Справа № 316/1754/21
Суддя: Куценко М. О.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/1754/21
Провадження № 2-а/316/22/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Куценка М.О.,

за участі секретаря судового засідання Нестерової Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Енергодарі, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського відділу поліції №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області Буряка Олександра Олександровича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області 02.07.2021 року з адміністративним позовом до поліцейського відділу поліції №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області Буряка Олександра Олександровича, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН №4375871 від 20.06.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

В обґрунтування вимоги позову зазначає, що 20 червня 2021 року поліцейським капралом Буряк О.О. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4375871, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу у розмірі 510 грн. за ч.2 статті 122 КУпАП.Із постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4375871 від 20.06.2021 року позивач не згоден, вважає її такою, що порушує його права та законні інтереси.Постановою серії ЕАН №4375871 від 20.06.2021 року зазначено, 20.06.2021 р. о 08.46 год. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем NISSAN НОМЕР_1 рухаючись по проспекту Будівельників 33 в м. Енергодар порушив правила ПДР пункт 11.5 - порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох та більше смуг в одному напрямку.У поясненнях які він надав патрульному поліцейському, пояснив що ПДР не порушував, рухався по проспекту Будівельників від перехрестя з вул. Курчатова по правій смузі руху, проїхавши перехрестя з вул. Українська біля 100 метрів вздовж дороги, навпроти стоянки стояв патрульний автомобіль поліції з синім проблисковим маяком. Виконавши маневр, позивач змінив смугу руху і продовжив рухатися по ній. В той же час почав рухатися патрульний автомобіль по лівій смузі з синім маяком. Пункт 10.1 ПДР каже, що перед перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Виконав пункт правил ПДР 3.2 який наголошує, що в разі наближення транспортного засобу з синім проблисковим маячком, інші водії зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд. Надалі він керувався пунктом правил ПДР 10.4 перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, водій повинензавчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначений для руху цьому напрямку. Таким чином, позивач вважає, що порушення вимог ПДР у його діях немає.Позивач зазначає, що на перехресті пр. Будівельників та пр. Енергетиків немає розмітки та знаків руху по смугам, а після перехрестя головна дорога переходить в рух по одній смузі. Маневрувати в такому положенні на відстані від перехрестя проспектів до руху по одній смузі складає біля 200 м, що може створювати небезпеку в русі. Відстань від находження патрульного автомобіля який стояв біля стоянки та перехрестям проспектів Будівельників та Енергетиків складає приблизно 350 метрів та має чотири ділянки з розміткою 1.1 ПДР пункт 34.1 (суцільна лінія) через яку виїзд заборонено. Таким чином загальний час находження його автомобіля по правій смузі руху після вимушеної зміни смуги складає біля 45 секунд це з урахуванням суцільної розмітки 1.1 та находження автомобіля поліції по лівій смузі з включеним синім маяком. Просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 05.07.2021 року позов залишено без руху (а.с.7).

12.07.2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків (а.с.10-11).

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.07.2021 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.13).

Позивач у судове засідання не з`явився надавши письмову заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги просить задовольнити (а.с.18).

Відповідачем, який відповідно даних реєстру вихідної кореспонденції, було отримано судові документи 29.07.2021 р. (а.с.17), відзиву чи заперечень проти позову до суду не надав.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони, у тому числі, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Встановлено, що 20.06.2021 року відносно позивача, відповідачем винесена Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4375871, в якій зазначено, що 20.06.2021 р. о 09:46:29 водій ОСОБА_1 рухався по лівій смузі при вільній правій смузі чим порушив п.11.5 ПДР - порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напряму. Дії кваліфіковано за ч.2 ст.122 КУпАП. Накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.12).

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п.1.3 розділу 1 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (із змінами та доповненнями) (далі - Правил дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 розділ 1).

Позивачу оскаржуваною Постановою ставиться у вину порушення п.11.5. Правил дорожнього руху, яким визначено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, у тому числі, за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, доказів які б доводили порушення позивачем п.11.5 Правил дорожнього руху, за яке адміністративна відповідальність передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, ні вказана постанова, ні матеріали справи не містять, а позивачем така обставина заперечується.

При цьому, у розділі 7 оскаржуваної постанови «До постанови додається» відповідачем не зазначено ніяких даних, що вказує на відсутність жодних доказів, на підставі яких посадовою особою винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 р.).

В рекомендації №R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991 р. (принцип 7) рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади.

Відповідно до правових позицій викладених Верховним Судом в постановах від 15.11.2018 р. у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 р. у справі №295/3099/17, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до закріпленого в ст.62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП не може вважатися законним, внаслідок чого оскаржувана Постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача - підлягає закриттю.

Водночас, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодувати сплаченого штрафу у сумі 510 грн. який він заплатив згідно постанови серії ЕАН № 4375871, не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст.296 КУпАП, скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що підтверджують сплату ОСОБА_1 штрафу на виконання постанови серії ЕАН № 4375871 від 20.06.2021 року.

Крім того, повернення коштів сплачених позивачем на виконання штрафу, здійснюється на підставі Порядку повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 №1650/24182.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 72, 73, 77, 90, 241-246, 250, 251, 262, 263, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну вимогу ОСОБА_1 до поліцейського відділу поліції №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області Буряка Олександра Олександровича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4375871 від 20.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

В задоволенні вимоги, щодо повернення сплачених грошових коштів в розмірі 510,00 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. О. Куценко