Справа № 442/7526/21
Суддя: Грицай М. М.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №442/7526/21
Провадження №2-а/442/99/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Грицай М.М.,

секретаря судового засідання - Антоненко В.О.,

за участю представника позивача - адвоката Тунського А.Р.,

представника відповідача - Костик Г.С.

третьої особи - ОСОБА_1 ,

представника третьої особи - адвоката Яцківа І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, з участю третьої особи ОСОБА_1 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Адвокат Тунський А.Р. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 96 КУпАП від 14.09.2021 № 20/222.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що вказаною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 96 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 9350 гривень. Вважає таку постанову незаконною, такою, що винесена з порушеннями положень КУпАП. Вказує, що зі змісту постанови вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить виключно позивачу, що, начебто, підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.10.2020, проте, у відповідному витязі зазначено, що житловий будинок належить позивачу на підставі спільної сумісної власності, а тому невідомо, чому оскаржувана постанова складена виключно на позивача, а не всіх співвласників житлового будинку. Окрім того, вказує, що відповідачем не надано оцінку письмовим поясненням позивача щодо того, що гараж та господарська споруда були здійснені ще у 1996 році до набрання чинності Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності", який чинний з 2011 року, та ч. 5 ст. 96 КУпАП. Наголошує, що конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, дає підстави для висновку про неможливість застосування санкцій за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням. Окрім того, у складеній щодо позивача постанові про адміністративне правопорушення не встановлено час вчинення адміністративного правопорушення (рік, місяць здійснення реконструкції); а також нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення (відповідна його редакція, яка підлягає застосуванню, чинна на момент вчинення правопорушення). Відповідне будівництво було завершено ще станом на 1996 рік та відображено у Технічному паспорті, що виданий ФОП ОСОБА_3 від 21.10.2020 № 426-163/20. Оскільки склад зазначеного правопорушення не є триваючим, так як розпочинається з моменту початку виконання будівельних робіт та закінчується фактичним їх виконанням, вважає, що відповідачем пропущено строк притягнення до адміністративної відповідальності. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.

Позивач у судове засідання не з`явилася, проте, її представник - адвокат Тунський А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та доповнив, що відповідачем не взято до уваги той факт, що об`єкт нерухомого майна за вищезгаданою адресою зареєстрований за ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності. Крім цього, звертає увагу, що підставою для проведення перевірки відповідачем слугувала заява ОСОБА_1 , у якій останній вказав на здійснення самочинного будівництва не ОСОБА_2 , а ОСОБА_4 . Також зазначив, що ним подано технічний паспорт, виготовлений у 2020 році на вже здійснене будівництво по АДРЕСА_1 , проте, зі слів ОСОБА_2 , вказані об`єкти нерухомого майна збудовані ще у 1996 році. У акті перевірки ОСОБА_2 підписалася, не будучи компетентною в даних питаннях, водночас зазначивши про документи, які стосуються земельної ділянки. Просить задоволити позовні вимоги.

Представник відповідача - Костик Г.С. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог та пояснила, що оскаржувана постанова складена відносно ОСОБА_2 , оскільки попередньо був складений акт перевірки, в якому остання підписалася та зазначила, що документи на стадії виготовлення. Однак, згодом надала заперечливі пояснення з приводу вчинення нею адміністративного правопорушення. Щодо строків притягнення позивача до відповідальності, то вважає, що такі не пройшли, оскільки відповідачу стало відомо про адміністративне порушення лише після того, як ОСОБА_1 звернувся із відповідною заявою. Будь-яких доказів, що будівництво, про яке йдеться в оскаржуваній постанові, здійснено у 1996 році, позивач не надала. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_1 та його представник - адвокат Яцків І.М. в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог та підтримали, викладене у письмових поясненнях. Адвокат Яцків І.М. доповнив, що стороною позивача не надано жодних документів, якими б підтверджувався факт спірного будівництва у 1996 році.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 14.09.2021 начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Гритчаком А.М. винесено постанову №106, відповідно до якої, на АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок (загальною площею 113,8 кв.м), який належить ОСОБА_2 згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.10.2020, реєстраційний номер 106. Технічний паспорт виданий ФОП ОСОБА_3 від 21.10.2020 № 426-163/20. ОСОБА_2 на прибудинковій земельній ділянці, яка їй не належить, самочинно збудувала гараж та господарську споруду, які відображені у технічному паспорті від 21.10.2020 № 426-163/20. На момент перевірки встановлено, що на прибудинковій земельній ділянці знаходиться цегляні гараж та господарська споруда на фундаменті, які експлуатуються. Влаштовано віконні та дверні прорізи та проведені зовнішні оздоблювальні роботи. Також влаштовано огорожу на фундаменті. Дозвільну документацію на вказані об`єкти будівництва під час проведення перевірки не надано. В Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва відсутня інформація щодо дозвільної документації за даною адресою. У ході перевірки здійснено фотофіксацію. Вказаним порушила підпункт 1 пункту 1 ст. 34 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності", абз. 2 п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 „Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт". На підставі поданих документів і матеріалів та заслухавши осіб, які брали участь в розгляді справи: головного спеціаліста, інспектора відділу державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Комар І.М., постановлено визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 9350 грн.

У письмових поясненнях до оскаржуваної постанови ОСОБА_2 заперечила щодо вчинення нею правопорушення та зазначила, що будівництво гаража здійснено у 1996 році, а 25.05.1999 Ухвалою сесії міської ради їй надано земельну ділянку в постійне користування для обслуговування будинку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 5 ст. 96 КУпАП передбачена відповідальність за виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, має бути підтверджено доказами, з яких будуть вбачатися достовірні обставини, які мають значення для вирішення справи. Однак, з матеріалів справи не вбачається достатніх належних доказів, які б у своїй сукупності могли надати можливість перевірити та підтвердити обставини за фактом вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач вказує, що гараж та господарська споруда були побудовані в 1996 році, тобто, до набрання чинності Постановою КМУ № 466. Відтак, на момент будівництва не була введена в дію постанова Кабміну № 466 від 13.04.2011 і не діяв Закон „Про регулювання містобудівної діяльності", чинний з 2011 року.

Крім цього, згідно витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, житловий будинок, позначений літ. «А-1», на АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

Відповідачами не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які б доводили достовірність порушення позивачем підпункт 1 пункту 1 ст. 34 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності", абз. 2 п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 „Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт".

Конституційний суд України в рішенні від 29.06.2010 № 17-рп/2010 зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, дає суду підстави для висновку про неможливість застосування санкцій за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням.

Спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини ОСОБА_2 трактуються на її користь, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова, пояснення, технічний паспорт, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, як і копії поверхового плану, експлікації та плану земельної ділянки (виготовленого у 1953 році) за вищевказаною адресою, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинила правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 96 КУпАП.

Згідно з ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, з`ясовані фактичні обставини справи та досліджені докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, а постанову №106 від 14.09.2021, винесену начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Гритчаком А.М., по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 96 КУпАП, відносно ОСОБА_2 слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 20, 72-77, 241-247, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову № 106 від 14.09.2021, винесену начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Гритчаком А.М., по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 96 КУпАП, відносно ОСОБА_2 , і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя М.М. Грицай