Справа № 260/5446/21
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2021 року м. Ужгород№ 260/5446/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Грин-Лумей В.Г.

за участю:позивача: ОСОБА_1 ,

представник позивача-адвокат Шкорка І.М.

відповідача: Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради - представник Аділова С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 18 жовтня 2021 року звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради, в якому просить визнати протиправною відмову відповідача викладену у листі від 06.07.2021 року № 1164504 у встановленні позивачу статусу члена сімї померлого ветерана війни-особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення, а також зобов`язати встановити такий статус та видати відповідне посвідчення.

22 жовтня 2021 року ЗОАС винесено ухвалу про відкриття загального позовного провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позов та докази, які в нього є протягом пятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали, а також зобовязано надати суду всі звернення з доданими документами , з якими зверталася позивач із порушеного питання.

05 листопада 2021 року до суду на виконання ухвали відповідач надав заяви ОСОБА_1 від 11.02.2021 року, 24.02.2021 року, 01.07.2021 року доданими документами.

16 листопада 2021 року до суду надійшов відзив відповідача, де викладено заперечення проти позову., мотивуючи тим, що позивачка звернулася до них в порядку ЗУ "Про адміністративні послуги" із заявою про надання статусу "Член сімї загиблого" та видачу посвідчення. 22.02.2021 року та 24.02.2021 року позивача у відповідь на її заяви було повідомлено пор недостатність документів, 06.07.2021 року повідомлено про надіслання її заяви до Департаменту соцзахисту Закарпатської ОДА, а 11.08.2021 року повідомлено про відсутність правових підстав для встановлення статусу "Член сімї загиблого". Відповідач зазначає правову підставу своєї відмови- відсутність в наданих документах поданих позивачем для встановлення статусу "Член сімї загиблого" підтвердження того, що ОСОБА_2 брав участь у захисті Батьківщини чи у бойових діях на території інших держав, що призвело до інвалідності.

22 листопада 2021 року представник позивача надав суду відповідь на відзив, де зазначив, що посилання відповідача на неправильність формулювання причинно-наслідкового звязку у Довідці МСЕК є незаконним, оскільки на час отримання травми чоловіком позивачці у 1080 році діяло інше законодавство, а не Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України, затверджену Наказом Міноборони від 14.08.2008 року № 402.Крім того, зазначає, що позивачка є інвалідом, а тому потребує додаткового захисту.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позові.

Представник відповідача заперечив проти позову з мотивів викладених у відзиві.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони суд дійшов наступних висновків.

Обставини встановлені судом.

11.02.2021 року ОСОБА_1 звернулася до директора департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради із заявою № 1138636 із проханням надати їй статус та видати посвідчення «Член сімї загиблого», до якої додала:

- свідоцтво Серія НОМЕР_1 про смерть ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-довідку до Акту огляду МСЕК АВ 0733905 від 03.12.2016 року , в якій вказано, що « ОСОБА_2 має 1-шу групу інвалідності внаслідок травми повязної з виконанням військової служби.
-посвідчення серія НОМЕР_2 видане Ужгородським міським управлінням соцзахисту 17 січня 2017 року на імя ОСОБА_2 , де вказано, що «предявник цього посвідчення є інвалідом 1 групи і має право на пільги , встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.»
-свідоцтво про народження ОСОБА_2
- свідоцтво про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , укладений 26.01.1980 року ,видане повторно
- копію паспорту ОСОБА_1 НОМЕР_3
22.02.2021 року директор Департаменту соцполітики надала відповідь , де зазначила: -вичерпні підстави надання статусу «член сімї загиблого» наведені у ст. 10 ЗУ «Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту» . Оскільки до поданої Вами заяви не додано документів про зв`язок травми ОСОБА_2 із захворюванням, повязаним з перебуванням на фронті або одержаним в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів , Ваша заява не підлягає задоволенню. Інформуємо, що після додання документів , зазначених вище, Ваша заява буде розглянута повторно.

