Справа № 320/10450/20
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року м. Київ № 320/10450/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВАЛМПАК до Головного управління ДПС у Київській області про скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

до суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю ВАЛМПАК (код: 36058469, адреса: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Січових Стрільців, буд. 1) з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (код: 43141377, адреса: 03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А) в якому просить суд скасувати податкові повідомлення рішення від 06.05.2020 № та №.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що у відношенні позивача відповідачем проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності, своєчасності подання податкової звітності, сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН, на підставі висновків якої про виявлені порушення податкового законодавства винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Однак, за доводами позивача, у контролюючого органу були відсутні законодавчі підстави для перевірки своєчасності сплати податкових зобов`язань під час проведення камеральної перевірки, оскільки своєчасність сплати податків до бюджету може бути перевірено виключно під час документальних перевірок з використанням первинних документів, що засвідчують факт сплати податкових зобов`язань.

Зокрема, за твердженням позивача, при встановленні порушення ТОВ «ВАЛМПАК» строку сплати узгодженого грошового зобов`язання, перевіряючими не враховано, що всі відповідні грошові зобов`язання Товариства були сплачені вчасно, згідно податкових декларацій з податку на додану вартість.

Ухвалою суду від 24.11.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Запропоновано відповідачеві протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву а також додаткові докази (документи), які стосуються розгляду даної справи.

16.12.2020 судом отримано відзив на позовну заяву в якому відповідач просив відмовити у задоволення позову з огляду на те, що спірні податкові повідомлення-рішення винесені контролюючим органом правомірно та згідно вимог чинного законодавства, оскільки актом податкової перевірки позивача, складеним за результатами її проведення, підтверджено наявність виявлених порушень в частині несвоєчасної сплати позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

Ухвалою суду від 23.12.2021 відповідача у справі - Головне управління ДПС у Київській області () замінено на правонаступника, яким є Головне управління ДПС у Київській області ().

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ГУ ДПС у Київській області відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 54.3 статті 54, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності, своєчасності подання податкової звітності, сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН Товариства з обмеженою відповідальністю ВАЛМПАК ().

За результатами вказаної перевірки складено акт від 08.04.2020 №2243/10-36-52-04/36058469, відповідно до висновків якого проведеною перевіркою встановлено порушення ТОВ «ВАЛМПАК» термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість, а саме на 123 днів за податковою декларацією з ПДВ від 22.11.2019 №, на 89 днів за податковою декларацією з ПДВ від 19.09.2019 №, на 59 днів за податковою декларацією з ПДВ від 21.10.2019 №, на 28 днів за податковою декларацією з ПДВ від 20.11.2019 №, на 46, 46, 46, 46, 46 ,46 ,46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46, 46 за податковим повідомленням-рішенням від 29.10.2019 №116095204, на 45 днів за уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 13.11.2019 №.

На підставі висновків акту від 08.04.2020 №2243/10-36-52-04/36058469 ГУ ДПС у Київській області у відношенні ТОВ «ВАЛМПАК» складено податкове повідомлення-рішення від 06.05.2020 №, у відповідності до якого за затримку сплати грошового зобов`язання в сумі 105199,25 грн. контролюючим органом визначено позивачеві суму штрафних санкцій у розмірі 21039,85 грн. за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 14010100», та податкове повідомлення-рішення від 06.05.2020 №, у відповідності до якого за затримку сплати грошового зобов`язання в сумі 88511,40 грн. контролюючим органом визначено позивачеві суму штрафних санкцій у розмірі 8851,14 грн. за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Не погоджуючись зі вказаними ППР та вважаючи, що у контролюючого органу були відсутні законодавчі підстави для перевірки своєчасності сплати податкових зобов`язань під час проведення камеральної перевірки ТОВ «ВАЛМПАК», оскільки своєчасність сплати податків до бюджету може бути перевірено виключно під час документальних перевірок з використанням первинних документів, що засвідчують факт сплати податкових зобов`язань, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Зокрема, як вже зазначалось вище, заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що роблячи висновок відповідача про порушення ТОВ «ВАЛМПАК» строків сплати узгодженого грошового зобов`язання, уповноваженими особами відповідача не враховано, що всі вказані в акті перевірки грошові зобов`язання сплачені вчасно, згідно податкових декларацій з ПДВ

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

За приписами, наведеними у статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів з 1 січня 2011 року регулюються Податковим кодексом України.

Так, Податковий кодекс України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 цього Кодексу податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з приписами підпунктів 16.1.3 та 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 цього Кодексу платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (пункт 31.1 статті 31 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Суд зазначає, що за результатами проведеної відповідачем камеральної перевірки позивача було встановлено порушення правил сплати (перерахування) податків, у тому числі за поданими Товариством податковими деклараціями з ПДВ від 22.11.2019 №, від 19.09.2019 №, від 21.10.2019 №, внаслідок чого на підставі відповідних висновків винесено оскаржувані в даній адміністративній справі податкові повідомлення-рішення.

Разом з цим, протиправність спірних ППР позивач обґрунтовує тим, що предметом камеральної перевірки, проведеною відповідачем у відношенні Товариства, не могла бути своєчасність сплати податкових зобов`язань Товариства, а також що роблячи висновок про порушення останнім строків сплати узгодженого грошового зобов`язання, перевіряючими не враховано, що всі грошові зобов`язання були вчасно сплачені відповідно до податкових декларацій з ПДВ.

