Справа № 340/1539/19
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/1539/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку загального позовного провадження (письмового) справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення №3 від 18.03.2019 року, яким позивачу нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій та податкового зобов`язання, за порушення п.1 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, в сумі 1 грн.;

- податкове повідомлення - рішення №3 від 18.03.2019 року, яким позивачу донараховано суму штрафних (фінансових) санкцій та податкового зобов`язання, за порушення п.11 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в сумі - 85 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №3 від 10.04.2019 р., яким позивачу донараховано суму штрафних (фінансових) санкцій та податкового зобов`язання, за порушення п.12 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, в сумі -1 775 458,16 грн.;

- податкове повідомлення - рішення № від 10.04.2019 року, яким позивачу донараховано суму штрафних (фінансовий) санкцій та податкового зобов`язання, за порушення п.31.1 ст. 31, п.36.1 ст.36, п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, в сумі - 6855,85 грн.;

- податкове повідомлення - рішення № від 10.04.2019 року, яким позивачу донараховано суму штрафних (фінансових) санкцій та податкового зобов`язання, за порушення п.п.177.2, 177.4 ст.177 Податкового кодексу України, в сумі -11 863 280,27 грн.;

- податкове повідомлення - рішення № від 10.04.2019 року, яким позивачу донараховано суму штрафних (фінансових) санкцій та податкового зобов`язання, за порушення п.п.1.1-1.6 п.16-1 підрозділу І0 розділу XX Податкового кодексу України, в сумі - 988 606,73 грн.;

- податкове повідомлення - рішення № від 10.04.2019 року, яким позивачу донараховано суму штрафних (фінансових) санкцій та податкового зобов`язання, за порушення п.187.7 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України в сумі - 5 791 463,75 грн.;

- податкове повідомлення - рішення № від 10.04.2019 року, яким позивачу донараховано суму штрафних (фінансових) санкцій та податкового зобов`язання, за порушення п.п.213.1.9 п.213.1 ст.213, п.п.214.1.4 п.214.1 ст.214, п.п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України в сумі - 934 060,16 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 10.04.2019 року, яким позивачу донараховано суму штрафних (фінансових) санкцій та податкового зобов`язання, за порушення п.31.1 ст.31, п.36.1 ст.36, п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України в сумі - 1094,03 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №3 від 10.04.2019 року, яким позивачу донараховано суму штрафних (фінансових) санкцій та податкового зобов`язання, за порушення п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України в сумі - 510,00 грн.;

- рішення про застосування штрафних санкцій № від 10.04.2019 року, яким позивачу донараховано штрафні (фінансові) санкції та зобов`язання, за порушення ч.2 п.1 ст.7 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі - 59 283,58 грн.;

- рішення про застосування штрафних санкцій № від 10.04.2019 року, яким позивачу донараховано штрафні (фінансові) санкції та зобов`язання, за порушення п.2 ч.11 ст.25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі - 2 364,54 грн.;

- вимогу №Ф- від 10.04.2019 року, якою позивачу донараховано недоїмку в сумі - 322 002,80 грн.

Ухвалою судді від 12.07.2019 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 01.08.2019 (т.1 а.с.1-2).

01.08.2019 підготовче засідання відкладено до 29.08.2019 за клопотанням представника позивача для надання доказів (т.3 а.с.65).

29.08.2019 у підготовчому судовому засіданні продовжено строк проведення підготовчого провадження до 25.09.2019 та розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача (т.3 а.с.71).

Ухвалою суду від 25.09.2019 роз`єднано позовні вимоги у справі №340/1539/19 за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень, виділено з неї у самостійне провадження:

- позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.03.2019 року №3 та №3.

В провадженні даної адміністративної справи за №340/1539/19 залишилися позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.04.2019 №3, №, №, №, №, №, №, №3, рішень про застосування штрафних санкцій від 10.04.2019 № та №, вимоги №Ф- від 10.04.2019 року.

Крім того, цією ухвалою суду продовжено проведення підготовчого провадження у справі, оголошено перерву до 16.10.2019 (т.3 а.с.105-106).

16.10.2019 у підготовчому судовому засіданні продовжено строк проведення підготовчого провадження та оголошено перерву до 25.10.2019 для надання доказів (т.3 а.с.126).

25.10.2019 у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 12.11.2019 за клопотанням представника позивача (т.3 а.с.195).

12.11.2019 у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 19.11.2019 за клопотанням представника відповідача (т.3 а.с.213).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 року призначено по справі №340/1539/19 судово-економічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Гавриш Галині Олександрівні, зупинено провадження у справі на період проведення експертизи до одержання її результатів (т.3 а.с.224-230).

До суду надійшов висновок експерта №11/1-182 від 10.12.2020 судово-економічної експертизи з додатками (т.4 а.с.53-54, 55- 256, т.5 а.с.1-200).

Ухвалою суду від 21.12.2020 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 28.01.2021 року (т.5 а.с.201-202).

Ухвалою суду від 28.01.2021 допущено заміну відповідача Головне управління ДФС у Кіровоградській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Кіровоградській області. Продовжено строк розгляду справи до 04.03.2021 року та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 04.03.2021 року (т.5 а.с.232-233).

04.03.2021 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 30.03.2021 за клопотанням представників сторін (т.5 а.с.241).

Ухвалою суду від 30 березня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті на 06 травня 2021 року (т.6 а.с.2-3).

06.05.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 26.05.2021 за клопотанням представника позивача щодо надання додаткових пояснень (т.6 а.с.18).

26.05.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 10.06.2021 за клопотанням представника позивача про виклик експерта (т.6 а.с.23).

10.06.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 14.07.2021 для надання додаткових пояснень представниками сторін (т.6 а.с.28-29).

14.07.2021 розгляд справи відкладено до 30.07.2021 за клопотанням представника позивача (т.6 а.с.37).

У судовому засіданні 30.07.2021 представниками сторін заявлено клопотання про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження (т.6 а.с.76).

Враховуючи викладене, а також з урахуванням приписів ч.3 ст.194 КАС України, суд визнав за можливе продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що в період з 12.02.2019 по 04.03.2019 проведено документальну планову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018. Зазначав, що в період проведення перевірки представнику платника податків було вручено запит Про надання документів №1004/ФОП/11-28-13-05-07 від 13.02.2019, на який платником податків було надано письмові пояснення №1 від 22.02.2019 та копії запитуваних документів, а саме витяги з ЄРДР, якими підтверджуються факт вчинення проникнення до кіоску по АДРЕСА_1 та викрадення документів і товару. Крім того, вказував на надання позивачем податковому органу відповіді №3 від 06.03.2019 з наданням письмових пояснень та копій запитуваних документів, в якій повідомлено, що неможливо надати документацію обліку розрахункових операцій за № (торговий кіоск по АДРЕСА_1 ) у зв`язку з її викраденням. Також, податковим ревізорам роз`яснено, що відновити вказані відомості обліково - розрахункових операцій можливо лише шляхом отримання відомостей із серверу РРО на який здійснювалось безперебійне спрямування касової інформації. Володільцем серверу є орган податкового контролю, в зв`язку з чим у податкових ревізорів - інспекторів є вільний доступ до зазначеної інформації.

Вказував, щодо отримання коштів, які проведені через РРО за назвою каса, платником податків роз`яснено, що за вказаними показниками здійснювався продаж кави, яка готувалась на місці здійснення торгівлі. Сировина з якої готувалась кава отримувалась під реалізацію та частково придбавались ФОП, а кошти отримувались з продажу кави повністю оприбутковувались та з суми оприбуткованих коштів нараховано і сплачено податки. Витрати на придбання сировини до податкового кредиту не зараховувались (сума коштів отримана від реалізації кави повністю включена до податкового зобов`язання). На питання органу податкового контролю, представником платника податків також повідомлено, що підакцизні товари, які реалізовувались, постачались ТОВ Тедіс Україна. Поставлений товар у власність ФОП не передавався, а надавався під реалізацію та перебував в заставі (застава товару в обороті), що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №54663969. Крім того, зауважував, що позивачем повідомлено відповідача, що на час перевірки не має за можливе надати акт звірки розрахунків та залишків товарів в обороті, оскільки підвищеним циклом обігу товару в обороті, що передбачає для виконання запиту зупинення підприємницької діяльності. Також вказував, що наявність залишків товарів та звірки розрахунків контролюється ТОВ «Тедіс Україна». Враховуючи викладене, на переконання позивача, органом податкового контролю в акті здійснено необґрунтовані висновки, зокрема про те, що ФОП ОСОБА_1 на перевірку книги обліку розрахункових операцій надано не в повному обсязі, чим порушено вимоги п.6 ст.3 Розділу II ЗУ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Не збереження книг РРО не може в даному випадку братись до уваги як порушення законодавства платником податків, оскільки, дані обставини не залежали від волі платника податків та не перебувають у прямому причинному зв`язку із його діями.

Також, посилався на те, що орган податкового контролю в акті перевірки посилається на порушення платником податків вимог п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, у зв`язку із ненаданням документів на право власності або оренди торгових місць. Вказані посилання, на думку позивача, є необґрунтованими, надуманими та безпідставними, оскільки, платник податків надавав документи щодо оренди торгових точок, які податковими ревізорами перевірялись. При цьому, зазначав, що позивач не визначала витрати на оренду торгових точок в суму податкового кредиту, а отже на його думку, дані договори не мають ніякого значення для визначення об`єкту та бази оподаткування. Крім того, зазначав, що актом перевірки в якому на ст.17 в таблиці 1.11. При перевірці використано в графі 7 зазначено, що платником податків надано для перевірки договори оренди приміщень.

Вказував, що орган податкового контролю неправильно визначив об`єкт та базу оподаткування у зв`язку з не взяттям до уваги суми витрат на оплату вартості тютюнових виробів, які постачались ТОВ «Тедіс Україна» та безпідставним збільшенням податкового зобов`язання на суму вартості ТМЦ в обороті, а не визначення об`єкту оподаткування із суми середньої торгівельної націнки на реалізацію тютюнових виробів. Тому, вважає, що відповідачем необґрунтовано включено позивача до категорії ризиків, пов`язаних з декларуванням сум доходу на рівні менше рівня витрат, які враховуються при визначення об`єкта оподаткування у 2016, 2017 роках (високий ступінь ризику); наявності розбіжностей між задекларованою сумою загального оподатковуваного доходу або податкових зобов`язань з ПДВ та сумою розрахункових операцій в обсязі, а саме 1928099,90; загальна сума витрат, відображених у деклараціях про майновий стан і доходи становить 75 або більше відсотків від загального доходу, задекларованих у такій декларації у 2016, 2019 99,7%.

Зазначав, що податковими ревізорами інспекторами необґрунтовано визначено вартість придбаних позивачем товарно-матеріальних цінностей за період 2016 - 2018 років на загальну суму 18 459 982 грн. Так, органом податкового контролю встановлено, що документально не підтверджуються задекларовані платником податків витрати: за 2016 витрати на суму 6 357 726, 59 грн.; за 217 рік витрати на суму 13 654 664,14 грн.; за 2018 рік витрати на суму 24 062 430,37 грн., а також занижено суму чистого оподатковуваного доходу на 44 074 820,10 грн. Отже вважає, донарахування позивачу податку на доходи фізичних осіб в сумі 7 908 853,51 грн. необґрунтованим та протиправним. На думку позивача, вказані висновки спростовуються висновком судово-економічної експертизи №4/1 від 22.04.2019.

На переконання позивача, як наслідок невірного визначення податковими ревізорами - інспекторами об`єкту та бази оподаткування, здійснено необґрунтовані висновки в акті перевірки щодо несвоєчасності сплати платником податків податкових зобов`язань, чим нібито допущені порушення вимог п.31.1 ст.31, п.36.1 ст.36, п.57.1, п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України. Крім цього, як наслідок, органом податкового контролю у зв`язку із невірним визначенням об`єкту та бази оподаткування, надано необґрунтовані та помилкові висновки з інших питань, що слугувало необґрунтованому донарахуванню інших податків, які залежать від правильності вирахування суми чистого оподаткованого доходу.

Так, органом податкового контролю, на думку позивача, невірно та необґрунтовано визначено порушення, викладені в п.2.1.2 акту перевірки та збільшено суму чистого оподаткованого доходу за 2016 - 2018 роки та визначено суму податкового зобов`язання по військовому збору в сумі 661 122,32 грн. Зазначав, що всупереч вказаним необґрунтованим та протиправним висновкам податкових ревізорів-інспекторів викладених в акті перевірки, судово - економічною експертизою №4/1 від 22.04.2019 року встановлено результати дослідження визначення суми військового збору з доходів фізичних осіб - підприємців за період 2016-2018 років, за результатами чого встановлено відповідність сплачених до бюджету сум податкових зобов`язань даним податкових декларацій за період 2016 -2018 років. Отже, на переконання позивача, донарахування податкового зобов`язання із сплати військового збору є не обґрунтованим та протиправним.

