Справа № ЗП/440/3/21
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 р.Справа № ЗП/440/3/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2021, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, м. Полтава, по справі № ЗП/440/3/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАСІПОЛ"

до Управління Держпраці у Полтавській області

про визнання неправомірним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАСІПОЛ» звернулося до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просив суд забезпечити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАСІПОЛ» до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу шляхом зупинення дії наказу Управління Держпраці у Полтавській області від 23.04.2021 №30, яким анульовано ТОВ «ПАСІПОЛ» Дозвіл на експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки №283.13.53-19.20 від 18.06.2013 з терміном дії до 18.06.2018 (строк дії було продовжено до 18.06.2023 року) та Дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки №284.13.53-19.20 від 18.06.2013 з терміном дії до 18.06.2018 ( строк дії було продовжено до 18.06.2023 року), видані Територіальним управлінням Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Полтавській області, до набрання законної сили рішенням суду у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року заяву ТОВ «ПАСІПОЛ» про забезпечення адміністративного позову задоволено.

Забезпечено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАСІПОЛ» до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу до подання позовної заяви.

Зупинено дію наказу Управління Держпраці у Полтавській області від 23.04.2021 №30 до набрання законної сили судовим рішенням у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАСІПОЛ» до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу.

Управління Держпраці у Полтавській області, не погодившись з ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до незаконності оскаржуваної ухвали, просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року про вжиття заходів забезпечення позову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Управління Держпраці у Полтавській області зазначило, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Управління Держпраці у Полтавській області від 23.04.2021 №30, дійшов до помилкового висновку про співмірність та адекватність застосованого засобу. Також, заявник апеляційної скарги посилається на відсутність будь-яких доказів на підтвердження наявності очевидної небезпеки заподіяння Товариству з обмеженою відповідальністю «ПАСІПОЛ» шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без забезпечення позову, при цьому зазначив, що правова оцінка доводам Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАСІПОЛ» щодо неправомірності наказу має надаватися лише в ході судового розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву ТОВ «ПАСІПОЛ» про забезпечення адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених прав заявника у разі вирішення спору на його користь, оскільки анулювання дозволів призведе до зупинення діяльності Товариства та звільнення працівників, завдання Товариству значних фінансових збитків.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ТОВ «ПАСІПОЛ» є виробництво продуктів нафтоперероблення.

Господарська діяльність ТОВ «ПАСІПОЛ» здійснюється на підставі Дозволу на експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки №283.13.53-19.20 від 18.06.2013 з терміном дії до18.06.2023 року та Дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки №284.13.53-19.20 від 18.06.2013 року з терміном дії до 18.06.2023, виданих Територіальним управлінням Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Полтавській області.

Наказом Управління Держпраці у Полтавській області від 23.04.2021 №30 Дозволи від 18.06.2013 № 283.13.53-19.20 та №284.13.53-19.20 анульовано.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову, поданої до подання адміністративного позову, позивач зазначив, що реалізація наказу Управління Держпраці у Полтавській області від 23.04.2021 №30, який має, на думку ТОВ «ПАСІПОЛ», очевидні ознаки протиправності, призведе до повної зупинки роботи Товариства, звільнення 65ти працівників підприємства та неможливості використання виробничих потужностей, що розташовані в селі Сагайдак Шишацького району Полтавської області, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ТОВ «ПАСІПОЛ», за захистом яких ТОВ «ПАСІПОЛ» має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Наведений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду наведеній у постанові від 25.04.2019 року по справі №826/10936/18 та у постанові від 21.11.2018 року по справі №826/8556/17.

Обґрунтовуючи клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, ТОВ «ПАСІПОЛ» зазначає, що підставою для забезпечення позову шляхом зупинення дії оспорюваного наказу є наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, та необхідності докласти значних зусиль та витрат для їх відновлення, оскільки реалізація наказу Управління Держпраці у Полтавській області від 23.04.2021 №30, який має, на думку ТОВ «ПАСІПОЛ», очевидні ознаки протиправності, призведе до повної зупинки роботи товариства, звільнення 65ти працівників підприємства та неможливості використовувати виробничі потужності, розташовані в селі Сагайдак Шишацького району Полтавської області, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких ТОВ «ПАСІПОЛ» має намір звернутися до суду.

Зі змісту оскаржуваної ухвали слідує, що суд першої інстанції необхідність вжиття заходів забезпечення позову мотивує тим, що доводи позивача щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є обгрунтованими, оскільки невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння значної шкоди правам, свободам та інтересам ТОВ «ПАСІПОЛ» та ускладнить їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Проте, ТОВ «ПАСІПОЛ», звернувшись з зазначеним клопотанням про забезпечення позову, не навів доказів, з яких він дійшов висновку, що захист його прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову в такий спосіб, або невжиття заходів по забезпеченню позову в даному випадку може ускладнити виконання рішення суду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що доводи ТОВ «ПАСІПОЛ» щодо наявності ознак протиправності оскаржуваного наказу є передчасними, та не можуть вважатись підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вони підлягають оцінці під час судового розгляду справи по суті вимог.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Полтавській області задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 по справі №ЗП/440/3/21 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАСІПОЛ" про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 23.12.2021 року