Справа № 540/3913/21
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/3913/21

Категорія:112010201 Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.
Місце ухвалення: м. Херсон
Дата складання повного тексту: 08.10.2021 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду (далі ГУПФ) України в Херсонській області про:

- визнання протиправними дій ГУПФ України в Херсонській області щодо встановлення обмеження при виплаті пенсії ОСОБА_1 граничним максимальним розміром, якій не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язання ГУПФ України в Херсонській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , без обмеження її максимального розміру з урахуванням виплачених сум.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року визнано неконституційним положення ч.7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ), отже норма, що передбачала обмеження не чинна.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі №540/45/21 був проведений перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ХОВК) від 27 листопада 2020 року №6/2/360, починаючи з 01 квітня 2019 року. У результаті перерахунку розмір пенсії перевищив максимальний розмір пенсії, який визначений Законом України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року №3668-VI (далі Закон №3668-VI), відтак пенсія виплачується позивачу у розмірі, який не перевищує максимального. Відповідач з посиланням на викладені у постанові Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі №580/234/19 правові висновки щодо застосування норм Закону України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи", вважає, що застосував до пенсії позивача обмеження максимальним розміром правомірно.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що згідно з п.2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

У відзиві ГУПФ України в Херсонській області на апеляційну скаргу вказується, щовідповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги, оскільки вони є не обґрунтованими та безпідставними.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ОСОБА_1 є пенсіонером та з 1996 року отримує пенсію за вислугу років, яка призначена на підставі Закону №2262-ХІІ.

На виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі №540/45/21 був проведений перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки ХОВК від 27 листопада 2020 року №6/2/360, починаючи з 01 квітня 2019 року.

21 травня 2021 року позивач звернувся до ГУПФ України в Херсонській області з клопотанням про здійснення перерахунку його пенсії без обмеження максимальним розміром, однак листом від 04 червня 2021 року №3594-3266/Ш-03/8-2100/21 в задоволенні клопотання відмовлено.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки таке перевищення стало результатом перерахунку в період дії загальної норми ч.1 ст. 2 Закону №3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Тому суд першої інстанції погодився із доводами відповідача щодо правомірності застосування установленого Законом №3668-VI обмеження максимального розміру пенсії позивачу. Перерахована пенсія виплачувалась позивачу у повній відповідності до вимог проаналізованого законодавства.

Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами п.6 ч.1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України №2262-XII зі змінами, а саме: ч.7 ст. 43 вказаного Закону, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 грн.

Відповідно до п.2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 положення ч.7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Фактично з 20 грудня 2016 року ч.7 ст. 43 в Законі №2262-ХІІ вважається такою, що відсутня.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що при обмеженні перерахованої позивачу пенсії, пенсійний орган керувався нормами ст. 2 Закону №3668-VI (в останній чинній редакції).

Відповідно до ст. 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до (…)"Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", (…), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до (…) "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(…), не може перевищувати 10 740 гривень.

Положення Закону №3668-VI, які застосовані ГУПФ України в Херсонській області при обмежені пенсії позивача, не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (крім втрати чинності ст. 2 в частині поширення її дії на Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI, як такої, що є неконституційною, на підставі Рішення Конституційного Суду №3-рп/2013 від 03 червня 2013 року).

Проте, відповідно до ст. 1-1 Закону України №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону №2262-ХІІ та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Закон України №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося ч.7 ст. 43 Закону України №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20 грудня 2016 року, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону України №2262-XII.

Таким чином колегія суддів вважає помилковими посилання ГУПФ України в Одеській області на те, що Закон №3668-VI має застосовуватися до правовідносин, які не врегульовані нормами Закону №2262-XII.

Колегія суддів вказує, що застосування положень Закону №3668-VI по відношенні до військовослужбовців фактично нівелює наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст. 17 Конституції України.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховних Суд у постановах від 03 жовтня 2018 року у справі №127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17, від 06 листопада 2018 року у справі №522/3093/17, від 17 жовтня 2019 року у справі №348/190/17, від 05 лютого 2020 року у справі №815/357/18, від 16 квітня 2020 року у справі №620/1285/19, від 30 жовтня 2020 року у справі №522/16881/17.

Висновки по даній справі не спростовують можливість застосування норм Закону України №3668-VI по відношенні до осіб, щодо яких положення про обмеження виплати пенсії в максимальному розмірі встановлено іншими спеціальними Законами, які у встановленому порядку неконституційними не визнано.

Колегія суддів також враховує, що Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 червня 2020 року по справі №580/234/19 сформував висновок, за яким п.2 розділу ІІ Закону №3668-VI в контексті перехідних положень не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01 жовтня 2011 року вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

На момент набрання чинності Законом №3668-VI пенсія ОСОБА_1 не перевищувала законодавчо встановленого максимального розміру, а таке перевищення виникло лише при перерахунку її розміру у 2021 році з 01 квітня 2019 року, що є додатковою підставою для висновку, що на позивача не поширюються норми п.2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про протиправності дій пенсійного органу в частині обмеження пенсії ОСОБА_1 , максимальним розміром.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Судові витрати у справі відсутні.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області щодо встановлення обмеження при виплаті пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2021 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.