Щодо висновків органу податкового контролю з приводу допущення порушень та заниження сум єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності, викладених в абз.4 ст.43 акту перевірки, позивач звертав увагу на їх необґрунтованість та хибність, що також підтверджується висновком судово - економічної експертизи, на який посилається сторона позивача. Так, позивач зазначав, що податковими ревізорами - інспекторами в акті перевірки невірно зазначено зведені дані щодо визначення сум єдиного внеску нарахованого з чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності та зазначено суму відхилення від задекларованих даних та даних встановлених перевіркою на загальну суму 322 002,80 грн. Вказані висновки є необґрунтованими та не вірними, оскільки є наслідками здійснення розрахунків за результатами невірного попередньо визначення суми чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності. Зазначенні обґрунтування позовних вимог, викладені стороною позивача, повністю підтверджуються Висновком судово - економічної експертизи №4/1 від 22.04.2019 року, яким в Таблиці №9 на ст. 20 встановлено, що документально підтверджується сума чистого оподаткованого доходу (на який нараховується єдиний внесок у розмірі 22%), який задекларований ФОП ОСОБА_1 в період 2016 - 2018 років, розбіжності між первинними документами та задекларованими сумами звітності відсутні.

Крім того, представник позивача посилався на необґрунтованість висновків органу податкового контролю щодо допущення позивачем порушень п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України у зв`язку із ненарахуванням податкових зобов`язань з податку на додану вартість в зв`язку з нестачею товарів в сумі 4633171, 00 грн., за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року. Оскільки, органом податкового контролю не здійснювались заходи ревізії залишків та інвентаризація, а лише вибірково отримано інформацію про заставу товару в обороті, що не може братись до уваги під час прийняття висновків щодо наявності нестачі товарів. Вказані помилкові твердження органу податкового контролю представник позивача обґрунтовував наявністю акту звірки взаємних розрахунків між ФОП ОСОБА_1 та постачальником товарів - ТОВ Тедіс Україна за звітні періоди 2016 - 2018 років, яким чітко визначено відсутність заборгованості перед постачальником. Додатково, зазначав, що поняття нестачі визначено як Інструкцією Про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку, активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженою Наказом Мінфіна України №291 від 30.11.1999 року, так і ст.950 Цивільного кодексу України. Сама нестача передбачає собою фізичну відсутність товару, відсутність відображення факту його реалізації та отримання доходу в документах фінансової звітності та обліку (його вибуття, оприбуткування чи списання). Для підтвердження висновків про наявність нестачі, щонайменше повинні бути наявні не тільки результати інвентаризації але й претензійні вимоги постачальника товарів та наявність кредиторської заборгованості, оскільки наслідком нестачі (крім виробника товару в певних випадках) є виникнення кредиторської заборгованості у зв`язку із не реалізацією товару та не оплатою його вартості постачальнику. Посилався на те, що невстановлення органом податкового контролю вказаних вище фактів результатів фінансово господарської діяльності платника податків та здійснення висновків без їх встановлення свідчить лише про поверхневість проведення перевірки та надуманість висновків податкових ревізорів - інспекторів під час проведення перевірки.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву (т.3 а.с.59-63), заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилався на правомірність та обґрунтованість прийнятих відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та рішень про застосування штрафних санкцій, вимоги, оскільки за результатами документальної планової виїзної перевірки складено акт від 12.03.2019 року №21/11-28-13-05/ та встановлено порушення вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Зазначав, що в ході проведення планової документальної перевірки встановлено, що при розрахунках із споживачами ФОП ОСОБА_1 , використовувала реєстратори розрахункових операцій (РРО). ФОП ОСОБА_1 до перевірки книги обліку розрахункових операцій за перевіряємий період надано не в повному обсязі. В зв`язку з зазначеним, представнику ФОП ОСОБА_1 , надано запити від 13.02.2019 року №1004/ФОПУ11-28-13-05-07 та від 21.02.2019 року № 1161/ФОП/11-28-13-05-14 про надання документів. У відповідь на запит надано письмове пояснення, про те, що надати книги обліку розрахункових операцій № не має можливості в зв`язку з їх викраденням, та надано копії витягів з єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0006162 дата реєстрації 16.07.2018 року та №0001799 дата реєстрації 25.02.2018 року. Тому, перевіркою обраховано загальний оподатковуваний дохід на підставі даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО та банківських виписок наданих на перевірку. В результаті чого встановлено, що в порушення вимог п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 загальний оподатковуваний дохід занижено за 2016 рік на 412063,96 грн., за 2017 рік на 391346,90 грн., та завищено за 2018 рік на 129251,05 грн. В ході документальної перевірки банківські виписки, що надавались до перевірки взято до уваги в повному обсязі, проаналізовано розрахунки з постачальниками та встановлено, що розрахунки з постачальниками проводились за тютюнові вироби. В ході проведення планової документальної перевірки встановлено, що при розрахунках із споживачами ФОП ОСОБА_1 , використовувала реєстратори розрахункових операцій (РРО). Зазначав, що згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару встановлено, що через РРО з фіскальним номером , що розташований на господарській одиниці за адресою АДРЕСА_1 , біля ринку "Миколаївські ряди", кіоск "ТЮТЮНОВІ ВИРОБИ, проводились розрахункові операції, де в графі назва товару вказано каса. Щодо отримання коштів, які проведені через РРО за назвою каса, ФОП ОСОБА_1 листом 22.02.2019 року № 1, пояснює, що на торговій точці розташованій за адресою вул. Добровольського, 22 біля ринку "Миколаївські ряди", кіоск "ТЮТЮНОВІ ВИРОБИ, за якою закріплено реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером , здійснювалась реалізація кави, яка готувалась на місці здійснення торгівлі за допомогою власного обладнання. Інших підтверджуючих документів, крім пояснення щодо реалізації товарно-матеріальних цінностей кава, яка готувалась на місці здійснення торгівлі за допомогою власного обладнання, ФОП ОСОБА_1 на перевірку не надано. Враховуючи вищевикладене, перевіркою обраховано витрати відповідно до отриманого доходу, а саме: згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару встановлено, що обсяг виручки під назвою касса за 2016 рік становить 5464700,00 грн., за 28,34 грн. (без ПДВ), за 20,00 грн. Враховуючи вищевикладене, відповідач вказує, що дохід від реалізації кави власного приготування за 2016 рік становить 4553916,67 грн. (без ПДВ), за 28,34 грн. (без ПДВ), за 28,33 грн. (без ПДВ). Вказував, що витрати, які відповідають доходу за реалізовану каву власного приготування відсутні. Отже, на думку відповідача, позивачем завищено витрати на загальну суму 44074821,10 грн. Крім того, зазначав, що згідно наданих на перевірку накладних, відповідно даних декларації по ПДВ та Єдиного державного реєстру податкових накладних встановлено, що сума придбаних тютюнових виробів у ТОВ «Тедіс України» за період з 01.01.2016 по 21.07.2017 становить 27120991,20 грн., в т.ч. ПДВ 4520165,20 грн. При цьому згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару встановлено, виручка від реалізації тютюнових виробів за 2016 рік становить 9571650,50 грн., за період з 01.01.2017 по 21.07.2,67 грн. Вартість придбання реалізованих товарів за період з 01.01.2016 по 21.07.2017 становить 12383853,60 грн. Отже, залишок нереалізованих тютюнових виробів за даними перевірки станом на 21.07.2017 становить 14737138,12 грн. з ПДВ. За даними платника залишок тютюнових виробів станом на 21.07.2017 становить 1080000,00 грн. Таким чином, нестача товарів вартість придбання яких включено ФОП до податкового кредиту становить 13657138,12 грн., в т.ч. ПДВ 2276189,69 грн. Тому, відповідач вважає, що на порушення вимог п.198.5 ст.198 ПК України за липень 2017 року позивачем не нараховані податкові зобов`язання у зв`язку з нестачею товарів в сумі 2276189,69 грн. Вказує, що такі ж порушення виявлено за березень 2018 року не нараховані податкові зобов`язання у зв`язку з нестачею товарів в сумі 2148818,66 грн. Крім того, зазначав, що позивач є платником акцизного податку та за результатами перевірки встановлено заниження цього податку на загальну суму 747248,13 грн. Також, під час перевірки за період роботи з 01.01.2016 по 31.12.2018 ФОП встановлено реалізацію необлікованого товару на загальну суму 1143261,53 грн. Отже, відповідач вважає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представником позивача надана відповідь на відзив, в яких повністю не погоджується з доводами відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву. (т.3 а.с.79-86)

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі із підстав, зазначених у заявах по суті справи.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка, експерта, дослідивши подані сторонами письмові докази у справі, висновок судового експерта, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 25.11.2008 зареєстрована як фізична особа-підприємець, перебуває на обліку в податковому органі з 25.11.2008 як платник податків, на загальній системі оподаткування, є платником ПДВ, ПДФО, акцизного податку, тощо

Посадовими особами податкового органу на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пунктів 77.1 та 77.4 статті 77 Податкового кодексу України, Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наказу Головного управління ДФС у Кіровоградській області Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 04.01.2019 року №8 (т.1 а.с.50) із змінами внесеними наказом від 31.01.2019 №141 (а.с.52), наказу від 25.02.2019 №320 Про продовження терміну проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (т.1 а.с.63), відповідно до направлень від 11.02.2019 року №182, 183, 184 та 185, плану - графіка проведення планових перевірок суб`єктів господарювання, проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , за період діяльності з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року з метою контролю дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, а також законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 року.

За результатами документальної планової виїзної перевірки складено акт від 12.03.2019 року №21/11-28-13-05/ НОМЕР_1 (т.1 а.с.70-134) та встановлено наступні порушення:

- пункту 177.2, пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України в частині заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 7908853,51 грн., в тому числі за 2016 рік - 1137400,09 грн., за 2017 рік - 2448294,61 грн., за 2018 рік - 4323158,81 грн.;

- підпункту 1.1-1.6 пункту 16 підрозділу 10 розділу XX Інші перехідні положення Податкового кодексу України в частині заниження суми податкового зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 659071,15 грн., в тому числі за 2016 рік - 94783,35 грн., за 2017 рік - 204024,56 грн., за 2018 рік - 360263,24 грн.;

- частини 2 пункту 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині заниження суми єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 322002,80 грн., в т.ч. за 2016 рік на 86387,00 грн., за 2017 рік на суму 98058,96 грн., за 2018 рік на суму 137556,84 грн.;

- пункту 31.1 статті 31, пункту 36.1 статті 36, пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України в частині порушення граничних термінів сплати військового збору від здійснення підприємницької діяльності;

- пункту 31.1 статті 31, пункту 36.1 статті 36, пункту 57.1, пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України в частині порушення граничних термінів сплати податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності;

- абзацу 3 пункту 8 статті 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині порушення граничних термінів сплати єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності;

- пункту 187.7 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 донараховано ПДВ в сумі 4633171,00 грн. в тому числі за травень 2016 року - 1349,03 грн., червень 2016 - 3574,18 грн., липень 2016 - 34953,85 грн., лютий 2017 - 19719,01 грн., березень 2017 - 13490,10 грн., квітень 2017 - 19505,80 грн., травень 2017 - 45091,70 грн., червень 2017 - 11860,40 грн., липень 2017 - 2272238,00 грн., вересень 2017 -14616,30 грн., листопад 2017- 3384,80 грн., лютий 2018 - 14971,30 грн., березень 2018 - 2153699,26 грн., квітень 2018 - 1053,50 грн., травень 2018 - 654,80 грн., червень 2018 - 4871,00 грн., липень 2018 - 18138,00 грн.;

- підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213, підпункту 214.1.4 пункту 214.1 статті 214, пункту 216.9 статті 216 Податкового кодексу України в частині заниження суми податкового зобов`язання акцизного податку на загальну суму 747248,13 грн., в т.ч. за січень - грудень 2016 року на суму 240468,87 грн., за 2017 рік на суму 232425,18 грн. та за 2018 рік на суму 274354,08 грн.;

- п.12 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме неведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не відображені в такому обліку на загальну суму 1143261,53 грн.;

- пп.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, а саме документи надано не в повному обсязі.

На підставі акту перевірки контролюючим органом 10.04.2021 винесено податкові повідомлення рішення:

- №3, яким позивачу донараховано суму штрафних (фінансових) санкцій, за порушення п.12 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, в сумі - 1 775 458,16 грн. (т.1 а.с.30);

- №, яким позивачу донараховано суму штрафних санкцій, за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку з доходів, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, визначеного п.31.1 ст.31, п.36.1 ст.36, п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, в сумі 6 855,85 грн. (т.1 а.с.33);

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок з доходів, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, за порушення п.п.177.2, 177.4 ст.177 Податкового кодексу України, в загальній сумі - 11 863 280,27 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями 7 908 853,51 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 3 954 426,76 грн. (т.1 а.с.34);

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, за порушення п.п.1.1-1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, в загальній сумі - 988 606,73 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями 659 071,15 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 329 535,58 грн. (т.1 а.с.35);

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість, за порушення п.187.7 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, в загальній сумі - 5 791 463,75 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями 4 633 171,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1 158 292,75 грн. (т.1 а.с.36);

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, за порушення п.п.213.1.9 п.213.1 ст.213, п.п.214.1.4 п.214.1 ст.214, п.п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України, в загальній сумі - 934 060,16 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями 747 248,13 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 186 812,03 грн. (т.1 а.с.37);

- №, яким позивачу за порушення строку сплати грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, визначеного п.31.1 ст.31, п.36.1 ст.36, п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України донараховано штраф у розмірі 10% - 101,03 грн., 20% - 993,00 грн. (т.1 а.с.38);

- №3, яким позивачу за порушення п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, застосовано штраф у сумі 510,00 грн. (т.1 а.с.39);

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким позивачу за порушення ч.2 п.1 ст.7 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування донараховано штрафні санкції в сумі 59 283,58 грн. (т.1 а.с.40);

- рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким позивачу на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, донараховано штраф у розмірі 2 194,00 грн., пеню - 2 364,54 грн. (т.1 а.с.41);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-, якою позивачу донараховано недоїмку в сумі - 322 002,80 грн. (т.1 а.с.42).

