Справа № 260/2737/21
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про застосування заходів процесуального примусу
23 грудня 2021 рокум. Ужгород№ 260/2737/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якій просить: 1) Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, щодо непроведення повного розрахунку при звільненні - невиплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з липня 2016 року по липень 2019 року включно, в день виключення із списків частини - 19.04.2019 року, з урахуванням січня 2008 року, січня 2016 року та січня 2018 року як базових місяців; 2) Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з липня 2016 року по липень 2019 року включно, з урахуванням січня 2008 року, січня 2016 року та січня 2018 року як базових місяців; 3) Визнати протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не проведення повного розрахунку при звільненні з військової служби, що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за 2016 рік в день виключення із списків частини - 12.07.2019 року; 4) Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплати ОСОБА_1 грошову компенсацію щорічної додаткової відпустки військовослужбовця за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за 2016 рік (5 днів), виходячи з розміру грошового забезпечення станом на день звільнення його з військової служби - 02.07.2019 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

Ухвалою суду від 29 вересня 2021 року витребувано від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, зокрема інформацію про те, яку саме посаду займав ОСОБА_1 у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року (копію послужного списку).

Військова частина на виконання вимог вищевказаної ухвали повідомила, що інформація про те, яку саме посаду займав ОСОБА_1 у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року не володіє, оскільки послужний список та матеріали особової справи направлено до Воловецького РВК Закарпатської області після звільнення позивача 02.07.2019 року.

Ухвалою суду від 09 листопада 2021 року про витребування доказів, витребувано від Першого відділу Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки особову справу ОСОБА_1 .

Вищевказану ухвалу Перший відділ Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки отримав 16 листопада 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, станом на 23 грудня 2021 року Першим відділом Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не виконано вимоги ухвали суду про витребування доказів та не повідомлено суд про неможливість подання у встановлені строки витребуваних доказів.

При цьому, суд зазначає, що в ухвалі про витребування доказів від 09 листопада 2021 року судом роз`яснено наслідки неподання витребуваних доказів.

Відповідно до ч.6 ст.80 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Частиною 2 та 3 статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 80 КАС України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Згідно з ч. 8 ст. 80 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення (ч. 2 ст. 144 КАС України).

З огляду на п. 5 ч. 1 ст. 145 КАС України штраф є одним із видів заходів процесуального примусу.

Відповідно до ч . 3 ст. 145 КАС України застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Пунктами 1,3 ч.1 ст.149 КАС України визначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень.

Суд зазначає, що Першому відділу Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки було відомо про обов`язок надати витребувані докази на виконання вимог ухвали суду від 09 листопада 2021 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

В той же час, Першим відділом Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не надано суду обґрунтованих пояснень неможливості подання витребуваних доказів на вимогу суду.

Разом з тим, суд враховує, що Перший відділ Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не є юридичною особою, а є структурним підрозділом Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Враховуючи неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин Першим відділом Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який є структурним підрозділом Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та беручи до уваги встановлене судом невиконання ухвали суду від 09 листопада 2021 року про витребування доказів, суд дійшов висновку про застосування до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки заходу процесуального примусу шляхом стягнення в дохід Державного бюджету України штрафу у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 2270,00 гривень.

Відповідно до 4 ст. 149 КАС України ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Згідно з ч. 5 ст. 149 КАС України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 6 ст. 149 КАС України суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.
Керуючись ст.ст. 144, 145,149, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:
1. Застосувати до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (88015, вул. Бородіна, буд. 22, м. Ужгород, Закарпатська область, ) захід процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку частини першої статті 145 та частини першої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України.

2. Стягнути в дохід Державного бюджету України з Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (88015, вул. Бородіна, буд. 22, м. Ужгород, Закарпатська область, ) штраф у сумі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень) на рахунок Державної судової адміністрації України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

3.Ухвала є виконавчим документом.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України:

Стягувач: Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

Боржник: Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (88015, вул. Бородіна, буд. 22, м. Ужгород, Закарпатська область, ).

4. Роз`яснити, що відповідно до ч . 3 ст. 145 КАС України застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Зобов`язати Перший відділ Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки невідкладно подати до Закарпатського окружного адміністративного суду докази, витребувані ухвалою від 09 листопада 2021 року.
5. Попередити, що відповідно до частини шостої статті 149 КАС України суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

6. Ухвала набуває законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

7. Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Д. Маєцька