позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 826/6280/13-а, від 11 червня 2020 у справі №805/3872/17-а, від 29.07.2021 у справі №580/2317/19.

Крім того, саме факт узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагента може бути підставою для висновку про неправомірне формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Водночас відповідач, роблячи висновок про нереальність господарських операції позивача з його контрагентом (ТзОВ «Зерносвіт+»), з урахуванням відкритого кримінального провадження за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України щодо ФГ «Зерносвіт+» не надав суду доказів того, що дії позивача по формуванню податкового кредиту були вчинені з метою отримання неправомірної вигоди та узгоджувалися із таким контрагентом.

Суд також враховує, що згідно з абз.абз.1-3,5 п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Згідно з п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 №117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно вказаних Порядків, податковий орган за допомогою різних засобів і методів здійснює аналіз наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та/або за результатами проведення обробки та аналізу податкової інформації об`єктивні ознаки наявності ризиків порушення норм податкового законодавства , і у випадку виявлення ознак нереальності здійсненої операції поставки товару суб`єктом господарювання, здійснює блокування податкових накладних Постачальника, тим самим упереджує формування покупцем незаконного податкового кредиту.

Як вже було зазначено судом, податкові накладні по спірних господарських операціях були складені ФГ «Зерносвіт+» та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, а відтак, з огляду на застосування положень п. 201.16 ст.201 ПК України, для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що господарські операції між позивачем та ФГ «Зерносвіт+» документально підтверджені та фактично здійснені з метою використання в оподатковуваних операціях. Відповідачем не надано доказів, які б спростовували реальність таких операцій, визначали б відсутність у позивача відповідних розрахункових та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку, невідповідність господарських операцій цілям господарської діяльності позивача, їх збитковості тощо, які б окремо або в сукупності вказували не те, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Надаючи правову оцінку висновкам відповідача щодо нереальності господарської операції, суд також ураховує правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 18 червня 2021 року у справі № 320/7061/19, згідно з якою, порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, не встановлення фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Також відповідач не встановив такої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, а тому позивач не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Відповідач не навів переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не представив доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в наданих як до перевірки, так і до матеріалів справи документах, - неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Таким чином, суд вважає, що висновки відповідача про допущені позивачем порушення вимог податкового законодавства, які були виявлені під час проведення перевірки, щодо безпідставності формування даних податкового обліку за господарською операцією з ФГ «Зерносвіт+», є помилкові.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області форми «В4» №02 від 30.03.2021, яким зменшено Товариству з обмеженою відповідальністю «Еко Експорт» суму від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 159460,00грн.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши надані сторонами докази та матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені вище критерії при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідачем не дотримані.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірності прийнятого ним рішення «В4» №02 від 30.03.2021, яким зменшено Товариству з обмеженою відповідальністю «Еко Експорт» суму від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 159460,00грн.

Ураховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов ТзОВ «Еко Експорт» є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, який в силу ч. 1 ст. 139 КАС України підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 30.03.2021 №02.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, вул.Стрийська, 35, м.Львів, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Експорт» (місцезнаходження: 80014, Львівська область, Сокальський район, с. Варяж, вул. Булзька, 20, ) судовий збір в сумі 2391 (дві тисячі триста дев`яносто одну) грн. 91 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 13.12.2021

Суддя Р.І. Кузан