Не погоджуючись з даними рішеннями податкового органу, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Щодо податкових повідомлень-рішень № від 10.04.2019, № від 10.04.2019, вимоги №Ф- від 10.04.2019 року, а також рішення про застосування штрафних санкцій № від 10.04.2019 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до акту від 12.03.2019 року №21/11-28-13-05/ перевіркою встановлено порушення п.п.177.2, 177.4 ст.177 Податкового кодексу України, п.п.1.1-1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, п.2 ч.1 ст.7 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Зокрема, в акті перевірки зазначено про встановлення податковим органом заниження позивачем податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 7908853,51 грн., в тому числі за 2016 рік -1137400,09 грн., за 2017 рік - 2448294,61 грн., за 2018 рік - 4323158,81 грн., про заниження суми єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 322002,80 грн., в тому числі за 2016 рік - 86387,00 грн., за 2017 - 98058,96 грн., за 2018 - 137556,84 грн., про заниження податкового зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 659071,15 грн., в тому числі за 2016 рік - 94783,35 грн., за 2017 -204024,56грн., за 2018 - 360263,24 грн..

Пунктом 177.1 статті 177 Податкового кодексу України (далі ПК України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами. (п.167.1 ст.167 ПК України).

Згідно п.177.2 ст.177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.3. ст. 177 ПК України передбачено, що для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Згідно редакції ПК України з 01.01.2017 року пп.177.3.1 п.177.3 ст.177 ПК України не включаються до доходу фізичної особи - підприємця суми акцизного податку з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Судом встановлено, що в ході проведення перевірки, при розрахунках із споживачами, ФОП ОСОБА_1 використовувала реєстратори розрахункових операцій (РРО).

Податковим органом під час перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 до перевірки надано книги обліку доходів та витрат від 27.01.2017 №8243/6 розпочата 01.04.2016, від 04.07.2018 №8243/8 розпочата 04.07.2018.

При цьому, в акті перевірки зазначено, що ФОП ОСОБА_1 до перевірки книги обліку розрахункових операцій за перевіряємий період надано не в повному обсязі.

Судом встановлено, проти чого не заперечували представники сторін, що податковим органом представнику ФОП ОСОБА_1 надано запити від 13.02.2019 року №1004/ФОП/11-28-13-05-07 та від 21.02.2019 року № 1161/ФОП/11-28-13-05-14 про надання документів. (т.1 а.с.56, 61).

У відповідь на зазначені запити представником позивача надано письмові пояснення, що всі запитувані документи надано податковим ревізорам-інспекторам та пред`явлено їх по місцю проведення перевірки за попередньо узгодженою адресою. При цьому вказано, що надати книги обліку розрахункових операцій №123009881 не має можливості в зв`язку з їх викраденням з торгової точки по АДРЕСА_1 , та надано копії витягів з єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0006162 дата реєстрації 16.07.2018 року та №0001799 дата реєстрації 25.02.2018 року (т.1 а.с.57, 59-60, 62).

В зв`язку із зазначеним, перевіркою обраховано загальний оподатковуваний дохід на підставі даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО та банківських виписок наданих на перевірку. В результаті чого встановлено, що в порушення вимог п.177.2 ст.177 ПК України ФОП ОСОБА_1 загальний оподатковуваний дохід занижено за 2016 рік на 412063,96 грн., за 2017 рік на 391346,90 грн., та завищено за 2018 рік на 129251,05 грн.

Підпунктом 177.4 ст.177 ПК України визначено перелік витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів:

витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Не включаються до складу витрат підприємця:

витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею;

документально не підтверджені витрати.

Зазначені у цій статті підприємці мають право (за власним бажанням) включати до складу витрат, пов`язаних з провадженням їх господарської діяльності, амортизаційні відрахування з відповідним веденням окремого обліку таких витрат. При цьому амортизації підлягають: витрати на придбання основних засобів та нематеріальних активів; витрати на самостійне виготовлення основних засобів.

Не підлягають амортизації та повністю включаються до складу витрат звітного періоду витрати на: проведення ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення основних засобів; ліквідацію основних засобів (у частині залишкової вартості).

Не підлягають амортизації такі основні засоби подвійного призначення: земельні ділянки; об`єкти житлової нерухомості; легкові та вантажні автомобілі.

Таким чином, необхідною умовою для віднесення витрат, понесених фізичною особою-підприємцем до складу витрат, які враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб, є безпосередній зв`язок таких витрат з отриманням доходу. Отже, фізична особа-підприємець має право включити до складу витрат документально підтверджені витрати господарської діяльності, які пов`язані з отриманням доходу. При цьому витрати, пов`язані з господарською діяльністю мають бути підтверджені належно оформленими первинними документами.

Відповідно до п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи-підприємці зобов`язані вести книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Форма та порядок ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, то обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481 (далі Порядок №481 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно п.6 Порядку №481 самозайняті особи заносять до Книги відомості в такому порядку: 1) у графі 1 зазначається дата запису; 2) у графі 2 відображається сума доходу, отриманого від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема, кошти, що надійшли на поточний рахунок, касу платника податків та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг); 3) у графі 3 вказується сума повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) та/або повернутої передплати; 4) графа 4 розраховується як різниця між отриманим доходом від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності (графа 2) та сумою повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) (графа 3); 5) у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвічують факт оплати товарів, робіт, послуг; 6) у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня; 7) у графі 7 відображається сума витрат на оплату праці та нарахування на оплату праці найманих осіб, понесені у звітному місяці; 8) у графі 8 відображається сума фактично понесених інших витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7, зокрема, витрати на сплату послуг, зв`язку, орендних та комунальних платежів тощо; 9) у графі 9 зазначається сума чистого оподатковуваного доходу, яка розраховується як різниця між сумою доходу за звітний період (графа 4) та сумою понесених витрат від провадження господарської або незалежної професіональної діяльності (графи 6, 7, 8).

Судом встановлено, що згідно наданих до перевірки книг обліку доходів та витрат від 27.01.2017 №8243/6, від 27.01.2017 №8243/6 та від 04.07.2018 №8243/8 встановлено, що в гр.6, ФОП ОСОБА_1 відображались вартість придбаного товару відповідно до накладних наданих до перевірки.

В ході проведення перевірки встановлено, що при розрахунках із споживачами ФОП ОСОБА_1 , використовувала реєстратори розрахункових операцій (РРО). Згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару встановлено, що через РРО з фіскальним номером , що розташований на господарській одиниці за адресою м.Кропивницький, вул. Добровольського, 22 біля ринку "Миколаївські ряди", кіоск ТЮТЮНОВІ ВИРОБИ проводились розрахункові операції, де в графі назва товару вказано касса.

Листом від 22.02.2019 року № 1, представник позивача повідомив податковий орган, що отримані кошти, які проведені через РРО за назвою «каса» від реалізації товарів/послуг по АДРЕСА_2 , за якою закріплено реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером , здійснювалась реалізація кави, яка готувалась на місці здійснення торгівлі за допомогою власного обладнання. (т.1 а.с.62)

При цьому, згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару встановлено, що обсяг виручки під назвою касса за 2016 рік становить 5464700,00 грн. Отже, податковим органом констатовано, що дохід від реалізації кави власного приготування за 2016 рік становить 4553916,67 грн. (без ПДВ).

Згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару, виручка від реалізації іншої кави (нескафе, якобз, маккофе) за 2016 рік становить 457957,82 грн.

Отже, загальна сума доходу від реалізації кави за 2016 рік становить 5014874,49 грн., при цьому вартість придбаної кави згідно наданих на перевірку накладних за 2016 рік становить 62736,93 грн.

Згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару виручка від реалізації інших товарів (алкогольні напої, солодощі, запальнички, пиво, безалкогольні напої та ін.) за 2016 рік становить 1330439,12 грн. (без ПДВ), при цьому вартість придбання вказаних товарів за 2016 рік становить 162931,97 грн.

Згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару, виручка від реалізації тютюнових виробів за 2016 рік становить 7976375,41 грн. (без ПДВ).

За результатами перевірки, середня націнка на тютюнові вироби за 2016 рік становить 12% (з урахуванням акцизного податку, що включався в 2016 році до складу загального оподатковуваного товару).

Враховуючи викладене, перевіркою обраховано собівартість тютюнових виробів, дохід від реалізації яких отримано в 2016 році. А саме, 7976375,41 (дохід від реалізації тютюнових виробів) /1.12 (націнка ФОП) - 7121763,76 грн. - вартість тютюнових виробів дохід від реалізації яких отримано в 2016 році та включається до складу витрат відповідного звітного періоду. 62736,93 (придбання кави) +162931,97 (придбання алкогольних напоїв, солодощі, запальничок, пива, безалкогольних напоїв та ін.) + 7121763,76 (вартість тютюнових виробів реалізованих в 2016 році) = 7347432,66 грн.

Таким чином, загальна вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані в 2016 році, документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходів складають 7347432,66 грн.

Витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату за 2016 рік складають 165630,61 грн.

Згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій у масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару встановлено, що обсяг виручки під назвою касса за 2017 рік становить 15869350,00 грн.

Враховуючи пояснення ФОП ОСОБА_1 дохід від реалізації кави власного приготування за 2017 рік становить 13224458,34 грн. (без ПДВ).

Згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару, виручка від реалізації іншої кави (нескафе, якобз, маккофе) за 2017 рік становить 369814,09 грн. (без ПДВ). Отже, загальна сума доходу від реалізації кави за 2017 рік становить 13594272,43 грн. при цьому вартість придбаної кави згідно наданих на перевірку накладних за 2017 рік становить 12009,75 грн.

Згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару виручка від реалізації інших товарів (алкогольні напої, солодощі, запальнички, пиво, безалкогольні напої та ін.) за 2017 рік становить 441165,77 грн. (без ПДВ), при цьому вартість придбання вказаних товарів за 2016 рік становить 164495,07 грн.

Згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару, виручка від реалізації тютюнових виробів за 2017 рік становить 5520772,40 грн. (без ПДВ) та без урахування акцизного податку.

За результатами перевірки, середня націнка на тютюнові вироби за 2017 рік становить 7%. Враховуючи викладене, перевіркою обраховано собівартість тютюнових виробів, дохід від реалізації яких отримано в 2017році. А саме, 5520772 40 (дохід від реалізації тютюнових виробів) /1.07% (націнка ФОП) = 5159600,38 грн. - вартість тютюнових виробів дохід від реалізації яких отримано в 2017 році та включається до складу витрат відповідного звітного періоду. 12009,00 (придбання кави) +164495,07 (придбання алкогольних напоїв, солодощів, запальничок, пива, безалкогольних напоїв та ін.) + 5159600,38 (вартість тютюнових виробів реалізованих в 2017році) = 5336104,45 грн.

Таким чином, загальна вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані в 2017 році, документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходів складають 5001474,33 грн. Витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату за 2017 рік складають 455697,79 грн.

Згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару встановлено, то обсяг виручки під назвою касса за 2018 рік становить 27961450,00 грн. Враховуючи пояснення ФОП ОСОБА_1 дохід від реалізації кави власного приготування за 2017 рік становить 23301208,33 грн. (без ПДВ).

Згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару, виручка від реалізації іншої кави (нескафе, якобз, маккофе) за 2018 рік становить 290112,84 грн. (без ПДВ).

Отже, загальна сума доходу від реалізації кави за 2018 рік становить 23591321,17 грн. при цьому вартість придбаної кави згідно наданих на перевірку накладних за 2018 рік становить 3280,88 грн.

Згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару, виручка від реалізації інших товарів (алкогольні напої, солодощі, запальнички, пиво, безалкогольні напої та ін.) за 2018 рік становить 718027,27 грн. (без ПДВ), при цьому вартість придбання вказаних товарів - за 2018 рік становить 132495,11 грн.

Згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару, виручка від реалізації тютюнових виробів за 2018 рік становить 6393570,00 грн. (без ПДВ) та без урахування акцизного.

За результатами перевірки, середня націнка на тютюнові вироби за 2018 рік становить 7%. Враховуючи викладене, перевіркою обраховано собівартість тютюнових виробів, дохід від реалізації яких отримано в 2017 році. А саме, 6393570,00 (дохід від реалізації тютюнових виробів) /1.07% (націнка ФОП) = 5975299,07 грн. - вартість тютюнових виробів дохід від реалізації яких отримано в 2018 році та включається до складу витрат відповідного звітного періоду.

