Справа № 480/10620/21
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській обл.), в якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 29.09.2021 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумський області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. "а" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 27.09.2021.
Свої вимоги мотивував тим, що йому протиправно відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" як робітнику локомотивних бригад, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу 12 років 6 місяців.
Наголошує, що ним були додані всі документи, які підтверджують його стаж роботи на посаді регулювальника швидкості руху вагонів (з 06.05.1989 по 13.10.1994 та з 10.08.2000 по 04.02.2002), складача поїздів (з 25.06.2009 по 08.08.2013), що передбачено Списком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12.10.1992 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення". Також протиправно не зараховано період його роботи з 14.10.1994 по 09.08.2000, з 05.02.2002 по 31.05.2004 та з 27.02.2006 по 24.06.2009 на посаді помічника складача поїздів.
У зв`язку з цим вважає, що він, як особа, що досягла 55 років, маючи страховий стаж більше 39 років 06 місяців 13 днів, що визнається відповідачем, та спеціальний стаж більше ніж 12 років 6 місяців, з яких 11 років 17 днів відповідач визнає, має право на пенсію за вислугу років, передбачену ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 27.09.2021, оскільки він звернувся за призначенням пенсії в межах 3 місяців після того як йому виповнилось 55 років.
Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області з позовними вимогами не погодилось, у відзиві на позовну заяву зазначило, що Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. №583, затверджено в тому числі такі посади: - складачі поїздів; - регулювальники швидкості руху вагонів.
Посада, зазначена у довідці №169 від 27.09.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, за періоди роботи з 14.10.1994 по 09.08.2000, з 05.02.2002 по 31.05.2004 та з 27.02.2006 по 24.06.2009 - на посаді помічника складача поїздів не відповідає посадам, затвердженим у списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. №583.
За наданими документами право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. а ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення відсутнє, оскільки відсутній необхідний стаж, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, страховий стаж роботи склав 39 років 06 місяців 13 днів, спеціальний стаж 11 років 00 місяців 17 днів.
Враховуючи наведені обставини, ГУ ПФУ в Сумській області вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , після досягнення 55 річного віку, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про призначення йому пенсії відповідно до ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон України "Про пенсійне забезпечення").
Рішенням ГУ ПФУ в Сумській області від 29.09.2021 №60 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на роботі як робітнику локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України 12 років 6 місяців (наявний стаж 11 років 17 днів).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, с трудова книжка.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Абзацом 2 частини 1 статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що в трудовій книжці позивача містяться записи про його роботу на посаді регулювальника швидкості руху вагонів (з 06.05.1989 по 13.10.1994 та з 10.08.2000 по 04.02.2002, складача поїздів з 25.06.2009 по 08.08.2013 та на посаді помічника складача поїздів з 14.10.1994 по 09.08.2000, з 05.02.2002 по 31.05.2004 та з 27.02.2006 по 24.06.2009. На переконання суду, ці докази є належними та достатніми для зарахування вищевказаного періоду роботи до стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Що стосується посилання відповідача на невідповідність посади помічника складача поїздів посадам, затвердженим у Списку професій, затвердженого постановою КМ України від 12.10.1992 №583, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України № 583 від 12.10.1992 затверджений Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років (далі Список).

Цим Списком передбачено, що право на призначення пенсії за вислугою років мають особи, які працювати на посаді складача поїздів. При цьому, посада помічника складача поїздів відсутня в даному Списку.

Професія складач поїздів передбачена Розділом 70 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 66 Залізничний транспорт і метрополітен), затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 17.12.1999 № 601 та погодженого Міністерством праці та соціальної політики України, в якому визначені завдання та обов`язки, необхідні знання та кваліфікаційні вимоги до професії 3-6 розрядів. В примітці до вказаного розділу визначено, що помічник складача поїздів тарифікується на один розряд нижче складача поїздів, під керівництвом якого він працює. Помічник складача поїздів як окрема професія вказаним Довідником не передбачена.

Згідно Класифікатора професій ДК 003-2005, та Класифікатора професій ДК 003:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.07.2010 № 327 (чинного з 01.11.2010) професійна назва роботи - складач поїздів, а додаток «помічник» є похідним словом до професії відповідно до додатку В Класифікатора. Похідні слова до професій (професійних назв робіт), яке може застосовуватися за умови збереження галузевої та функціональної належності, кваліфікаційних вимог, виключення дублювання, збереження коду новоутвореної професії.

Відповідно до п.3 Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 18.11.1992 № 25 «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років», відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

Наказом Міністерства соціального захисту населення України від 29.12.1993 року № 197 у зв`язку з тим, що деякі професії залізничного транспорту та метрополітенів за раніше діючими Тарифно-кваліфікаційними довідниками мали інші найменування або в подальшому увійшли до характеристики робіт відповідної професії, визначеної в новому ЄТДК, внесено зміни до затвердженого наказом Міністерства від 01.09.1992 року № 81 Переліку найменувань професій і посад, які раніше застосовувались, працівників залізничного транспорту та метрополітенів, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно внесених змін Перелік найменувань професій і посад працівників за раніше діючими кваліфікаційними довідниками доповнено (в розділі 24. Залізничний транспорт і метрополітен) посадою «помічники складачів».

У листі Міністерства соціального забезпечення України РСР від 26.02.1992 № 302- 109/01/13-16 зазначено, що у тих випадках, якщо у списки внесені професії робітників під загальною назвою, то право на пільгове пенсійне забезпечення мають робітники всіх найменувань цих професій, в тому числі головні, старші, їх помічники.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 29.09.2021 №60 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах не відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України, в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 у справі №826/4418/14 була сформована правова позиція, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникало б необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Окремо, судом враховано, що на законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У даній справі, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Також, варто звернути увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Така правова позиція узгоджується і з позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15, а також у постанові Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №227/3208/16-а. Щодо ефективного способу захисту шляхом зобов`язання відповідача призначити пенсію з певної дати зроблено висновки Верховним Судом і у постановах від 29.04.2020 у справі №826/9781/18, від 25.06.2020 у справі №520/10521/19.

Відтак, враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 грн., сплачений при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 29.09.2021 №60 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумський області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) пенсію за вислугу років відповідно до п. "а" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 27.09.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений при зверненні до суду в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик