Справа № 540/7985/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/7985/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Пекний А.С., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дар`ївської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Дар`ївської сільської ради, в якому просить: - визнати протиправним та скасувати рішення Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області від 11.09.2020 року, яким позивачу надано згоду на виділення земельної ділянки в контурах № НОМЕР_1 та № 27а, та відмовлено в частині клопотання щодо надання земельних часток (паїв) в натурі в контурах № 49 та № НОМЕР_2 ;

- зобов`язати Дар`ївську сільську раду Херсонського району Херсонської області постановити рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність позивача земельних ділянок у контурах № НОМЕР_3 та № НОМЕР_2 , які відносилися до земель КСП «Світанок».

Також позивач просить звільнити його від сплати судового збору, поновити строк звернення до суду з цим позовом та витребувати докази.

Ухвалою від 13.12.2021 вказаний позов залишений без руху, позивачу встановлений строк на усунення недоліків позову, а саме для подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведеними причинами пропуску такого строку, відмінних від вказаних у позовній заяві та наданням доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

На виконання вказаної ухвали, позивачем надано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду.

Дослідивши вказану заяву, суд встановив таке.

Так, зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів убачається, що Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2020 року по справі № 648/3268/19 частково задоволено позов ОСОБА_1 та визнано протиправною бездіяльність Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 02 серпня 2019 року (вх. № К-138) і зобов`язано Токарівську сільську раду Білозерського району Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 02 серпня 2019 року (вх. № К-138) та прийняти відповідне рішення.

На виконання вказаного судового рішення 55 сесія сьомого скликання Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області повторно розглянула клопотання позивача та прийняла рішення від 11.09.2020 № 580, відповідно до якого сільська рада вирішила надати згоду громадянину ОСОБА_1 на виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність загальною площею 14,7478 га (богар контур № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_4 кадастровий номер :05:004:0007, зрошення контур 27а ділянка № НОМЕР_5 кадастровий номер :04:023:0079, богар контур № НОМЕР_1 ділянка НОМЕР_6 кадастровий номер :05:004:0008, зрошення контур 27а ділянка № НОМЕР_7 кадастровий номер :04:023:0080,) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колишньої колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» на території Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області. Громадянину ОСОБА_1 замовити документацію із землеустрою у розробника, який відповідає вимогам статей 26, 34 Закону України «Про землеустрій». Відмовлено громадянину ОСОБА_1 в частині клопотання від 02.08.2019 року №К-138 щодо надання земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) у контурах № 49 та № 50 у адміністративних межах Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, за межами населених пунктів, які не підпадали під розпаювання земель колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок», та ніколи не належати колективному сільськогосподарському підприємству «Світанок».

Також зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів убачається, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень перебувало виконавче провадження ВП № 63606131 з примусового виконання виконавчого листа № 648/3268/19 від 06.11.2020 року виданого Херсонським окружним адміністративним судом про зобов`язання Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 02 серпня 2019 року (вх. № К-138) та прийняти відповідне рішення.

Однак вказане виконавче провадження закінчено у зв`язку з фактичним виконанням судового рішення шляхом прийняття сільською радою рішення від 11.09.2020 № 580, яке оскаржується в межах даного позову.

Вважаючи протиправною постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження позивач звертався до суду з відповідним позовом (справа №540/1052/21) та посилається на вказану обставину, як на одну з поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Слід зазначити, що встановлений частиною четвертою статті 122 КАС України строк звернення до суду в разі застосування процедури досудового порядку вирішення спору не поширюється на строк звернення до суду, а тому не впливає на обставини пропуску вказаного строку. Тому посилання позивача на намагання вирішити питання у досудовому порядку та оскарження постанови державного виконавця в судовому порядку не спростовують факту обізнаності позивача про порушення своїх прав рішенням сільської ради, яку він оскаржує в межах даного позову та не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

З огляду на викладене ухвалою від 13.12.2021 позивачу наданий строк для подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведеними причинами пропуску такого строку, відмінних від вказаних у позовній заяві та наданням доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Разом з тим, у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду позивач посилається на аналогічні підстави щодо оскарження дій державного виконавця.

Крім того, позивач вказує на те, що після ухвалення постанови від 15.07.2021 адвокат сказала, що її повноваження завершились і більше вона не буде працювати з ним, у зв`язку з чим позивач був змушений шукати нового адвоката. Лише 06.10.2021 позивач оформив довіреність на адвоката Токаленко А.В. Також позивач посилається на неодноразові звернення до відповідача з метою отримання відповіді на його заяву.

Разом з тим, посилаючись на вищевказані обставини, позивач не надає до суду жодного доказу, що позбавляє суд можливості дослідити та надати правову оцінку обставинам, що призвели до пропуску строку звернення до суду, зокрема, встановити поважність таких причин.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до вимог ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову не лише заяву про поновлення цього строку, а й докази поважності причин його пропуску.

Саме на підставі дослідження таких доказів суд може встановити наявність чи відсутність підстав для поновлення пропущеного строку. Відсутність же таких доказів позбавляє суд можливості дослідити та встановити поважність причин пропуску строку звернення до суду та, як наслідок, поновити такий строк.

Слід зауважити, що строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Слід зазначити, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 р., набула чинності для України 11.09.1997 р.) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" (заява №20347/03 §35) зазначено "… пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності…".

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.".

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені строків звернення з позовом до суду.

Таким чином, дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку та надати відповідні докази.

Слід зауважити, що ухвалою від 13.12.2021 позивачу чітко вказаний спосіб усунення недоліків позову, у тому числі зазначено про необхідність надання доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Однак у вказаній частині ухвала не виконана, недоліки позову фактично залишаються не усунутими.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, даний позов підлягає поверненню позивачу, що не позбавляє його права повторного звернення до суду в порядку, встановленому чинним законодавством.

Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дар`ївської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії разом з доданими документами повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя А.С. Пекний