3280,88 (придбання кави) +132495,11 (придбання алкогольних напоїв, солодощів, запальничок, пива, безалкогольних напоїв та ін.) + 5975299,07 (вартість тютюнових виробів реалізованих в 2018 році) = 6111075,06 грн.

Таким чином, загальна вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані в 2018 році, документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходів складають 6111075,06 грн.

Витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату за 2016 рік складають 564782,61 грн., інші витрати - 49000,00 грн.

Отже, податковий орган дійшов висновку, що позивачем завищено витрати на загальну суму 44074821,10 грн., в т.ч. за 2016 рік 6357726,59 грн., 24,17 грн., 20,37 грн. та занижено суми чистого доходу на вказані суми.

Перевіркою проведено остаточний розрахунок суми податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за перевіряємий період, що підлягає сплаті до бюджету, та визначено до сплати податок на загальну суму 7908853,51 грн., в тому числі за 2016 рік - 1137400,09 грн., за 2017 рік - 2448294,61 грн., за 2018 рік - 4323158,81 грн.

Згідно п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Інші перехідні положення Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Інші перехідні положення, п.162.1 ст.162 ПК України ФОП ОСОБА_1 є платником військового збору з підприємницької діяльності за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 року.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Відповідно по підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Об`єктом оподаткування військовим збором фізичної особи підприємця є чистий оподаткований дохід, тобто різниця між: загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій і негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця (пункт 177.2 статті 177 Кодексу).

Висновок про заниження ФОП ОСОБА_1 військового збору зумовлений висновком про заниження нею чистого оподатковуваного доходу внаслідок завищення витрат.

По порушеннях встановлених даною перевіркою та викладених у п.2.1.2 даного акту, збільшено суму чистого оподатковуваного доходу за 2016, 2017 та 2018 роки та визначено суму податкового зобов`язання по військовому збору на загальну суму 659071,15 грн., в тому числі за 2016 рік 94783,35 грн., 2017 204024,56 грн., 2018 360263,24 грн.

Судом встановлено, що в перевіряємому періоді з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року ФОП ОСОБА_1 була платником єдиного внеску на загальних підставах відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-УІ Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон № 2464-VI в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Згідно ч.3 ст.7 Закону №2464-VI нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює двадцяти п`яти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок; з 01.01.2018 - максимальна величина бази нарахування єдиного внеску дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Згідно Закону України від 25 грудня 2015 року №928-VIII Про Державний бюджет України на 2016 рік прожитковий мінімум у 2016 році для працездатних осіб становить: з 01.01.2016 року - 1378 грн., з 01.05.2016 року -1450 грн., з 01.12.2016 року -1600 грн. Згідно Закону України від 21 грудня 2016 року №1801- VIII Про Державний бюджет України на 2017 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017 року становить - 1600 грн. Згідно статті 8 Закону України від 07 грудня 2017 року №2246- VIII Про Державний бюджет України на 2018 рік встановлено мінімальну заробітну плату з 01.01.2018 року у розмірі 3723 грн.

Згідно пп.2 п.5 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 та зареєстрованого в Мін`юсті України 07.05.2015 року за №508/26953 (далі Інструкція №449 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), платники визначені підпунктом 3 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) пункту 1 розділу II цієї Інструкції, здійснюють розрахунок єдиного внеску за календарний рік до 10 лютого наступного року на підставі даних річної податкової декларації. При визначені доходу (прибутку), з якого сплачується єдиний внесок враховується кількість календарних місяців, у яких отримано дохід (прибуток). Базою нарахування єдиного внеску є чистий оподатковуваний дохід (прибуток), зазначений у податковій декларації, поділений на кількість календарних місяців, протягом яких він отриманий. До зазначеної суми з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску застосовується відповідна ставка, зазначена в пункті 3 розділу III цієї Інструкції.

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

На підставі абз.1 ч.4 ст.25 Закону №2464, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Перевіркою питання правильності нарахування та утримання єдиного внеску встановлено заниження суми єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 322002,80 грн., в т.ч. за 2016 рік на 56387,00 грн., за 2017 рік на суму 98058,96 грн., за 2018 рік на суму 137556,84 грн.

Судом встановлено, що не заперечувалось представниками сторін, що ФОП ОСОБА_1 протягом 2016-2018 років здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами, алкогольними напоями та іншими товарами на підставі 46 Ліцензій ГУ ДФС у Кіровоградській області, по 22 об`єктах оподаткування (кіосках, магазинах). В органах податкової служби ФОП ОСОБА_1 зареєстровано вісімнадцять реєстраторів розрахункових операцій №№ , , , , , , , , , , , , , , , , , .

Протягом перевіряємого періоду, а саме з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, ФОП ОСОБА_1 нараховано та задекларовано податку з доходів фізичних осіб у розмірі 24614,12 грн., в т.ч. за 2016 рік - 6990,52 грн., за 2017 рік - 9544,94 грн., за 2018 рік - 8078,66 грн. При цьому, загальна сума чистого оподатковуваного доходу за цей же період становила 136745,09 грн., з них за 2016 рік - 38836,20 грн., за 2017 рік - 53027,44 грн., за 2018 рік - 44881,45 грн., про що свідчать податкові декларації про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 .

Загальна сума оподатковуваного доходу, за даними платника, за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року склала 63906659,25 грн., в т.ч. за 2016 рік -13909626,06 грн., за 2017 рік - 19164863,70 грн., за 2018 рік - 30832169,49 грн. Загальна сума витрат за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року склала 63769914,16 грн., в т.ч. за 2016 рік - 13870789,86 грн., за 2017 рік - 19111936,26 грн., за 2018 рік - 30787288,04 грн.

Натомість, за даними Книги обліку доходів та витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність ФОП ОСОБА_1 , зведені суми доходів і витрат за перевіряємий період не в повній мірі відповідають даним майнових декларацій, а саме: Книга обліку доходів та витрат ФОП ОСОБА_1 за 1 квартал 2016 року відсутня взагалі; розмір доходів від здійснення діяльності всього - 60686545,04 грн., в т.ч. за 2016 рік - 10689511,76 грн., за 2017 рік - 19164863,68 грн., за 2018 рік - 30832169,90 грн.; розмір витрат виробництва та обігу всього - 60336298,68 грн., в т.ч. за 2016 рік - 10673062,44 грн., за 2017 рік - 18895448,04 грн., за 2018 рік - 30767788,21 грн.

Судом встановлено, що Книга заповнена щоденно, як того вимагає наказ Міндоходів від 16.09.2013 №481, цифрові та інші дані написані кульковою ручкою, наявні підчищення та виправлення, суми доходів і витрат відображені без ПДВ. В зв`язку з цим, судовим експертом під час проведення судово-економічної експертизи, дані Книги обліку доходів та витрат не взяті до уваги при дослідженні, а розрахунки проведені на підставі первинних документів, з чим суд погоджується.

За даними Z-звітів, Х-звітів та фіскальних чеків РРО, а також Книг обліку розрахункових операцій та періодичних звітів РРО в частині доходів від продажу товарів ФОП ОСОБА_1 по 13 РРО за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року та по 16 РРО за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року) встановлено, що за 2016-2018 роки готівкові та еквайрингові доходи від продажу товарів та послуг ФОП ОСОБА_1 через РРО склали 77687047,70 грн. Вказані дані співпадають з даними акту перевірки за виключенням коригування у 2018 році на суму скасованих чеків і повернутих товарів у розмірі 283861,37 грн.

Що стосується доходів ФОП ОСОБА_1 у вигляді безготівкових надходжень на розрахункові рахунки (оплата по договорах), то суд погоджується з даними акту перевірки та даними ФОП ОСОБА_1 , а саме - загальна сума таких доходів склала 427682,51 грн., з них за 2016 рік - 133676,67 грн., за 2017 рік - 180855,84 грн., за 2018 рік -113150,00 грн., що також підтверджено у висновку експерта.

Таким чином, судом встановлено, що загальна сума доходів ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, з урахуванням порушень, встановлених актом перевірки, становить 64363261,39 грн., з них за 2016 рік без ПДВ - 14321689,02 грн., за 2017 рік без ПДВ та АП - 19556210,60 грн., за 2018 рік без ПДВ та АП - 30485361,77 грн. Розбіжності з даними акту перевірки виникли у зв`язку з не врахуванням у 2018 році суми скасованих чеків і повернутих товарів.

Перелік витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів фізична особою -підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування, визначено п.177.4 ПК України, але він не містив акцизного податку, включеного до вартості товару та сплаченого під час придбання.

Отже, фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування до 01.01.2017 не мала право включити до витрат суму сплаченого акцизного податку, включеного до вартості товару, який нею придбавається з метою подальшої реалізації.

З 01.01.2017 в ПК України внесено зміни Законом від 21.12.2016 №1797. До 01.01.2017 сума акцизного податку з реалізованих суб`єктами роздрібної торгівлі підакцизними товарами, у разі її включення до вартості проданих товарів, включалась до доходу фізичної особи-підприємця, але не включалась до переліку витрат, а з 01.01.2017 не включається ні до доходу, ні до витрат фізичної особи-підприємця.

Також до 01.01.2017 ПДФО та військовий збір сплачувався з доходу, до складу якого включалась сума акцизного податку. Починаючи з 01.01.2017 податок на доходи з фізичних осіб та військовий збір сплачується з доходу, до складу якого не включаються суми акцизного податку. Також, фізичні особи-підприємці, які обрали загальну систему оподаткування, нараховують ЄСВ у розмірі 22 % на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності. Сума ЄСВ не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток) та більшою максимальної величини бази нарахування єдиного внеску.

Щодо витрат на оплату праці найманих працівників ФОП ОСОБА_1 та нарахувань єдиного соціального внеску на суму нарахованої заробітної плати за 2016-2018 роки, встановлено, загальна сума нарахованої заробітної плати та єдиного соціального внеску на неї склала 1186111,00 грн., в т.ч. за 2016 рік - 165630,61 грн., за 2017 рік - 455697,79 грн., за 2018 рік - 564782,61 грн.

Відповідно до банківських виписок ФОП ОСОБА_1 за 2015-2017 роки, а також квитанцій на готівкову оплату по розрахункових рахунках ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року в установах банків, встановлено, що загальна сума щомісячних витрат на обслуговування господарської діяльності без ПДВ за вказаний період склала 391799,52 грн., в т.ч. за 2016 рік - 114989,52 грн., за 2017 рік - 83388,18 грн., за 2018 рік - 193421,82 грн. Також, загальна сума отриманих товарів по видаткових накладних, а також перерахованих коштів в оплату за товар з розрахункових рахунків та сплачених готівково ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року без врахування ПДВ склала 62415405,32 грн., з них за 2016 рік - 13606485,77 грн., за 2017 рік -18649044,82 грн., за 2018 рік - 30159874,73 грн.

З актів звірок ФОП ОСОБА_1 з контрагентами встановлено, що за даними вказаних актів:

- з ТОВ Тедіс Україна (у 2016 році - ТОВ ТК Мегаполіс Україна) - станом на 01.01.2016 року залишок заборгованості ФОП ОСОБА_1 складав 258922,05 грн., станом на 31.12.2018 року залишок заборгованості ФОП ОСОБА_1 складав 836249,65 грн.;

- з Кіровоградською філією ТОВ Майер-ТД - станом на 01.01.2016 року залишок заборгованості ФОП ОСОБА_1 складав 14504,81 грн., станом на 30.06.2016 року залишок заборгованості ФОП ОСОБА_1 складав 10731,31 грн.;

- з ТОВ Спринтер Схід - станом на 01.01.2016 року та на 31.12.2016 залишок заборгованості ФОП ОСОБА_1 складав 0,00 грн.

При цьому, зважаючи на дані про товарно-матеріальні залишки станом на 01.01.2016 року, 01.01.2017 року, 01.01.2018 року та 01.01.2019 року позивача, встановлено, що:

- станом на 01.01.2016 року загальна сума товарних залишків складала 41261045,98 грн., з них кава - 39156235,48 грн., тютюнові вироби - 138562,32 грн., інші товари - 1966248,18 грн.;

- станом на 01.01.2017 року загальна сума товарних залишків складала 41600744,61 грн., з них кава - 34189850,12 грн., тютюнові вироби - 6486242,05 грн., інші товари - 924652,44 грн.;

- станом на 01.01.2018 року загальна сума товарних залишків ФОП ОСОБА_1 складала 42062513,56 грн., з них кава - 21930697,21 грн., тютюнові вироби - 19716875,47 грн., інші товари - 414940,89 грн.;

- станом на 01.01.2019 року загальна сума товарних залишків ФОП ОСОБА_1 складала 43976231,35 грн., з них кава - 3661,60 грн., тютюнові вироби - 43972439,65 грн., інші товари - 130,10 грн.

Отже, експерт у висновку зазначив, що підтвердити документально в акті перевірки пораховані витрати, які безпосередньо пов`язані з отриманим доходом, в т.ч. витрати під отриманий дохід від реалізації кави власного виробництва під назвою каса, не є можливим, оскільки крім закупленого та реалізованого товару протягом перевіряємого періоду, для включення до витрат поточного періоду, також необхідно враховувати придбаний товар у минулих періодах, який обліковується у залишку станом на відповідний період і включається до витрат того звітного періоду, в якому він реалізований.

