Справа № 420/14081/21
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою громадянки СРВ ОСОБА_1 до ГУ ДМС України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася громадянка СРВ ОСОБА_1 з позовною заявою до ГУ ДМС України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 09.07.2021 року №329320.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Ухвалою від 21.10.2021 року суд перейшов до розгляду цієї справи в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що 10.12.2010 року позивачка документована посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_1 терміном дії - безстроково. Документування було проведене ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області. 19.03.2021 року громадянка СРВ ОСОБА_1 звернулася до ГУ ДМС України в Одеській області для обміну посвідки на постійне проживання у зв`язку з досягненням 25-річного віку, подавши відповідну заяву. При цьому, 09 липня 2021 року ГУ ДМС України в Одеській області прийняло рішенні про скасування дозволу на імміграцію в Україну у зв`язку із порушенням п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію». При цьому, для надання пояснень з вищевказаного приводу громадянку СРВ ОСОБА_1 не запрошували, що порушує її право знати та приймати безпосередню участь у перевірці відносно неї.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що міграційним органом правомірно прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 09.07.2021 року, оскільки 12.06.2012 року УМВС України в Херсонській області прийнято рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України та оформлено довідку про припинення громадянства України від 12.06.2012 року №143 відносно ОСОБА_2 , який є братом ОСОБА_1 , по якому позивач отримала дозвіл на постійне проживання.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 громадянка Соціалістичної Республіки В`єтнам прибула до України у 2010 році та 10.12.2010 року документована посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_1 терміном дії безстроково (аркуш справи 10).

У зв`язку з досягненням нею 25 річного віку, 19.03.2021 року громадянка Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_1 звернулась до ГУ ДМС України в Одеській області з заявою про оформлення обміну посвідки на постійне проживання в Україні» серії НОМЕР_1 виданої ВГІРФО ГУМВС України 10.12.2010 року .

09.07.2021 року ГУ ДМС України в Одеській області прийнято рішення №329320 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_1 (аркуш справи 16).

Відповідно до ст. ст. 19, 26 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно із ч.1 ст.3, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України «Про імміграцію» іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Процедура розгляду заяв для оформлення (обміну) і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства і прийняття за результатом їх розгляду рішень, а також внесення даних до бланків посвідок, визначена «Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 321.

Відповідно п. 1, 5, 7, 16, 18, 42 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 321, посвідка на постійне проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Посвідка видається протягом 15 робочих днів з дати прийняття документів від іноземця або особи без громадянства.

Обмін посвідки здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до посвідки; 2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки; 3) закінчення строку дії посвідки; 4) непридатності посвідки для подальшого використання; 5) досягнення іноземцем або особою без громадянства 25- або 45-річного віку (у разі, коли іноземець або особа без громадянства документовані посвідкою, що не містить безконтактного електронного носія).

Документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг, територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС, за місцем проживання іноземця або особи без громадянства.

У разі виникнення обставин (подій), у зв`язку з якими посвідка підлягає обміну (крім закінчення строку дії), документи для її обміну подаються протягом одного місяця з дати виникнення таких обставин (подій).

Працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення посвідки, вчиняє дії, передбачені пунктами 36 і 37 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи.

Відповідно до п. 36, 37 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 321, після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється посвідка, та перевірку поданих нею документів.

Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру, та відомчої інформаційної системи ДМС.

Перевірка законності перебування іноземця або особи без громадянства на території України здійснюється з використанням засобів інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, «Аркан» або шляхом надсилання запитів до Адміністрації Держприкордонслужби, відповідь на які Адміністрація Держприкордонслужби надає протягом трьох робочих днів з дня надходження такого запиту.

Чинність дозволу на імміграцію, копія якого надана іноземцем або особою без громадянства, перевіряється шляхом вивчення матеріалів справи про надання такого дозволу.

Відповідно до п. 21-24 «Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 1983, дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України «Про імміграцію», що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

У разі коли ініціатором скасування дозволу на імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 21 цього Порядку, для прийняття відповідного рішення цим органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України «Про імміграцію», що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також у разі необхідності запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Копія рішення про скасування дозволу на імміграцію видається не пізніше як у тижневий строк з дня його прийняття особі, стосовно якої прийнято таке рішення, під розписку чи надсилається рекомендованим листом.

Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України «Про імміграцію». Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі.

Листом №6501.3.7/9613-21 від 08.04.2021 року Управління державної міграційної служби України в Херсонській області на запит відповідача надало інформацію про те, що паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , виданий 05.12.2008 року Дніпровським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області, внесено 12.06.2012 року до інформаційної підсистеми ЄІАС УМП «недійсні документи», статус документа недіючий та підлягає скасуванню (аркуші справи 53-54).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію», п. 21, 22 Порядку провадження, п.п. 1 п. 64, п.п. 4 п. 72 Порядку оформлення 09.07.2021 року т.в.о. начальника ГУДМС України в Одеській області затверджено висновок щодо скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_1 (аркуші справи 116-119).

Так, рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_1 від 09.07.2021 року №329320 прийнято на підставі п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію», дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність.

З матеріалів справи вбачається, що 12.06.2012 року УМВС України в Херсонській області прийнято рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України та оформлено довідку про припинення громадянства України від 12.06.2012 року №143 відносно ОСОБА_2 , який є братом ОСОБА_1 , по якому позивач отримала дозвіл на постійне проживання, у зв`язку з чим міграційним органом прийнято рішення про відмову позивачу в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання.

Відповідач також зазначив, що на момент подачі заяви про надання дозволу на імміграцію в Україну позивач надала про себе свідомо неправдиві відомості та порушила законодавство України з питань перебування на території України іноземців та осіб без громадянства.

Суд звертає увагу, що при наданні безстрокової посвідки на постійне місце проживання в Україні 10.12.2010 року, відповідачем проведено перевірку підстав залишення на постійне проживання на території України позивача та під час проведення зазначеної перевірки у 2010 році підстав для відмови у наданні позивачці посвідки на постійне місце проживання в Україні не виявлено, встановлено перебування позивачки на території України на законних підставах.

Відповідачем не зазначено які саме неправдиві відомості були надані позивачкою при оформленні дозволу на міграцію та підставою для прийняття оскаржуваного рішення є обставини, які мали місце вже після надання дозволу на міграцію в Україні, тобто, суд не вбачає надання позивачкою будь-яких недостовірних відомостей в 2010 році.

Провівши перевірку та встановивши наявність у позивачки права на міграцію в Україну суб`єкт владних повноважень фактично гарантував позивачці права і свободи, передбачені для громадян України, однак позбавляючи цього права позивачку в 2021 році, тобто, через 11 років, суб`єкт владних повноважень діє не послідовно, порушує принцип юридичної визначеності.

На підставі посвідки на постійне проживання позивач тривалий час, а саме одинадцять років, проживає на території України, позивачка разом з чоловіком ( ОСОБА_3 -гом) народила та виховує двох малолітніх дітей ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), які є громадянами України (аркуші справи 14-15), тобто, позивачка має тісний соціально-правовий зв`язок із державою Україна.

При розгляді цієї справи судом також враховується рішення Одеського окружного адміністративного суду №420/8364/21 від 29 липня 2021 року, яким визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 13 квітня 2021 року № 7554 про відмову у обміні бланку посвідки серії НОМЕР_1 видану ВГІРФО ГУМВС України в Одеської Області 10.12.2010 року та зобов`язано ГУДМС України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 обмін посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 , виданої ВГІРФО ГУМВС України в Одеської області від 10.12.2010 року, у зв`язку із досягненням позивачкою 25 річного віку.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 20.01.2012 «Рисовський проти України» зазначив, що ризик будь-якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Європейський суд зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Це є «гарантією стабільності суспільних відносин», яка породжує у громадян впевненість у тому, що їх існуюче правове становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, тому саме на державний орган покладається обов`язок виправити свої помилки.

Таким чином, принцип належного урядування передбачає, що допущені державними органами помилки не можуть виправлятися за рахунок інших осіб та тягнути для них негативні наслідки, а тому навіть якщо у 2010 році дозвіл на імміграцію позивачу наданий через помилку посадових осіб суб`єкта владних повноважень, перекладати тягар вкрай негативних наслідків такої помилки або зловживання на особу (позивача у справі) є неприпустимим. Більш того, з моменту видачі позивачу посвідки на постійне проживання пройшло 11 років, та увесь цей період позивачка проживала на території України.

Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема у постановах від 27 березня 2019 року по справі № 820/1863/17, від 17 квітня 2019 року по справі № 820/6675/16, від 03 квітня 2019 року по справі №815/2473/17, від 20 березня 2019 року по справі № 820/391/17, від 16 січня 2019 року по справі № 815/1010/16, в яких викладена аналогічні правові висновки.

Суд вважає, що у межах спірних правовідносин суб`єктом владних повноважень не дотримано одного з елементів критерію необхідності у демократичному суспільстві, а саме - принципу пропорційності, який, в свою чергу, вимагає встановлення балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень, що призвело до негативних наслідків для позивача.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово робив визначення критерію необхідності у демократичному суспільстві. Так, за практикою Суду при визначенні питання необхідності у демократичному суспільстві держави користуються певною свободою розсуду, межі якої залежать від сфери, що вступає в конфлікт з гарантованим правом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018року у справі №820/2262/17.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення ГУДМС України в Одеській області від 09.07.2021 року №329320 та наявність підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів правомірність своїх дій, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги громадянки СРВ ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати розподіляються у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву громадянки СРВ ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ГУ ДМС України в Одеській області (вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65014, ) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 09.07.2021 року №329320 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 09.07.2021 року №329320.

Стягнути з ГУ ДМС України в Одеській області (вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65014, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь громадянки СРВ ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л. І. Свида