Так, згідно положень статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

В свою чергу, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Отже, наведені вище норми свідчать про те, що предметом камеральної перевірки може бути, зокрема, своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, але виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Необхідно зазначити, що питання своєчасності нарахування та сплати податків та зборів можуть бути предметом камеральної перевірки з 01.01.2017, а саме після змін, внесених до Податкового кодексу України законом «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 №1797-VIII.

Відповідно, предметом камеральної перевірки, крім питань правильності формування податкових декларацій можуть бути й інші питання, зокрема, своєчасність сплати грошових зобов`язань.

Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом, зокрема у постановах від 28.05.2019 по справі №826/19473/14, від 01.04.2020 по справі №640/914/19, від 02.10.2018 по справі №820/2244/17.

Як вбачається зі змісту акту від 08.04.2020 №2243/10-36-52-04/36058469 уповноваженою особою ГУ ДПС у Київській області відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20 статті 20, підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, пункту 76.3 статті 76, з урахуванням строків, визначених статтею 102 Податкового кодексу України була проведена камеральна перевірка ТОВ "ВАЛМПАК" на предмет своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ, під час якої використовувались АС «Податковий блок» та Архів податкової звітності.

Таким чином спростовуються та не приймаються судом до уваги заперечення позивача щодо відсутності законодавчих підстав для проведення перевірки своєчасності сплати Товариством податкових зобов`язань під час камеральної перевірки.

Разом з цим, щодо суті виявлених порушень, які слугували підставами для винесення відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень у відношенні позивача, слід зазначити, що у позовній заяві останнім заперечується факт пропуску строку сплати суми грошових зобов`язань за деклараціями з податку на додану вартість.

Однак жодних доказів на підтвердженнях відповідних обставин позивачем не надано, оскільки своєчасність сплати визначених позивачем грошових зобов`язань ґрунтується лише на його власному твердженні.

Натомість, до відзиву на позовну заяву відповідачем додано роздруківку інтегрованої картки платника податків ТОВ ВАЛМПАК (код: 36058469) за період з 02.10.2019 по 30.04.2020 включно, з якої вбачається порядок нарахування відповідних грошових зобов`язань позивача, у т.ч. за податковими деклараціями з ПДВ від 22.11.2019 №, від 19.09.2019 №, від 21.10.2019 №, та штрафних санкцій за несвоєчасну сплату за ними.

Зокрема, з ІКП позивача вбачається також порядок формування недоїмки Товариства, з урахуванням здійснених сплат, у т.ч. що були спрямовані на погашення існуючих зобов`язань.

В той же час, позивачем не заявлено будь-яких заперечень щодо періоду, який було охоплено проведеною відповідачем камеральною перевіркою Товариства, а також не висловлено жодних заперечень в частині здійснених відповідачем розрахунків, якими визначено розмір штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань, як і доказів відсутності боргу за попередні періоди.

Відповідно до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частин 1, 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом (частина 4 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

За частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що у практичній площині завдання доказування полягає в тому, щоб з`ясувати, чиї твердження про факти, позивача чи відповідача, найбільш достовірні. Звідси мета доказування - переконати суд у достовірності наведених фактів.

Предмет доказування - це коло обставин, які належить установити по адміністративній справі. Метою доказування є встановлення об`єктивної істини; а предмет доказування вказує на коло обставин, які утворюють юридичне значимі елементи такої істини. Межі доказування - це такий ступінь достатності і достовірності системи доказів, який дозволяє зробити однозначний і неспростовний висновок як по кожному з елементів предмета доказування, так і по справі в цілому. Він характеризується повним, усебічним та об`єктивним дослідженням усіх обставин справи.

Первинним є припущення про відповідність дійсності повідомлених позивачем обставин у справі про рішення чи діяння відповідача - суб`єкта владних повноважень і про порушення ним прав, свобод і законних інтересів позивача. У межах реалізації процедури доказування суб`єкт владних повноважень може спростувати таку не абсолютну презумпцію своєї винуватості.

Водночас із метою дисциплінування учасників судового розгляду добросовісно ставитися до своїх процесуальних обов`язків суд не вправі постановляти рішення на основі припущень. По суті, при ствердженні про конкретну обставину особа повинна підтвердити її доказами. У випадку ненадання таких доказів судове рішення ґрунтуватиметься, у першу чергу, на доказах, які підтверджують обставини, на які посилаються інші учасники судового процесу.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд робить висновок, що в межах розгляду даної адміністративної справи позивач не довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги та заперечення, оскільки зміст позову зводиться до цитування норма права та тверджень позивача про протиправність проведення перевірки.

Інших підстав позову сама позовна заява не містить.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи визначені позивачем підстави позову, принцип диспозитивності та змагальності, встановлені судом обставини та надану правову оцінку спірним правовідносинам, наявні підстави для визнання заявлених позивачем вимог такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки судом зроблено висновок про відмову у задоволенні позову, судові витрати, що підлягають розподілу згідно вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю ВАЛМПАК до Головного управління ДПС у Київській області про скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 23.12.2021.

Суддя Панченко Н.Д.