При цьому, представник позивача зазначав, що ФОП реалізовував не саму каву як товар (сировину), а здійснював реалізацію кави як напою. Також зауважував, що позивач отримує каву під реалізацію, включає прибутки отримані з торгівлі кави (готового напою) в оподаткування.

Актом перевірки встановлено, що середня націнка на тютюнові вироби за 2016 складала 12%, 2017, 2018 роки складала 7%.

Однак, стаття 177 Податкового кодексу України не вказує на вплив торгівельної націнки на чистий оподатковуваний дохід, тобто на об`єкт оподаткування податку на доходи фізичних осіб.

При цьому, суд зазначає, що нормативно розмір націнки на будь-який вид товару (крім мінімально встановлених роздрібних цін), не передбачено, але встановлено, що середній розмір націнки на товар у ФОП ОСОБА_1 за цей період становив 7%.

Крім того, судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 укладено ряд договорів на придбання товару та надання послуг (т.2 а.с.203-249, т.3 а.с.1-6), а саме:

- договір поставки товарів не тютюнового асортименту №205-КД/16/НТА від 27.06.2016 року з ТОВ Тедіс Україна на придбання товарів не тютюнового асортименту (запальнички, сірники, жувальні гумки);

- договір поставки №27519-КД/16 від 23.11.2016 року з ТОВ Тедіс Україна на придбання тютюнових виробів або інших груп товарів;

- договір поставки товарів не тютюнового асортименту №291-КД/17/НТА від 24.07.2017 року з ТОВ Тедіс Україна на придбання товарів не тютюнового асортименту (запальнички, сірники, жувальні гумки);

- договір поставки №29376-КД/17 від 10.11.2017 року з ТОВ Тедіс Україна на придбання тютюнових виробів або інших груп товарів;

- договір поставки №327-КД/18 від 05.01.2018 року з ТОВ Тедіс Україна на придбання тютюнових виробів або інших груп товарів;

- договір поставки товарів не тютюнового асортименту №308-КД/18/НТА від 18.07.2018 року з ТОВ Тедіс Україна на придбання товарів не тютюнового асортименту (запальнички, сірники, жувальні гумки);

- договір поставки №29606-КД/18 від 09.11.2018 року з ТОВ Тедіс Україна на придбання тютюнових виробів або інших груп товарів.

При цьому, перевіряючими в акті перевірки обрахована нестача товару на підставі актів про проведення перевірки дотримання умов договору застави товарів в обороті.

Відповідно зведеного акту від 21.07.2017 року №34 про проведення перевірки дотримання умов договору застави товарів в обороті, згідно якого найменування заставодавця у якого проводиться перевірка - ОСОБА_1 . Відповідно до п.7 вказаного акту, загальна вартість залишків по всіх об`єктах місцезнаходження предмету застави згідно інвентаризаційних відомостей наданих контрагентом предмету застави згідно інвентаризаційних відомостей наданих контрагентом на дату перевірки (21.07.2017) складає 1080000,00 гри. Акт підписаний двома сторонами.

Так, в акті перевірки ревізорами вказано, що згідно наданих на перевірку накладних, відповідно даних декларацій по податку на додану вартість та єдиного державного реєстру податкових накладних встановлено, що сума придбаних тютюнових виробів у ТОВ Тедіс Україна за період з 01.01.2016 року по 21.07.2017 року становить 27120991,20 грн. (в т.ч. ПДВ 4520165,20 грн.), при цьому згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару встановлено, виручка від реалізації тютюнових виробів за 2016 рік становить 9571650,50 грн., за період з 01.01.2017 року по 21.07.2017 року 4106378,67 грн. Вартість придбання реалізованих за період з 01.01.2016 року по 21.07.2017 року становить 12383853,60 грн., в т.ч. за 2017 рік - 8546116,52 грн., за період з 01.01.2017 по 21.07.2017року - 3837737,08 грн.

Таким чином, залишок нереалізованих тютюнових виробів за даними перевірки станом на 21.07.2017 року становить 14737138,12 грн. з ПДВ (27120991,20 -12383583,08).

При цьому, за даними платника залишок тютюнових виробів станом на 21.07.2017 року становить 1080000,00 грн.

Отже, перевіряючі дійшли висновку, що нестача товарів вартість придбання яких включено ФОП ОСОБА_1 до податкового кредиту становить 13657138,12 грн. (в тому числі ПДВ 2276189,69 грн.). При цьому, вважають, що на порушення вимог п.198.5 ст. 198 ПК України ФОП ОСОБА_1 за липень 2017 року не нараховано податкові зобов`язання в зв`язку з нестачею товарів, в сумі 2276189,69 грн.

Згідно зведеного акту від 29.03.2018 року №9/18 (т.2 а.с.211) про проведення перевірки дотримання умов договору застави товарів в обороті, відповідно до п.7 вказаного акту, загальна вартість залишків по всіх об`єктах місцезнаходження предмету застави згідно інвентаризаційних відомостей наданих контрагентом на дату перевірки (29.03.2018) складає 837983,15 грн. Акт підписаний двома сторонами.

Згідно наданих на перевірку накладних, відповідно даних декларацій по податку на додану вартість та єдиного державного реєстру податкових накладних встановлено, що сума придбаних тютюнових виробів у ТОВ Тедіс Україна, , за період з 22.07.2017 року по 29.03.2018 року становить 18172404,00 грн., (в т.ч. ПДВ 3028734.00 грн.), при цьому згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару встановлено, виручка від реалізації тютюнових виробів за період з 22.07.2017 року по 29.03.2018 року становить 4752414,52 грн.

Вартість придбання реалізованих тютюнових виробів за період з 22.07.2017 року по 29.03.2018 року становить 4441508,90 грн.

Отже, залишок нереалізованих тютюнових виробів за даними перевірки станом на 21.07.2017 року становить 13730895,10 грн. з ПДВ (18172404,00 - 4441508,90).

За даними платника залишок тютюнових виробів станом на 29.03.2017 становить 837983,15 грн.

Таким чином, за висновками ревізорів, нестача товарів вартість придбання яких включено ФОП ОСОБА_1 до податкового кредиту становить 12892911,95 грн. (в тому числі ПДВ 2148818,66 грн.).

Відповідно до договору застави товарів в обороті №8-3/17 від 15.03.2017 року з ТОВ Тедіс Україна про передачу від ФОП ОСОБА_1 (заставодавцем) до ТОВ Тедіс Україна (заставодержателю) з метою забезпечення належного виконання основного зобов`язання, товарів в обороті - тютюнових виробів на загальну вартість 500000,00 грн., згідно додатку №1, від 4-х виробників по 10-пунктах продажу.

Також, згідно договору застави товарів в обороті №43-3/17 від 14.11.2017 року з додатковими угодами з ТОВ Тедіс Україна про передачу від ФОП ОСОБА_1 (заставодавцем), до ТОВ Тедіс Україна (заставодержателю) з метою забезпечення належного виконання основного зобов`язання, товарів в обороті - тютюнових виробів на загальну вартість 1100000,00 грн., згідно додатку №1, від 4-х виробників по 14 пунктах продажу. (т.2 ас.с.203-205, 207, 247)

Відповідно до договору застави товарів в обороті №53-3/18 від 12.11.2018 року з додатковими угодами з ТОВ Тедіс Україна про передачу від ФОП ОСОБА_1 (заставодавцем), до ТОВ Тедіс Україна (заставодержателю) з метою забезпечення належного виконання основного зобов`язання, товарів в обороті - тютюнових виробів на загальну вартість 1100000,00 грн., згідно додатку № 1, від 4-х виробників по 15 пунктах продажу. (т.2 а.с.246-248)

Згідно акту № 34 про проведення перевірки дотримання умов договору застави товарів в обороті від 21.07.2017 року, договір застави товарів в обороті № 8-3/17 від 15.03.2017 року, між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ ТЕДІС УКРАЇНА, встановлено що в наявності з товару в обороті є товар на приблизну загальну суму 1080000,00 грн. по 7 пунктах продажу. (т.2 а.с.209-210)

Згідно акту №9/18 про проведення перевірки дотримання умов договору застави товарів в обороті від 29.03.2018 року, договір застави товарів в обороті № 43-3/17 від 14.11.2017 року, між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ Тедіс Україна, встановлено що в наявності з товару в обороті є товар на приблизну загальну суму 837983,15 грн. по 11 пунктах продажу. (т.2 а.с.211, 245)

Так, суд зазначає, що пов`язувати перевірку наявності заставних товарів в обороті на суму договору (визначену самим договором) з фактичною наявністю товару по всіх пунктах продажу, по всіх виробниках і по всіх постачальниках є неправильним, оскільки акти про проведення перевірки дотримання умов договору застави товарів в обороті свідчать лише про наявність тієї частини товару у ФОП ОСОБА_1 , яка перебувала на конкретні дати і періоди у заставі, а не про повну інвентаризацію всього товару ФОП ОСОБА_1 станом на 21.07.2017 року і 29.03.2018 року.

При цьому позивач стверджував, що у відповідності до п.20.1.9 ПК України податковою під час перевірки не вимагалося проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки, що підтверджено показами свідка ревізора-інспектора ОСОБА_2 , допитаної у ході розгляду справи.

Водночас, суд погоджується з висновками акту перевірки щодо порахованого загального оподатковуваного доходу на підставі банківських виписок та даних чеків РРО відповідно до наступних КОРО: р/4, р/5, р/6, р/7, р/8, р, р/2, р/3, р/4, р/5, р/6, р/7, 123009881р/8, р/9, р/10, р/11, р/12, р, р/2, р/3, р/4, р/5, р/6, р, р/2, р/3, р/4, р/5, р/6, р/7, р/8, р/9, р/10, р/11, р, р/2, р/3, р/4, р/5, р/6, р/7, р/8, р/9, р/10, р, р/2, р/3, р/4, р/5, р/6, р/7, р/8, р/9, р, р/2, р/3, р/4, р/5, р/6, р/7, р/8, р/9, р/10, р, р/2, р/3, р/4, р/5, р/6, р/7, р/8, р, р/2, р/3, р/4, р/5, р/6, р/7, р, р/2, р/3, р/4, р/5, р, 300024603 7р/2, р/3, р/4, р/5, р, р/2, р/3, р/4, р, р/2, р/3, р, р/2, р, р/2, р , р/2, р, р/2, р, р/2, за виключенням суми скасованих чеків і повернутих товарів у 2018 році у розмірі 283861,37 грн.

Крім того, суд звертає увагу на те, що податковим органом не надано суду документального підтвердження в акті перевірки №21/11-28-13-05/ НОМЕР_1 від 12.03.2019 року порахованих витрат позивача, які безпосередньо пов`язані з отриманим доходом, в т.ч. витрати під отриманий дохід від реалізації кави власного виробництва під назвою каса.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 за результатами діяльності в період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, з урахуванням даних про рух товарних запасів (придбання та реалізація та співставлення їх з даними товарних залишків), даних про наявність дебіторської і кредиторської заборгованості на початок та кінець звітного періоду, встановлено, що загальна сума оподатковуваного доходу ФОП ОСОБА_1 (доходи за мінусом витрат) за 2016 рік склала 319368,36 грн., за 2017 рік - 379918,10 грн., та за 2018 рік - 1777169,35 грн.

Таким чином, сума ПДФО за 2016 рік ФОП ОСОБА_1 розрахунково склала 57486,30 грн. (319368,36 грн. х 18%).

З врахуванням фактично задекларованої та сплаченої суми ПДФО самостійно ФОП ОСОБА_1 за 2016 рік (за даними декларації), сума заниження податкового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб становить 50495,78 грн. (57486,30 грн. - 6990,52 грн.).

Сума військового збору розрахунково склала 4790,53 грн. (319368,36 х 1,5%). З врахуванням фактично задекларованої та сплаченої суми військового збору самостійно ФОП ОСОБА_1 за 2016 рік (за даними декларації ФОП), сума заниження військового збору з доходів фізичних осіб - підприємців становить 4207,99 грн. (4790,53 грн. - 582,54 грн.).

За даними звітів ФОП ОСОБА_1 за 2016 рік задекларовано та сплачено єдиного соціального внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу від підприємницької діяльності у сумі 8543,96 грн. Фактично, розрахована сума ЄСВ становить за 2016 рік - 70261,04 грн. (319368,36 грн. х 22%). З врахуванням вже задекларованої та сплаченої суми ЄСВ, а також з врахуванням максимальної величини доходу для сплати єдиного внеску (25 МЗП) за 2016 рік, до сплати розраховано 61717,08 грн. (70261,04 грн. - 8543,96 грн.).

Сума ПДФО за 2017 рік ФОП ОСОБА_1 розрахунково склала 68385,26 грн. (379918,10 грн. х 18%). З врахуванням фактично задекларованої та сплаченої суми ПДФО самостійно позивачем за 2017 рік (за даними декларації), сума заниження податкового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб становить 58840,32 грн. (68385,26 грн. - 9544,94 грн.).

Сума військового збору розрахунково склала 5698,77 грн. (379918,10 х 1,5%). З врахуванням фактично задекларованої та сплаченої суми військового збору самостійно ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік (за даними декларації), сума заниження військового збору з доходів фізичних осіб - підприємців становить 4903,36 грн. (5698,77 грн. - 795,41 грн.).

За даними звітів ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік задекларовано та сплачено єдиного соціального внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу від підприємницької діяльності у сумі 11666,04 грн. Фактично, розрахована сума ЄСВ становить за 2017 рік - 83581,98 грн. (379918,10 грн. х 22%). З врахуванням вже задекларованої та сплаченої суми ЄСВ, а також з врахуванням максимальної величини доходу для сплати єдиного внеску за 2017 рік, до сплати розраховано 71915,94 грн. (83581,98 грн. - 11666,04 грн.).

Сума ПДФО за 2018 рік ФОП ОСОБА_1 розрахунково склала 319890,48 грн. (1777169,35 грн. х 18%). З врахуванням фактично задекларованої та сплаченої суми ПДФО самостійно позивачем за 2018 рік (за даними декларації), сума заниження податкового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб становить 311811,82 грн. (319890,48 грн. - 8078,66 грн.).

Сума військового збору розрахунково склала 26657,54 грн. (1777169,35 х 1,5%). З врахуванням фактично задекларованої та сплаченої суми військового збору самостійно ФОП ОСОБА_1 за 2018 рік (за даними декларації), сума заниження військового збору з доходів фізичних осіб - підприємців становить 25984,32 грн. (26657,54 грн. - 673,22 грн.).

За даними звітів ФОП ОСОБА_1 за 2018 рік задекларовано та сплачено єдиного соціального внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу від підприємницької діяльності у сумі 9873,96 грн. Фактично, розрахована сума ЄСВ становить за 2018 рік - 390977,26 грн. (1777169,35 грн. х 22%). З врахуванням вже задекларованої та сплаченої суми ЄСВ, а також з врахуванням максимальної величини доходу для сплати єдиного внеску за 2018 рік, до сплати 137556,84 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість висновків відповідача щодо порушень позивачем податкового законодавства України, зокрема, п.п.177.2, 177.4 ст.177 Податкового кодексу України, які призвели до заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 421147,92 грн., в т.ч. за 2016 рік на суму 50495,78 грн., за 2017 рік на суму 58840,32 грн., за 2018 рік на суму 311811,82 грн.

Що свідчить про правильність визначення ГУ ДФС у Кіровоградській області в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні № від 10.04.2019 суми податкового зобов`язання у розмірі в сумі 421147,92 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у сумі 210573,96 грн., загальна сума грошового зобов`язання 631721,89 грн.

Таким чином, Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області неправильно збільшено податковим повідомленням-рішенням № від 10.04.2019 року суму грошового зобов`язання за платежем ПДФО в сумі 11 231 558,38 грн. (11863280,27 631721,89), в т.ч. за податковими зобов`язаннями у розмірі 7 487 705,59 грн. (7908853,51 421147,92) та за штрафними (фінансовими) санкціями 3 743 852,80 грн. (3954426,76 210573,96).

Отже, це податкове повідомлення-рішення в зазначеній частині є необґрунтованим, у зв`язку із чим суд доходить висновку про його протиправність та вважає таким, що підлягає скасуванню.

Також, суд погоджується з висновками відповідача щодо порушення ФОП ОСОБА_1 підпункту 1.1-1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Інші перехідні положення ПК України, в частині заниження суми податкового зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 35095,67 грн., в т.ч. за 2016 рік на суму 4207,99 грн., за 2017 рік на суму 4903,36 грн., за 2018 рік на суму 25984,32 грн.

Що свідчить про правильність визначення ГУ ДФС у Кіровоградській області в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні № від 10.04.2019 суми податкового зобов`язання у розмірі в сумі 35095,67 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17547,84 грн., загальна сума грошового зобов`язання 52643,51 грн.

Таким чином, Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області неправильно визначено податковим повідомленням-рішенням № від 10.04.2019 року суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в сумі 935963,22 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями у розмірі 623975,48 грн. (659071,15 35095,67) та за штрафними (фінансовими) санкціями 311987,74 грн. (329535.58 17547,84).

Отже, дане податкове повідомлення-рішення в зазначеній частині є необґрунтованим, у зв`язку із чим, суд доходить висновку про його протиправність та вважає таким, що підлягає скасуванню.

Крім того, суд погоджується з висновками відповідача щодо порушення ФОП ОСОБА_1 вимог Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині заниження суми єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 271189,86 грн., в т.ч. за 2016 рік на суму 61717,08 грн., за 2017 рік на суму 71915,95 грн., за 2018 рік на суму 137556,84 грн.

Що свідчить про правильність визначення ГУ ДФС у Кіровоградській області в оскаржуваній вимозі про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 10.04.2019 року, недоїмки у сумі 271189,86 грн.

Отже, відповідачем неправильно визначено вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 10.04.2019 року суму недоїмки позивача зі сплати єдиного внеску у розмірі 50812,94 грн. Отже, ця вимога в зазначеній частині є необґрунтованою, у зв`язку із чим, суд доходить висновку про її протиправність та вважає такою, що підлягає скасуванню.

Також, суд погоджується з висновками відповідача щодо застосування до ФОП ОСОБА_1 у рішенні про застосування штрафних санкцій № від 10.04.2019 року суми штрафних санкцій в частині 46654,00 грн., в т.ч. за 2016 рік на суму 18515,12 грн., за 2017 рік на суму 14383,19 грн., за 2018 рік на суму 13755,68 грн.

Таким чином, Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області неправильно визначено рішенням про застосування штрафних санкцій № від 10.04.2019 року суму штрафних санкцій у розмірі 12629,58 грн. Отже, зазначене рішення в цій частині є необґрунтованим, у зв`язку із чим, суд доходить висновку про його протиправність та вважає таким, що підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 10.04.2019 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до акту перевірки податковим органом під час перевірки позивача встановлено порушення пункту 31.1 статті 31, пункту 36.1 статті 36, пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України в частині порушення граничних термінів сплати військового збору від здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до п.31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Згідно п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.57.1, 57.3 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом. (п.54.5 ст.54 ПК України)

Згідно п.56.18 ст.56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Судом встановлено, що 10.04.2019 податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № про сплату ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 10% у сумі 101,03 грн. та 20% у сумі 993,00 грн. за несвоєчасну сплату (порушення строку сплати) військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 1094,03 грн. на підставі акту № 21/11-28-13-05/ НОМЕР_1 від 12.03.2019 року (т.1 а.с.38), що також підтверджується розрахунком сум грошового зобов`язання по податках, визначених за результатами документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (т.с.1 а.с.43, т.3 а.с.159-160).

За даними інтегрованих карток платника військового збору ФОП ОСОБА_1 станом на 31.12.2018 року обліковується недоїмка у сумі 199792,50 грн., сума пені 86258,89 грн., залишок несплаченої пені - 86258,89 грн., залишок заборгованості - 286051,39 грн. (т.6 а.с.69-75)

Посадовими особами податкової під час перевірки встановлено, що податкове зобов`язання, визначене платником податків самостійно у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік № від 01.02.2017 та податкове зобов`язання, визначене згідно податкового повідомлення - рішення ГУ ДФС України у Кіровоградській області від 03.02.2017 року № (т.3 а.с.134зв.) про сплату ФОП ОСОБА_1 на підставі акту перевірки від 16.01.2017 року №3/11-23-13-02/ НОМЕР_1 грошового зобов`язання за платежем військовий збір у розмірі 170766,76 грн. та штрафних санкцій у розмірі 42691,69 грн., сплачено несвоєчасно.

Судом встановлено, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.02.2018 року по справі №П/811/812/17 у задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.02.2017 р. № (на суму 3 883 633,77 грн.), № (на суму 213 458,45 грн.), № (на суму 510 грн.); рішення про застосування штрафних санкцій від 03.02.2017 р. № (на суму 162986, 35 грн.) та вимоги № Ф- від 03.02.2017 р. (на суму 40 485,16 грн.) - відмовлено. (т.3 а.с.117-119)

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2018 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.02.2018 року у справі № П/811/812/17 залишено без змін. (т.3 а.с.120-123)

Таким чином, з 10.07.2018 року у ФОП ОСОБА_1 виник обов`язок сплатити податкові зобов`язання за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями та рішеннями про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Доказів перерахування ФОП ОСОБА_1 податків або зборів за попередні періоди до 2016 року, станом на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 10.04.2019 року, позивачем суду не надано.

Таким чином, суд погоджується з висновком податкового органу щодо порушення ФОП ОСОБА_1 п.31.1 ст.31, п.36.1 ст.36, п.57.3 ст.57 ПК України, в частині порушення граничних термінів сплати військового збору від здійснення підприємницької діяльності. Що свідчить про правильність визначення ГУ ДФС у Кіровоградській області в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні № від 10.04.2019 року суми штрафу в сумі - 1094,03 грн. Отже зазначене податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог про визнання даного рішення протиправним та його скасування.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 10.04.2019 року, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 10.04.2019 податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № про сплату ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 20% у сумі 6855,85 грн. за несвоєчасну сплату (порушення строку сплати) податку з доходів, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на підставі акту № 21/11-28-13-05/ НОМЕР_1 від 12.03.2019 року (т.1 а.с.33), що також підтверджується розрахунком сум грошового зобов`язання по податках, визначених за результатами документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (т.с.1 а.с.43, т.3 а.с.159-160).

За даними інтегрованих карток платника ПДФО станом на 31.12.2018 року обліковується недоїмка у сумі 3876486,36, сума пені - 1703818,10 грн., залишок несплаченої пені 1703444,42 грн., залишок заборгованості 5579930,78 грн. (т.6 а.с.64-68).

Посадовими особами податкової під час перевірки встановлено, що податкове зобов`язання, визначене згідно податкового повідомлення - рішення ГУ ДФС України у Кіровоградській області від 03.02.2017 року № (т.3 а.с.135зв.) про сплату ФОП ОСОБА_1 на підставі акту перевірки від 16.01.2017 року №3/11-23-13-02/ НОМЕР_1 грошового зобов`язання за платежем податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності розмірі 3106907,01 грн. та штрафних санкцій у розмірі 776726,76 грн., сплачено несвоєчасно.

З огляду на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.02.2018 року по справі №П/811/812/17, з 10.07.2018 року у ФОП ОСОБА_1 виник обов`язок сплатити податкові зобов`язання за вказаним рішенням.

Таким чином, суд погоджується з висновком податкового органу щодо порушення ФОП ОСОБА_1 п.31.1 ст.31, п.36.1 ст.36, п.57.3 ст.57 ПК України, в частині порушення граничних термінів сплати податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності. Що свідчить про правильність визначення ГУ ДФС у Кіровоградській області в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні № від 10.04.2019 року суми штрафу в сумі 6855,85 грн. Отже зазначене податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог про визнання даного рішення протиправним та його скасування.

Щодо рішення № від 10.04.2019 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, яким позивачу донараховано на підставі п.2 ч.11 ст.25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування штраф в сумі 2194,00 (20%), пеню 2364,54 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до абз.3 ч.8 ст.9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Згідно цієї норми в редакції чинній з 01.01.2018 платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

За даними інтегрованих карток платника єдиного соціального внеску ФОП ОСОБА_1 , станом на 31.12.2018 року обліковується недоїмка у сумі 195420,13 грн., залишок заборгованості - 195420,13 грн. (т.6 а.с.58-63).

Посадовими особами податкової під час перевірки встановлено, що грошове зобов`язання з єдиного внеску сплачувались до бюджету з порушенням граничних термінів слати. Так, згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.02.2017 року № Ф- (т.3 а.с.136) про сплату ФОП ОСОБА_1 на підставі акту перевірки від 16.01.2017 року №3/11-23-13-02/ НОМЕР_1 недоїмку по єдиному соціальному внеску у розмірі 162986,35 грн.

З огляду на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.02.2018 року по справі №П/811/812/17, з 10.07.2018 року у ФОП ОСОБА_1 виник обов`язок сплатити податкові зобов`язання за вказаною вимогою.

Таким чином, суд погоджується з висновком податкового органу щодо порушення ФОП ОСОБА_1 абз.3 ч.8 ст.9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в частині порушення граничних термінів сплати єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності. Що свідчить про правильність визначення ГУ ДФС у Кіровоградській області в оскаржуваному рішенні № від 10.04.2019 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Отже зазначене рішення № від 10.04.2019 року є обґрунтованим, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог про визнання даного рішення протиправним та його скасування.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 10.04.2019 року, яким позивачу донараховано суму штрафних (фінансових) санкцій та податкового зобов`язання в сумі - 5 791 463,75 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до акту перевірки податковим органом під час перевірки позивача встановлено порушення пункту 187.7 статті 187, пункту 188.1. статті 188, пункту 198.5 статті 198 ПК України ФОП ОСОБА_1 донараховано ПДВ в сумі 4633171,00 грн. в тому числі за травень 2016року - 1349,03 грн., червень 2016 року - 3574,18 грн., липень 2016 року -34953,85 грн., лютий 2017 - 19719,01 грн., березень 2017 - 13490,10 грн., квітень 2017 -19505,80 грн., травень 2017 - 45091,70 грн., червень 2017 - 11860,40 грн., липень 2017 -2272238,00 грн., вересень 2017 - 14616,30 грн., листопад 2017 - 3384,80 грн., лютий 2018 -14971,30 грн., березень 2018 - 2153699,26грн., квітень 2018 - 1053,50 грн., травень 2018 - 654,80 грн., червень 2018 - 4871,00 грн., липень 2018 - 18138,00 грн.

Відповідно до п.7 зведеного акту № 34 від 21.07.2017 року про проведення перевірки дотримання умов договору застави товарів в обороті, згідно якого найменування заставодавця, у якого проводиться перевірка - ОСОБА_1 , загальна вартість залишків по всіх об`єктах місцезнаходження предмету застави згідно інвентаризаційних відомостей наданих контрагентом предмету застави згідно інвентаризаційних відомостей наданих контрагентом на дату перевірки (21.07.2017) складає 1080000,00 грн.

Згідно наданих на перевірку накладних, відповідно даних декларацій по податку на додану вартість та єдиного державного реєстру податкових накладних встановлено, що сума придбаних тютюнових виробів у ТОВ Тедіс Україна, за період з 01.01.2016року по 21.07.2017 року становить 27120991,20 грн. (в т.ч. ПДВ 4520165,20 грн.), при цьому згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару встановлено, виручка від реалізації тютюнових виробів за 2016 рік становить 9571650,50 грн., за період з 01.01.2017 року по 21.07.2017 року 4106378,67 грн. Вартість придбання реалізованих за період з 01.01.2016 року по 21.07.2017 року становить 12383853,60 грн., в т.ч. за 2017 рік - 8546116,52 грн., за період з 01.01.2017 по 21.07.2017 року - 3837737,08 грн.

Отже, залишок нереалізованих тютюнових виробів за даними перевірки станом на 21.07.2017 року становить 14737138,12 грн. з ПДВ (27120991,20 -12383583,08).

За даними платника залишок тютюнових виробів станом на 21.07.2017 року становить 1080000,00 грн.

Таким чином, ревізорами зроблено висновок, що нестача товарів вартість придбання яких включено ФОП ОСОБА_1 до податкового кредиту становить 13657138,12 грн. (в тому числі ПДВ 2276189,69 грн.). При цьому, на порушення вимог п.198.5 ст.198 ПК України ФОП ОСОБА_1 за липень 2017 року не нараховано податкові зобов`язання в зв`язку з нестачею товарів, в сумі 2276189,69 грн.

Згідно зведеного акту № 9/18 від 29.03.2018 року про проведення перевірки дотримання умов договору застави товарів в обороті, відповідно до п. 7 вказаного акту, загальна вартість залишків по всіх об`єктах місцезнаходження предмету застави згідно інвентаризаційних відомостей наданих контрагентом на дату перевірки (29.03.2018) складає 837983,15 грн. Акт підписаний двома сторонами.

Згідно наданих на перевірку накладних, відповідно даних декларацій по податку на додану вартість та єдиного державного реєстру податкових накладних встановлено, що сума придбаних тютюнових виробів у ТОВ Тедіс Україна, за період з 22.07.2017 року по 29.03.2018 року становить 18172404,00 грн., (в т.ч. ПДВ 3028734,00 грн.), при цьому згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару встановлено, виручка від реалізації тютюнових виробів за період з 22.07.2017 року по 29.03.2018 року становить 4752414,52 грн. Вартість придбання реалізованих за період з 22.07.2017року по 29.03.2018 року становить 4441508,90 грн.

Отже, залишок нереалізованих тютюнових виробів за даними перевірки станом на 21.07.2017 року становить 13730895,10 грн. з ПДВ (18172404,00 - 4441508,90).

За даними платника залишок тютюнових виробів станом на 29.03.2017 становить 837983,15 грн.

Таким чином, ревізорами зроблено висновок, що нестача товарів вартість придбання яких включено ФОП ОСОБА_1 до податкового кредиту становить 12892911,95 грн. (в тому числі ПДВ 2148818,66 грн.).

Відповідно до договору застави товарів в обороті №8-3/17 від 15.03.2017 року з ТОВ Тедіс Україна про передачу від ФОП ОСОБА_1 (заставодавцем) до ТОВ Тедіс Україна (заставодержателю) з метою забезпечення належного виконання основного зобов`язання, товарів в обороті - тютюнових виробів на загальну вартість 500000,00 грн., згідно додатку №1, від 4-х виробників по 10-пунктах продажу.

Також, згідно договору застави товарів в обороті №43-3/17 від 14.11.2017 року з додатковими угодами з ТОВ Тедіс Україна про передачу від ФОП ОСОБА_1 (заставодавцем), до ТОВ Тедіс Україна (заставодержателю) з метою забезпечення належного виконання основного зобов`язання, товарів в обороті - тютюнових виробів на загальну вартість 1100000,00 грн., згідно додатку №1, від 4-х виробників по 14 пунктах продажу. (т.2 ас.с.203-205, 207, 247)

Відповідно до договору застави товарів в обороті №53-3/18 від 12.11.2018 року з додатковими угодами з ТОВ Тедіс Україна про передачу від ФОП ОСОБА_1 (заставодавцем), до ТОВ Тедіс Україна (заставодержателю) з метою забезпечення належного виконання основного зобов`язання, товарів в обороті - тютюнових виробів на загальну вартість 1100000,00 грн., згідно додатку № 1, від 4-х виробників по 15 пунктах продажу. (т.2 а.с.246-248)

Згідно акту № 34 про проведення перевірки дотримання умов договору застави товарів в обороті від 21.07.2017 року, договір застави товарів в обороті № 8-3/17 від 15.03.2017 року, між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ ТЕДІС УКРАЇНА, встановлено що в наявності з товару в обороті є товар на приблизну загальну суму 1080000,00 грн. по 7 пунктах продажу. (т.2 а.с.209-210)

Згідно акту №9/18 про проведення перевірки дотримання умов договору застави товарів в обороті від 29.03.2018 року, договір застави товарів в обороті № 43-3/17 від 14.11.2017 року, між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ Тедіс Україна, встановлено що в наявності з товару в обороті є товар на приблизну загальну суму 837983,15 грн. по 11 пунктах продажу. (т.2 а.с.211, 245)

Згідно вимог п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пункт 187.1. статті 187 ПК України визначає дату виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, а саме, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Загальна база оподаткування ПДВ операцій з постачання товарів/послуг визначена п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, згідно якого база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

Отже, за загальним правилом при постачанні товарів/послуг база обкладення визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче мінімальної бази. Договірна (контрактна) вартість включає будь-які суми коштів, матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платникові податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Таким чином, оскільки ФОП ОСОБА_1 є платником податку на додану вартість, то, у відповідності до вимог ст.177 Податкового кодексу України, доходи і витрати фізичної особи-підприємця відображаються у звітності без врахування ПДВ.

При цьому, доказів наявності розбіжностей первинних документів ФОП ОСОБА_1 із даними податкового обліку податкового кредиту суду не надано та під час перевірки не встановлено.

Відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що викладені в акті перевірки факти щодо заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість по операціях від нарахування ПДВ на суму нестачі товарних залишків, не відповідають вимогам Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків.

Перевірка наявності заставних товарів в обороті (які становлять лише частину всього Товару) на суму договору (визначену самим договором) з фактичною наявністю товару по всіх пунктах продажу, по всіх виробниках і по всіх постачальниках не можуть бути підставою для донарахування податкового зобов`язання з ПДВ, оскільки акти про проведення перевірки дотримання умов договору застави товарів в обороті свідчать лише про наявність тієї частини товару ФОП ОСОБА_1 , яка перебувала на конкретні дати і періоди у заставі, а не про повну інвентаризацію всього товару ФОП ОСОБА_1 станом на 21.07.2017 року і 29.03.2018 року.

Водночас, суд зазначає, що позивачем занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 59219,22 грн., в т.ч. за травень 2016 року - 1349,03 грн.; за червень 2016 року - 3 574,18 грн.; за липень 2016 року - 34577,00 грн.; за лютий 2017 року - 19 719,01 грн.

Таким чином, суд погоджується з висновками акту №21/11-28-13-05/ НОМЕР_1 від 12.03.2019 року щодо порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п.187.7 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України в частині заниження податкового зобов`язання у розмірі 59219,22 грн., в т.ч. за травень 2016 року - 1349,03 грн.; за червень 2016 року - 3 574,18 грн.; за липень 2016 року - 34577,00 грн.; за лютий 2017 року - 19 719,01 грн.

Що свідчить про правильність визначення ГУ ДФС у Кіровоградській області в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні № від 10.04.2019 суми податкового зобов`язання у розмірі в сумі 59219,22 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у сумі 14804,81 грн., загальна сума грошового зобов`язання 74024,03,00 грн.

Таким чином, Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області неправильно збільшено податковим повідомленням-рішенням № від 10.04.2019 року суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 5 717 439,72 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями у розмірі 4 573 951,78 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 1 143 487,94 грн.

Отже, це податкове повідомлення-рішення в зазначеній частині є необґрунтованим, у зв`язку із чим суд доходить висновку про його протиправність та вважає таким, що підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 10.04.2019 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до акту перевірки податковим органом під час перевірки позивача встановлено порушення підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213, підпункту 214.1.4 пункту 214.1 статті 214, пункту 216.9 статті 216 ПК України в частині заниження суми податкового зобов`язання по акцизному податку на загальну суму 747248,13 грн., в т.ч. за січень - грудень 2016 року на суму 240468,87 грн., за 2017 рік на суму 232425,18 грн. та за 2018 рік на суму 274354,08 грн.

Судом встановлено та в акті перевірки відображено, що ФОП ОСОБА_1 здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, та в період з 01.01.2016 по 31.12.2018 року була платником акцизного податку.

Згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій масивів інформації по чеках РРО в розрізі номенклатури та ціни товару перевіркою обраховано дохід від реалізації підакцизних товарів (тютюнові вироби, алкогольні напої, пиво) та відповідно визначено суму акцизного податку. В результаті чого встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 акцизного податку на загальну суму 747248,13 грн..

Платниками акцизного податку є особа - суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів (пп.212.1.11 п.212.1 ст.212 ПК України).

Відповідно до п.п.212.3.1-1 п.213.1 ст.213 ПК України особи - суб`єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу товарів не пізніше граничного терміну подання декларації акцизного податку за місяць, в якому здійснюється господарська діяльність.

Об`єктами оподаткування є операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 ПК України)

Згідно п.п.213.1.9 п. 213.1 ст.213 ПК України об`єктом оподаткування акцизним податком є, зокрема, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. При цьому під такою реалізацією слід розуміти (абзац третій п.п.14.1.212 ПК У):

1) продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об`єктах громадського харчування;

2) фізичний відпуск з автозаправної станції та/або автомобільної газозаправної станції пального, зазначеного в п.п. 215.3.4 ПКУ, незалежно від форми розрахунків.

Відповідно до пп.214.1.4 п.214.1 ст.214 ПК України у разі обчислення податку із застосуванням адвалорних ставок базою оподаткування є вартість (з податком на додану вартість та без урахування акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу.

Ставки акцизного податку визначені в п.п. 215.3.10 ПКУ. Так, згідно з цим підпунктом для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка податку становить 5 відсотків..

Датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", для безготівкових розрахунків - дата оформлення розрахункового документа на суму проведеної операції, який підтверджує факт продажу, товару, а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - дата надходження оплати за проданий товар. (п.216.9 ст.216 ПК України).

Судом встановлено, що у перевіряємому періоді підакцизний товар реалізовувався ФОП ОСОБА_1 за готівку, через РРО. Загальна сума реалізації підакцизного товару з урахуванням ПДВ та АП склала 25450752,34 грн., в т.ч. за 2016 рік - 9755108,32 грн., за 2017 рік - 7469749,23 грн., за 2018 рік - 8225894,79 грн. Загальна сума розрахованого з цієї реалізації акцизного податку склала 1211940,59 грн., в т.ч. за 2016 рік - 464528,97 грн., за 2017 рік - 355702,34 грн., за 2018 рік - 391709,28 грн.

З урахуванням фактично нарахованої та сплаченої суми акцизного податку самостійно ФОП у загальному розмірі 477742,24 грн., в т.ч. за 2016 рік - 224060,10 грн., за 2017 рік - 123277,17 грн., за 2018 рік -130404,99 грн., сума заниження розміру акцизного податку склала 734198,33 грн., в т.ч. за 2016 рік - 240468,87 грн., за 2017 рік - 232425,18 грн., за 2018 рік - 261304,28 грн.

За даними акту перевірки заниження ФОП ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання акцизного податку склало 747248,13 грн., зокрема: за січень - грудень 2016 року на суму 240468,87 грн.; за 2017 рік - 232425,18 грн.; за 2018 рік - 274354,08 грн. Різниця складається із неврахованих в акті перевірки сум повернутих товарів і скасованих чеків за 2018 рік.