24.02.2021 року ОСОБА_1 повторно звернулася із із заявою № 1148971 із проханням надати їй статус та видати посвідчення «Член сімї загиблого», до якої додала:

- довідку до Акту огляду МСЕК АВ 0733905 від 03.12.2016 року , в якій вказано, що « ОСОБА_2 має 1-шу групу інвалідності внаслідок травми повязної з виконанням військової служби.

-довідку ТВО військового комісара Ужгородського обєднаного міського територіального центру комплектування та соціальної політики від 04.02.21 року про те, що ОСОБА_2 проходив військову службу у Збройних Силах з 05.05.1977 року по 01.05.1979 р. Та понадстрокову військову службу з 01.07.1979 року по 23.03.1985 р.

-копію Медичного комісійного висновку від 23.12.1080 року про отримання травми прапорщиком ОСОБА_2 під час виконання обовязків військової служби

- копію паспорта ОСОБА_1 НОМЕР_3

-довідку від 02.02.21 року про причину смерті ОСОБА_2

26.02.2021 року директор Департаменту соцполітики надала відповідь, де зазначила:
- вичерпні підстави надання статусу «член сімї загиблого» наведені у ст. 10 ЗУ «Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту» . Оскільки до поданої Вами заяви не додано документів, що підтверджують наявність причинно-наслідкового звязку захворювання та/або травми в результаті якого настала смерть, Ваша заява не підлягає задоволенню.

01.07.2021 року ОСОБА_1 повторно звернулася із заявою № 1148971 з проханням надати їй статус та видати посвідчення «Член сімї загиблого», до якої додала:

-Витяг з протоколу засідання 16 Регіонального ВЛК по встановленню причинного звязку захворювань, поранень, кнонтузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, де зазанчено:Травма /24.08.1980) громадянина ОСОБА_2 , стан після гострої черепно-мозкової травми-забою головного мозку» ТРАВМА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВЯЗАНІ З ВИКОНАННЯМ ОБОВЗКІВ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ. Підстава : протокол 123 від 16.06.2021 року.

- копію посвідчення серія НОМЕР_2 видане Ужгородським міським управлінням соцзахисту 17 січня 2017 року на імя ОСОБА_2 , де вказано, що «предявник цього посвідчення є інвалідом 1 групи і має право на пільги , встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.»

- копію довідки МСЕК Серія 10 ААА № 078774 від 14.02.2011 року про третю групу інвалідності ОСОБА_2

- копію Медичного комісійного висновку від 23.12.1080 року про отримання травми прапорщиком ОСОБА_2 під час виконання обовязків військової служби

- копію Свідоцтва про смерть ОСОБА_2 Серія НОМЕР_1

- свідоцтво про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , укладений 26.01.1980 року ,видане повторно

- копію паспорта ОСОБА_1 НОМЕР_3

-копію ідентифікаційного номеру

06.07.2021 року директор Департаменту соцполітики Ужгородської міської ради надала відповідь , де зазначила:
- Вашу заяву та пакет долучених до неї документів надіслано до Департаменту соціального захисту населення Закарпатської ОДА на розгляд. Після отримання відповіді з Департаменту та вирішення Вашої заяви по суті, Вас буде проінформовано.
10.08.2021 року Депатамент соціального захисту Закарпатської ОДА надав Департаменту соцполітики Ужгородської міської ради відповідь-розяснення, де вказав, що з огляду на ст.10 ЗУ «Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту», Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджену Наказом Міноборони України від 14.08.2008 року № 402 та поданий пакет документів підстав для встановлення статусу члена сімї загиблого (померлого) ветерана війни ОСОБА_1 немає.

11.08.2021 року директор Департаменту соцполітики Ужгородської міської ради надала відповідь аналогічну відповіді Депатамент соціального захисту Закарпатської ОДА

Мотиви та норми права застосовані судом.

Відповідно до статті 2 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII,( далі Закон № 3551-XII ) законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України. Права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни.

Ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать:

-учасники бойових дій,

-особи з інвалідністю внаслідок війни,

-учасники війни. (Закон № 3551-XII)

Порядок надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно статті 7Закону № 3551-XII до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

У відповідності до статті 10 Закону № 3551-XII чинність цього Закону поширюється на:

1) сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів;

У статті 65 Конституції України зазначено: Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У відповідності до офіційного сайту української мови ОСОБА_4 до слова БАТЬКІВЩИНА: вітчизна, рідний край, край ба Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

ЗУ « Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII ( далі Закон 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Військовий обов`язок-це Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України ( стаття 1 Закону 2232-XII).
Згідно ст.2 ЗУ « Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає:

підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до статті 18№ 3551-XII Ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.

З аналізу законодавчих актів судом встановлено ,що ОСОБА_2 , якому Ужгородським міським управлінням соцзахисту 17 січня 2017 року було видано посвідчення серія НОМЕР_4 відноситься до осіб з інвалідністю внаслідок війни , який отримав захворювання внаслідок виконання службових обовязків під час захисту Батьківщини.

У відповідності до ПОЛОЖЕННЯ про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни ( затв.постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. № 302) ОСОБА_2 видане посвідчення, яке є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Особам з інвалідністю внаслідок війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" та нагрудний знак "Ветеран війни - особа з інвалідністю внаслідок війни") п.3 Положення № 302)

Особам, на яких поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом Посвідчення члена сім`ї загиблого.( п.4 Положення №302) .

Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. ( п.10 Положення №302)

З аналізу законодавчих актів судом встановлено ,що ОСОБА_2 , якому Ужгородським міським управлінням соцзахисту 17 січня 2017 року було видано посвідчення серія НОМЕР_4 відноситься до осіб з інвалідністю внаслідок війни ї, який отримав захворювання внаслідок виконання службових обовязків під час захисту Батьківщини, а позивачка, яка є членом його сімї-дружиною, має право на отримання як статус, так і відповідно посвідчення «член сімї загиблого».

Суд звертає увагу на те, що померлий чоловік позивачки вже мав статус ветерана війни-інваліда війни та відповідне посвідчення, отримані ним на підставі висновку ВЛК , яким був підтверджений факт причинно-наслідкового звязку отриманого захворювання під час виконання службового обовязку захисту Батьківщини( Вітзчизни) , а тому при зверненні позивачки за відповідним посвідченням «член сімї загиблого» вимагати документи про зв`язок травми ОСОБА_2 із захворюванням, повязаним з перебуванням на фронті або одержаним в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів є незаконним та безпідставним.

Крім того, суд констатує, що позивача зверталася до відповідача в порядку ЗУ «Про адміністративні послуги» , який визначає правові засади реалізації прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері надання адміністративних послуг, відповідно до ст.1 якого:

1)адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або здійснення обов`язків такої особи відповідно до закону;

2) суб`єкт звернення - фізична особа, юридична особа, яка звертається за отриманням адміністративних послуг;

3) суб`єкт надання адміністративної послуги - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про адміністративні послуги» Суб`єктом надання адміністративних послуг на кожну адміністративну послугу, яку він надає відповідно до закону, затверджуються інформаційна і технологічна картки, а у разі якщо суб`єктом надання є посадова особа, - органом, якому вона підпорядковується.2. Інформаційна картка адміністративної послуги, що надається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, іншого державного органу, їх посадовими особами, які уповноважені відповідно до закону надавати адміністративну послугу, затверджується на підставі типової інформаційної картки, затвердженої відповідним центральним органом виконавчої влади, іншим державним органом.

Перелік та вимоги до документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, визначаються законом. Забороняється вимагати від суб`єкта звернення документи або інформацію для надання адміністративної послуги, не передбачені законом.(ст. 9 Закону «Про адміністративні послуги»).
Перелік адміністративних послуг, які надаються через центр надання адміністративних послуг, визначається органом, який прийняв рішення про утворення центру надання адміністративних послуг. Надання адміністративних послуг, суб`єктом надання яких є відповідна рада (її виконавчі органи або посадові особи), здійснюється виключно через центр надання адміністративних послуг.( ст. 12 ЗУ «Про адміністративні послуги)
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

МІНІСТЕРСТВО СОЦІАЛЬНОЇ ПОЛІТИКИ УКРАЇНИ Наказом від 11 травня 2019 року N 723 затвердило перелік типових інформаційних карток адміністративних послуг у сфері соціального захисту населення ( діючий на час виникнення спірних правовідносин).

Зокрема: № 32 - Типову інформаційну картку адміністративної послуги "встановлення статусу члена сім`ї загиблого ветерана війни".

Субєктом надання адміністративної послуги встановлення статусу члена сім`ї загиблого ветерана війни"., видача посвідчення» є Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради ,а інформація про порядок надання даної послуги міститься в інформаційній картці 01/07., де вказано перелік документів, а також результат послуги- рішення про надання статусу та отримання /відмова у видачі посвідчення.

Отже, на підставі аналізу наведеного законодавства, судом встановлено , що відповідач діяв не у спосіб встановлений законом з порушенням вказаного порядку надання адмінпослуги «встановлення статусу члена сім`ї загиблого ветерана війни, видача посвідчення».

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що ефективний засіб правового захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату, а ухвалення рішень, які безпосередньо не призводять до змін в обсязі прав, та забезпечення їх примусової реалізації не відповідає змісту цього поняття, з огляду на що ефективним способом захисту є зобовязати.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд дійшов наступних висновків.

В Ордері на надання правничої допомоги Серія АО № 1042162 зазначено , що адвокат Шкорка Ігор Михайлович уклав договір про надання правової допомоги від 04.10.2021 року з ОСОБА_1 в Закарпатському окружному адмінсуді та Восьмому апеляційному адмінсуді.

Предметом договору від 04.10.21 року про надання правової допомоги укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Шкорка І.М. є надання правової допомоги щодо питань визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дій у питанні надання статуса члена сімї загиблого інваліда війни. Вартість гонорару вказана в сумі 8400 грн., яка сплачена позивачем 22.11.2021 року згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 04/21.

У відповідності до розрахунку та виду адвокатських послуг , зазначено у позовній заяві вказано наступне:

- Зустріч з клієнтом, надання консультації, узгодження правової позиції: 1 година-вартість 1200 грн.

- Підготовка позову( т.ч. пошук судової практики-4 години -4800 грн;

- Заперечення на відзив-1 година-1200 грн.

- Участь у судових засіданнях-1 година-1200 грн.

Всього 8400 грн.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються ст.134 КАС України. Відповідно до ч. 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За приписами ч.ч. 3,4 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

. Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому ч. 5 ст.134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, оскільки зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).
У ч. 7 ст. 134 КАС України вказано, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Відповідач у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката зазначав про неспівмірність заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу з предметом позовних вимог та складністю справи, вказуючи , що позов міститься на пяти аркушах, а заперечення на відзив на трьох, а відтак ці роботи не вимагали значного часу.

За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи у КАС, суд враховує таке.

Заявляючи суму 4800 за підготовку позову( в т.ч. пошук судової практики) суд зауважує, що дана сума є неспівмірною , оскільки у позові міститься тільки посилання на загальновідомі судові рішення ЄСПЛ і немає жодного посилання на національну судову практику. Крім того , позов є невеликим за обсягом. Також не надано конкретного опису в даному виді послуг, оскільки зазначено тільки «тощо».

Отже з врахуванням заперечень відповідача щодо неспівмірності розміру судових витрат на правничу допомогу заявленим позовним вимогам, складність справи час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, робить висновок про те, що слід відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу, понесені у суді першої інстанції, у розмірі 5000 грн., так як саме такий розмір правової допомоги буде співмірним заявленим позовним вимогам на думку суду.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради щодо розгляду заяв ОСОБА_1 про надання статусу та видачі посвідчення "Член сімї загиблого".

Зобовязати Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради (, місто Ужгород, ПЛОЩА Ш.ПЕТЕФІ, будинок 24) прийняти рішення "Встановлення статусу члена сімї загиблого ветерана війни " ОСОБА_1 та видати посвідчення встановленого законодавством взірця.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради (, місто Ужгород, ПЛОЩА Ш.ПЕТЕФІ, будинок 24) на користь ОСОБА_1 АДРЕСА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 ( пять тисяч гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його виготовлення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Повний текст виготовлено та підписано 28 грудня 2021 року.