Справа № 120/9766/21-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 грудня 2021 р. Справа № 120/9766/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому проваджені в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною, на думку позивача, бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у здійсненні виплати недоодержаної пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера (батька - ОСОБА_2 ). Тому, з метою зобов`язання відповідача здійснити виплату відповідної недоодержаної пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 25.08.2021 року дану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Враховуючи, що позивачем у встановлений судом строк усунуто відповідні недоліки позовної заяви, ухвалою від 06.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтею 263 КАС України.

27.09.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позову. Зокрема вказав, що у відповідності до статті 52 Закону № 1058 сума пенсії, що належала пенсіонеру і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. Окрім того, пунктом 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, визначено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Підтвердження місця проживання іншими документами не передбачено.

В даному випадку, відповідно до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 , місце його проживання рахується м. Іллінці Вінницької області, що не співпадає з місцем проживання позивача, зазначеним в паспорті останнього, що в свою чергу не підтверджує його спільне проживання з померлим.

Таким чином, у відповідача відсутні підстави для виплати позивачу недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, у зв`язку з чим, представник відповідача просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.

12.10.2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив у якій останній наводить свої аргументи на спростування доводів відповідача викладених у відзиві.

Враховуючи положення частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України), суд не бере до уваги зазначену відповідь позивача, оскільки дана категорія справ не передбачає подачі відповідної заяви.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.04.2021 року.

При цьому, факт родинних зв`язків підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.09.1976 року.

З січня 2021 року по день смерті ОСОБА_2 позивач проживав разом з ним в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Іллінецької міської ради від 11.08.2021 року № 3612 про проживання без реєстрації місця проживання, яка видана на підставі акта обстеження на предмет проживання від 09.08.2021 року.

Враховуючи, що станом на 08.04.2021 року у ОСОБА_2 залишилася недоодержана ним сума пенсії, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області із заявою про виплату йому зазначеної суми пенсії.

Листом № 5965-6183/Л-02/8-0200/21 від 17.06.2021 року позивача повідомлено про те, що у відповідача відсутні підстави для виплати позивачу недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, оскільки відповідно до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 , місце його проживання рахується м. Іллінці Вінницької області, що не співпадає з місцем проживання позивача, зазначеним в паспорті останнього, що в свою чергу не підтверджує його спільне проживання з померлим.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у виплаті йому суми відповідної недоотриманої пенсії, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи справу у межах заявлених позовних вимог, надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, аналіз статей 1218, 1227 Цивільного кодексу України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі - Закон №1058-ІV).

Згідно зі статтею першою Закону №1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

У межах спірних правовідносин мова йде про порядок виплати члену сім`ї недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.

Так, спірні правовідносини врегульовано положеннями статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", частиною 1 якої передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну (ч. 2 ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч. 3 ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Отже, відповідно до наведених положень законодавства відповідним членам сім`ї померлого пенсіонера (членам сім`ї, що проживали разом з пенсіонером на день його смерті або перебували на його утриманні) надається право на звернення за виплатою суми недоотриманої таким пенсіонером пенсії протягом шести місяців з дня відкриття спадщини або ж вказаним особам чи іншим спадкоємцям після цього строку - після того, як пенсія, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини.

Аналогічна норма міститься і у статті 91 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що право на отримання коштів належить членам сім`ї спадкодавця, якщо відповідні кошти підлягали виплаті самому спадкодавцеві, але за життя він їх не отримав незалежно від причин.

Пунктом 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, визначено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, таке право реалізується шляхом волевиявлення - звернення до органу Пенсійного фонду України із заявою та відповідними документами.

Судом встановлено, що на виконання зазначеного положення, разом з заявою про виплату недоотриманої пенсії померлого, позивачем до пенсійного органу було надано всі необхідні документи, що не заперечується відповідачем.

Спірним залишилося лише питання щодо спільного проживання позивача з померлим пенсіонером на день смерті останнього.

За положеннями частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

При цьому, судом встановлено, що єдиною підставою для відмови позивачу у виплаті недоотриманої частини пенсії його померлого батька відповідачем зазначено, що позивач на день смерті ОСОБА_2 не проживали разом за однією адресою. При цьому сума недоотриманої частини пенсії померлого чоловіка позивача за вказаний період не є спірною.

В контексті зазначеного, суд звертає увагу, що згідно довідки Управління економічного розвитку та інвестицій Іллінецької міської ради № 3612 від 11.08.2021 року, ОСОБА_1 проживав без реєстрації з 01.01.2021 року по 11.08.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що позивач проживав разом з батьком, ОСОБА_2 , на день його смерті, що підтверджується відповідною довідкою, суд приходить до висновку, що він мав право на отримання всієї суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача щодо розбіжностей в місці реєстрації позивача та померлого пенсіонера, як на підставу для відмови у виплаті спірної суми пенсії, оскільки реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Суд зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивач не проживав разом зі своїм батьком на момент смерті останнього, а інших мотивів для відмови у виплаті суми пенсії в основу спірного рішення відповідачем не покладено.

Відтак, враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що вказана підстава для невиплати недоотриманої пенсії позивачу є необґрунтованою, що свідчить про протиправність дій пенсійного органу.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Враховуючи те, що ГУ ПФУ у Вінницькій області листом відмовило позивачу у виплаті спірної суми пенсії, що свідчить про його активну дію, тому твердження позивача щодо протиправної бездіяльності відповідача є необґрунтованими, адже бездіяльність має прояв пасивної поведінки суб`єкта. Тобто, в цій частині позовні вимоги мають бути задоволенні саме у спосіб визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні виплати недоодержаної пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера.

При цьому, враховуючи повноваження суду при вирішенні справи, які закріплені статтею 245 КАС України, в частині належного способу захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача та зобов`язати здійснити виплату позивачу недоодержаної пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково з коригуванням обраного позивачем способу судового захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера - ОСОБА_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити виплату ОСОБА_1 недоотриману пенсію у зв`язку із смертю пенсіонера - ОСОБА_2 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, адреса: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100).

Суддя Чернюк Алла Юріївна