Таким чином, обрахунки, виконані в акті перевірки, згідно фіскальних чеків РРО в розрізі номенклатури та банківських виписок та обрахований дохід від реалізації підакцизних товарів (тютюнові вироби, алкогольні напої, пиво), а також визначена сума акцизного податку (у відповідності до пп.214.1.4 ПК Ураїни з податком на додану вартість та без урахування акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів) підтверджуються за 2016 рік та 2017 рік у повному обсязі, а у 2018 році не підтверджуються в частині різниці, яка виникла у зв`язку з неврахуванням в акті сум повернутих товарів та скасованих актів РРО, що у різниці склало 13049,80 грн.

Таким чином, суд погоджується з висновками відповідача щодо порушення ФОП ОСОБА_1 вимог пп.213.1.9 п.213.1 ст.213, пп.214.1.4 п.214.1 ст.214, п.216.9 ст.216 ПК України, в частині заниження суми податкового зобов`язання з акцизного податку в частині у розмірі 734198,33 грн., в т.ч. за 2016 рік - 240468,87 грн., за 2017 рік - 232425,18 грн., за 2018 рік - 261304,28 грн.

Що свідчить про правильність визначення ГУ ДФС у Кіровоградській області в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні № від 10.04.2019 суми податкового зобов`язання у розмірі в сумі 917747,91 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у сумі 183549,58 грн., загальна сума грошового зобов`язання 74024,03,00 грн.

Таким чином, Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області неправильно збільшено податковим повідомленням-рішенням № від 10.04.2019 року суму грошового зобов`язання за платежем акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 16312,25 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями у розмірі 13049,80 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 3262,45 грн.

Отже, це податкове повідомлення-рішення в зазначеній частині є необґрунтованим, у зв`язку із чим суд доходить висновку про його протиправність та вважає таким, що підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення №3 від 10.04.2019, яким позивачу донараховано суму штрафних (фінансових) санкцій в сумі - 1 775 458,16 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до акту перевірки податковим органом під час перевірки позивача встановлено порушення п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме неведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не відображені в такому обліку на загальну суму 1143261,53 гривень.

Так, під час перевірки встановлено що ФОП ОСОБА_1 здійснює продаж тютюнових виробів та алкогольних напоїв, а також кави різного виду (розчинної, заварної). Відповідно до ст.7 Закону №265 ФОП ОСОБА_1 , при використанні РРО для здійснення розрахункових операцій при продажу товарів у перевіряємому періоді, подавала до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані, та є обов`язковою звітністю платника при використанні РРО. Дослідивши асортимент реалізованого товару ревізорами було виділено ризикову групу товарно-матеріальних цінностей, а саме весь асортимент кави.

Під час проведення перевірки, були сформовані з використанням баз даних державної податкової служби 1С Податковий блок - Аналітична система - Моніторинговий центр - Виторги - Чеки РРО, електронні копії фіскальних звітних чеків - Z-звітів та електронні копії розрахункових документів (чеки) за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 року по ризиковій групі кава, а також сформовано придбання товару по ризиковій групі кава згідно даних податкових накладних зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 року. За результатами співставлення придбання та реалізації кінцевому споживачу по ризиковій групі кава встановлено розбіжність, а саме задекларовані обсяги продажу значно перевищують обсяги придбання. При проведені аналізу придбання та реалізації кави, було проведено розрахунок середньої торгової націнки на каву. Відсоток торгової націнки склав 99,9%. Отже, враховуючи викладене відповідачем за результатами перевірки встановлено реалізацію не облікованого товару на загальну суму 1143261,53 грн.

Згідно преамбули Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг №265 від 06.07.1995 року (далі Закон №265 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Пунктом 12 статті 3 Закону №265 передбачено що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Водночас відповідно до пункту 177.10 статті 177 ПК України фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

При цьому облік товарних запасів є суто бухгалтерською категорією, тому порядок ведення обліку товарних запасів здійснюється на підставі норм законодавства, що регулюють порядок ведення бухгалтерського обліку; документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні, тощо; відповідно порушенням встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку є відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей.

Представник позивача у судовому засіданні стверджував, що ФОП ОСОБА_1 вівся облік товарних запасів та під час перевірки ревізорам надавалися усі документи щодо такого обліку, зошити, журнали, тощо. Також зазначав, що обов`язок обліку залишків товару у тій формі, якій вимагав ревізор для ФОП не передбачено. Дані доводи підтвердила у судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що за даними Z-звітів, Х-звітів та фіскальних чеків РРО, а також Книг обліку розрахункових операцій за 2016-2018 роки готівкові та еквайрингові доходи від продажу товарів та послуг ФОП ОСОБА_1 через РРО склали 77687047,70 грн. Вказані дані співпадають з даними акту перевірки за виключенням коригування у 2018 році на суму скасованих чеків і повернутих товарів у розмірі 283861,37 грн.

Згідно банківських виписок ФОП ОСОБА_1 за 2016-2018 роки, а також квитанцій на готівкову оплату встановлено, що загальна сума щомісячних витрат на обслуговування господарської діяльності без ПДВ склала 391799,52 грн., в т.ч. за 2016 рік - 114989,52 грн., за 2017 рік - 83388,18 грн., за 2018 рік - 193421,82 грн. Також, загальна сума отриманих товарів по видаткових накладних, а також перерахованих коштів в оплату за товар з розрахункових рахунків та сплачених готівково ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року без врахування ПДВ склала 62415405,32 грн., з них за 2016 рік - 13606485,77 грн., за 2017 рік -18649044,82 грн., за 2018 рік - 30159874,73 грн.

Згідно даних, наданих позивачем про товарно-матеріальні залишки станом на 01.01.2016 року, 01.01.2017 року, 01.01.2018 року та 01.01.2019 року ФОП ОСОБА_1 , судом встановлено, що:

- станом на 01.01.2016 року загальна сума товарних залишків ФОП ОСОБА_1 складала 41261045,98 грн., з них кава - 39156235,48 грн., тютюнові вироби - 138562,32 грн., інші товари - 1966248,18 грн.;

- станом на 01.01.2017 року загальна сума товарних залишків ФОП ОСОБА_1 складала 41600744,61 грн., з них кава - 34189850,12 грн., тютюнові вироби - 6486242,05 грн., інші товари - 924652,44 грн.;

- станом на 01.01.2018 року загальна сума товарних залишків ФОП ОСОБА_1 складала 42062513,56 грн., з них кава - 21930697,21 грн., тютюнові вироби - 19716875,47 грн., інші товари - 414940,89 грн.;

- станом на 01.01.2019 року загальна сума товарних залишків ФОП ОСОБА_1 складала 43976231,35 грн., з них кава - 3661,60 грн., тютюнові вироби - 43972439,65 грн., інші товари - 130,10 грн.

Так, доказів на підтвердження порахованих документально в акті перевірки витрат позивача, які безпосередньо пов`язані з отриманим доходом, в т.ч. витрат під отриманий дохід від реалізації кави власного виробництва під назвою каса, податковим органом суду не надано. При цьому, суд зазначає, що крім закупленого та реалізованого товару протягом перевіряємого періоду, для включення до витрат поточного періоду, також необхідно враховувати придбаний товар у минулих періодах, який обліковується у залишку станом на відповідний період і включається до витрат того звітного періоду, в якому він реалізований.

Таким чином, з урахуванням всіх складових доходів та витрат ФОП ОСОБА_1 за результатами діяльності в період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, з урахуванням даних про рух товарних запасів (придбання та реалізація та співставлення їх з даними товарних залишків), даних про наявність дебіторської і кредиторської заборгованості на початок та кінець звітного періоду, в рамках лише тих порушень, які вказані в акті перевірки, встановлено, що загальна сума оподатковуваного доходу ФОП ОСОБА_1 (доходи за мінусом витрат) за 2016 рік склала 319368,36 грн., за 2017 рік - 379918,10 грн., та за 2018 рік - 1777169,35 грн.

Враховуючи наведене, відповідачем не доведено порушення ФОП ОСОБА_1 п.12 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме неведення у порядку, встановленому законом, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не відображенні в такому обліку на загальну суму 1 143 261,53 грн.

Таким чином, Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області неправильно визначено податковим повідомленням-рішенням №3 від 10.04.2019 сума штрафних (фінансових) санкцій в сумі - 1 775 458,16 грн., що свідчить про необґрунтованість даного податкового повідомлення рішення. У зв`язку із чим суд дійшов висновку про його протиправність та вважає таким, що підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення №3 від 10.04.2019 року, яким позивачу донараховано суму штрафних (фінансових) санкцій та податкового зобов`язання, за порушення п.85.2 ст.85 ПК України в сумі - 510,00 грн., суд зазначає наступне.

Статтею 16 ПК України визначені обов`язки платника податків.

Так, платник податків зобов`язаний, зокрема вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання; подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством; забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених цим Кодексом;

Відповідно до п.п.44.1, 44.5, 44.6 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Пунктом 85.2 ст.85 Податкового кодексу України передбачено що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до п.п.85.4, 85.6, 85.7 ст.85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.

Згідно п. 121.1 ст.121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Судом встановлено, що в акті перевірки податковим органом вказано про неподання платником податків ФОП ОСОБА_1 для перевірки документів у повному обсязі.

Однак, представник позивача зазначав про надання повного обсягу документів для проведення перевірки, за виключенням викрадених (з наданням підтверджуючих документів про викрадення), про що також свідчать відповідні листи (т.1 а.с.57, 62, 65).

Водночас, суд зазначає, що позивачем все ж таки не надано для перевірки книг КОРО, зокрема № та при цьому, доказів виконання вимог п.44.5 ст.44 ПК України, не надано.

Щодо доводів відповідача про ненадання позивачем в ході проведення перевірки документів на право власності або оренду торгових місць, то суд зазначає, що у п.1.11 акту перевірки зазначено, що «при перевірці використано: зокрема, договори оренди приміщень (т.1 а.с.86). Доказів, які б спростовували наведене податковим органом не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області правомірно застосовано до ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 510 грн на підставі абз.1 п.121.1 ст.121 ПК України. А тому позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №3 від 10.04.2019 року, задоволенню не підлягає.

Висновки суду щодо підтвердження в діях позивача порушень, викладених в акті перевірки № 21/11-28-13-05/ НОМЕР_1 від 12.03.2019 року, зокрема, приписів: пункту 177.2, пункту 177.4 статті 177 ПК України, підпункту 1.1 -1.6 пункту 16 підрозділу 10 розділу XXІнші перехідні положення ПК України, частини 2 пункту 1 статті 7, абзацу 3 пункту 8 статті 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»; пункту 31.1 статті 31, пункту 36.1 статті 36, пункту 57.3 статті 57 ПК України, пункту 187.7 статті 187, пункту 188.1. статті 188, пункту 198.5 статті 198 ПК України, підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213, підпункту 214.1.4 пункту 214.1 статті 214, пункту 216.9 статті 216 ПК України, пп.85.2 ст.85 ПК України, а саме документи надано не в повному обсязі, узгоджуються з висновком судового експерта Гавриш Г.О. №11/1 -182 від 10.12.2020 поданого до суду за результатами проведення судово-економічної експертизи на 133 сторінках з 16 додатками на 269 сторінках, складеного згідно ухвали суду від 19.11.2019 по даній справі (т.4 а.с.55-187).

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 101 КАС України встановлено вимоги до висновку експерта, згідно якої висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ст.108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Проаналізувавши зміст вищезазначеного висновку експерта, суд дійшов висновку, що останній відповідає вимогам, встановленим КАС України, та не вбачає підстав для його відхилення та неврахування при вирішенні спору.

Отже враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем заявлено позовні вимоги на загальну суму 21 745 065,87 грн., з яких задоволено 19 740 174,25 грн., що становить 90,78%.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 9605,00 грн (т.1 а.с.3). Крім того, позивачем понесені витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме залучення експерта та проведення експертизи: на суму 25 000 грн. (попередня оплата) та 116 212,20 грн. (за проведення експертизи) (т.4 а.с.19, т.5 а.с.217)

Таким чином, підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог: судовий збір у розмірі 8719,42 грн. (9605,00 грн х 90,78%) та витрати на проведення експертизи 128192,44 грн. (141212,20 х 90,78%) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Керуючись ст.ст.72, 73, 77, 90, 108, 132, 139, 243, 245, 246, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м.Кропивницький, вул.Велика Перспективна, 55, ) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області №3 від 10.04.2019.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 10 квітня 2019 року № в частині збільшення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 11 231 558,38 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями у сумі 7 487 705,59 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 3 743 852,80 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 10 квітня 2019 року № в частині збільшення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір у розмірі 935 963,22 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями у розмірі 623 975,48 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 311 987,74 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області № від 10 квітня 2019 року в частині збільшення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 5 717 439,72 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями у розмірі 4 573 951,78 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 1 143 487,94 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області № від 10 квітня 2019 року в частині збільшення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання за платежем акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 16 312,25 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями 13 049,80 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 3 262,45 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Кіровоградській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф - від 10 квітня 2019 року в частині визначення суми заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску у розмірі 50 812,94 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області № від 10 квітня 2019 про застосування штрафних санкцій року в частині нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суми штрафних санкцій у розмірі 12 629,58 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснені нею судові витрати на оплату: судового збору в сумі 8719,42 грн., на проведення експертизи 128192,44 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина