Справа № 620/14032/21
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року Чернігів Справа № 620/14032/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулась до суду з адміністративним позовом до Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розміром 2,00 га, яка розташована на території Линовицької селищної ради Прилуцького району, для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язати Линовицьку селищну раду Прилуцького району Чернігівської області прийняти рішення, яким надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розміром 2,00 га, яка розташована на території Линовицької селищної ради Прилуцького району, для ведення особистого селянського господарства.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що відмова відповідача у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є протиправною та такою, що порушує його права та законні інтереси.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачу для подання відзиву на позов або заяви про визнання адміністративного позову 15 - денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що позивач 16.03.2021 звертався із заявою про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розміром 2,00 га, яка розташована на території Линовицької селищної ради Прилуцького району, для ведення особистого селянського господарства. Рішенням сесії Линовицької селищної ради від 18.05.2021 позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, в зв`язку з тим, що розташування бажаної земельної ділянки не відповідає схемі землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів Линовицької селищної ради. Дане рішення вважають правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Так судом встановлено, що ОСОБА_2 16.03.2021 звернулась до Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівській області із заявою про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розміром 2,00 га, яка розташована на території Линовицької селищної ради Прилуцького району, для ведення особистого селянського господарства, додавши до заяви графічні матеріали про бажане місце розташування земельної ділянки, що підтверджується довідкою Центру надання адміністративних послуг Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівській області від 21.09.2021 № 345 та копією журналу вхідної кореспонденції реєстрації заяв.

Линовицька селищна рада Прилуцького району Чернігівській області, розглянувши заяву ОСОБА_2 , рішенням сьомої сесії восьмого скликання від 18.05.2021 «Про надання дозволу» відмовило позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Линовицької селищної ради Прилуцького району в зв`язку з тим, що на даній земельній ділянці буде громадське пасовище.

Вважаючи відмову відповідача в наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначені статтею 116 Земельного кодексу України.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України (далі ЗК України).

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Відповідно до положень статті 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 ЗК України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому отримання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14 та Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

Вказаними нормами встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень.

Позивачем, при зверненні до Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівській області із заявою про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, додано графічні матеріали, які містять зазначення бажаного місця розташування та розміру земельної ділянки, що надає можливість перевірити місце її розташування на відповідність вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проєктам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому порядку.

Линовицька селищна рада Прилуцького району Чернігівській області, розглянувши заяву ОСОБА_1 , рішенням сьомої сесії восьмого скликання від 18.05.2021 «Про надання дозволу» відмовило позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Линовицької селищної ради Прилуцького району в зв`язку з тим, що на даній земельній ділянці буде громадське пасовище.

Щодо посилання відповідача у рішенні на те, що на даній земельній ділянці буде громадське пасовище, суд зазначає наступне.

У відповідності до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Проте належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що земельна ділянка, яку просить виділити позивач, передана під громадське пасовище на момент винесення рішення матеріали справи не містять.

Водночас як вбачається з рішення Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівській області одинадцятої сесії восьмого скликання від 16.09.2021 «Про створення громадського пасовища», розглянувши клопотання уповноваженої особи власників великої рогатої худоби ОСОБА_3 від 09.09.2021, селищна рада вирішила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність, орієнтовною площею 7 га, за цільовим призначенням для сінокосіння і випасання худоби (01.08, з метою створення громадського пасовища) в с. Удайці.

За таких обставин викладені відповідачем у рішенні підстави для відмови, суд розцінює як відсутність жодної, з передбачених частиною 7 статті 118 ЗК України, підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що Линовицька селищна рада Прилуцького району Чернігівській області з непередбачених законом підстав відмовила позивачу у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою.

У свою чергу, відмова за відсутності підстав, визначених частиною сьомою статті 118 ЗК України, свідчить про відсутність наміру суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення у формі, передбаченій чинним законодавством.

Відповідно до пунктів 2, 4 та 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт чи окремі його положення; визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії; визначити інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Проаналізувавши вказані вище норми законодавства суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову шляхом визнання протиправним та скасування рішення Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівській області сьомої сесії восьмого скликання від 18.05.2021 «Про надання дозволу» про відмову ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Линовицької селищної ради Прилуцького району.

Згідно з частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Проте надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Видача такого дозволу без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Подібну правову позицію вже висловлював Верховний Суд, зокрема у постановах від 24.01.2019 по справі № 806/2978/17, від 16.05.2019 по справі № 812/1312/18 та від 14.08.2019 по справі № 0640/4434/18.

Враховуючи вищенаведене, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розміром 2,00 га, яка розташована на території Линовицької селищної ради Прилуцького району, для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням правової оцінки суду.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача прийняти рішення, яким надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розміром 2,00 га, яка розташована на території Линовицької селищної ради Прилуцького району, для ведення особистого селянського господарства, суд зазначає наступне.

Критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання вчинити дії.

Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.02.2018 у справі №826/7631/15.

Суд враховує, що повноваження щодо перевірки вищевказаних питань належить виключно до компетенції Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівській області, а тому у задоволенні вищевказаних позовних вимог необхідно відмовити.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 частково.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, враховуючи задоволення позову частково, вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 454,00 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення сьомої сесії восьмого скликання Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівській області від 18.05.2021 «Про надання дозволу» про відмову ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Линовицької селищної ради Прилуцького району.

Зобов`язати Линовицьку селищну раду Прилуцького району Чернігівській області розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розміром 2,00 га, яка розташована на території Линовицької селищної ради Прилуцького району, для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням правової оцінки суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Линовицька селищна рада Прилуцького району Чернігівської області, вул.Шевченка, буд.1,смт Линовиця,Прилуцький район, Чернігівська область,17584, .

Повний текст рішення суду виготовлено 23 грудня 2021 року.

Суддя О.В. Заяць