Справа № 420/8052/21
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/8052/21
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року (суддя Радчук А.А., м. Одеса, повний текст рішення складений 26 липня 2021 року) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІ АЙТ» до Головного управління ДПС в Одеській області Комісії з питань зупинення податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕМІ АЙТ» (далі ТОВ «ДЕМІ АЙТ») звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, Комісії з питань зупинення податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 12.01.2021 №1860 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІ АЙТ» () критеріям ризиковості платника податку, на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку; визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 27.04.2021 №24779 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІ АЙТ» () критеріям ризиковості платника податку, на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку; зобов`язання Головного управління ДПС в Одеській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕМІ АЙТ» () з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року адміністративний позов ТОВ «ДЕМІ АЙТ» задоволений повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 12.01.2021 №1860 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІ АЙТ» () критеріям ризиковості платника податку, на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 27.04.2021 № 24779 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІ АЙТ» () критеріям ризиковості платника податку, на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕМІ АЙТ» () з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків.

Стягнуто за рахунок бюджетний асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІ АЙТ» (Автодорога М05 Київ-Одеса 462+50 м ліворуч, сільрада Усатівська Біляївський район, Одеська область, 67663, ) понесені судові витрати у розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням ГУ ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування скарги апелянт/позивач зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Апелянт зазначає, що за результатами моніторингу реєстрації ТОВ «ДЕМІ АЙТ» податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН протягом 2020-2021 рр. встановлені операції з придбання помідорів тепличних, перцю гострого, перцю, огірків, мандаринів, бананів, апельсинів у ТОВ «Компанія Рівьера», (питома вага в загальній сумі ПДВ 61,18 відсотка), якого включено до переліку ризикових платників податків - 11.02.2021 року та який станом на 10.06.2021 року є ризиковим платником податків. Також встановлено відсутність реалізації позивачем значних обсягів свіжих овочей та фруктів, які мають обмежений термін зберігання.

Таким чином, апелянт стверджує, що ГУ ДПС в Одеській області доведено обґрунтованість виникнення у контролюючого органу підстав для віднесення позивача до критеріїв ризиковості платника податку на підставі наявної податкової інформації за отриманою інформацією, яка спростовує твердження позивача про дотримання норм податкового законодавства при здійсненні.

Позивач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить подану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі, в тому числі, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕМІ АЙТ» зареєстроване як юридична особа у встановленому законом порядку 12.07.2019 року, має статус платника податку на додану вартість з 01.08.2019 року (а.с. 19-23).

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами економічної діяльності ТОВ «ДЕМІ АЙТ») за КВЕД є: 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами (основний); 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

На виконання Договору поставки №30/11-20 від 30.11.2020 ТОВ «Компанія Рівьера» поставила позивачу Товар (мандарини, апельсини, огірки, перець, помідори), що підтверджується: Видатковою накладною №Но-00068 від 20.11.2020; Видатковою накладною №593 від 30.11.2020; Видатковою накладною №631 від 08.12.2020; Видатковою накладною №632 від 08.12.2020; Видатковою накладною №633 від 08.12.2020; Видатковою накладною №635 від 14.12.2020; Видатковою накладною №636 від 14.12.2020; Видатковою накладною №638 від 14.12.2020.

27.11.2020 року між ТОВ «Демі Айт» та ТОВ «ФРУТ СЕРВІС ГРУПП» укладено договір поставки №27/11-1, на виконання якого було поставлено мандарини та апельсини, що підтверджується видатковими накладними №Но-НоНоЗ від 30.11.2020 року, №Дк-ДкДк1 від 09.12.2020 року, №2 від 10.12.2020 року, №3 від 11.12.2020 року, №4 від 14.12.2020 року та податковими накладними №2 від 30.11.2020 року, №1 від 09.12.2020 року, №2 від 10.12.2020 року, №3 від 11.12.2020 року, №4 від 14.12.2020.

Оплата за договором поставки №27/11-1 ТОВ «ФРУТ СЕРВІС ГРУПП» було частково сплачено за товар, що підтверджується випискою по рахунку від 24.12.2020, 14.01.2021.

Поставку товару здійснював перевізник ТОВ «БІМ ФОРС» () на підставі договору перевезення №01/07-1 від 01.07.2020, що підтверджується: ТТН №РНо-Но3 від 30.11.2020 до видаткової накладної №Но-НоНо3 від 30.11.2020; ТТН №Дк-Дк1 від 09.12.2020 до видаткової накладної №Дк-ДкДк1 від 09.12.2020; ТТН №РДк-Дк2 від 10.12.2020 до видаткової накладної №2 від 10.12.2020; ТТН №Дк-ДкДк3 від 11.12.2020 до видаткової накладної №3 від 11.12.2020; ТТН №4 РДк-Дк-Дк4 від 14.12.2020 до видаткової накладної №4 від 14.12.2020.

10.03.2020 року між ТОВ «Демі Айт» та ТОВ «МОДЕРН ТРЕЙД» укладено договір поставки №1320, на виконання якого було поставлено огірки, помідори та перець, підтверджується видатковою накладною №Но-НоНо1 від 20.11.2020 та податковою накладною №1 від 20.11.2020.

Оплата за Договором ТОВ «МОДЕРН ТРЕЙД» повністю сплачено за товар, що підтверджується випискою по рахунку від 14.12.2020.

Поставку товару здійснював перевізник ТОВ «БІМ ФОРС» () на підставі договору перевезення №01/07-1 від 01.07.2020, що підтверджується ТТН №НоНо1 від 20.11.2020.

20.03.2020 року між ТОВ «Демі Айт» та ТОВ «ТАВРІЯ-В» укладено договір поставки №52, на виконання якого було поставлено перець, перець гострий, мандарини та апельсини, що підтверджується видатковою накладною №Дк-ДкДк05 від 16.12.2020 та податковою накладною №6 від 16.12.2020.

Оплата за Договором ТОВ «ТАВРІЯ-В» було повністю сплачено за товар, що підтверджується випискою по рахунку від 30.12.2020.

Поставку товару здійснював перевізник ТОВ «БІМ ФОРС» () на підставі договору перевезення №01/07-1 від 01.07.2020, що підтверджується ТТН №Дк-Дк05 від 16.12.2020.

12.01.2021 року Комісією з питань зупинення податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області прийнято Рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 12.01.2021 року №1860 (а.с. 35), яким, відповідно до п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1165 від 11.12.2019 року, встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, підстава: п. 8 Критеріям ризиковості платника податку (Наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування).

16.04.2021 року ТОВ «Демі Айт» направлено на адресу Комісії з питань зупинення податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку №1 та додатки в кількості 95.

27.04.2021 року Комісією з питань зупинення податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області за результатами розгляду наданих пояснень та документів прийнято Рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №24779 з підстав: п. 8 Критеріям ризиковості платника податку - Наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.

Не погоджуючись рішеннями комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.01.2021 №1860 та від 27.04.2021 №24779 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, позивач звернувся до суду із вищенаведеними позовними вимогами.

Задовольняючи адміністративний позов ТОВ «ДЕМІ АЙТ» суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.01.2021 №1860 та від 27.04.2021 №24779 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, прийняті: не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, тому вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пп. 20.1.45 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Пунктом 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп. 62.1.2 п. 62.1 ст. 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом, серед іншого, інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Відповідно до п. 71.1 ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з п. 74.1, п. 74.3 ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику (абз. 3 п. 74.1).

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами (абзац четвертий пункту 74.1).

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику (абз. 5 п. 74.1).

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Порядком зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 (далі Порядок №1165); Критеріями ризиковості платника податку на додану вартість додаток 1 до Порядку №1165.

Так згідно з п. 6 Порядку №1165 у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, зокрема, п. 8: «У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування».

Згідно п. 6 Порядку №1165 питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення. У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення. За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття.

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Додатком 4 до Порядку №1165 затверджена форма рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

З матеріалів справи вбачається, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку ТОВ «ДЕМІ АЙТ» від 12.01.2021 №1860 та від 27.04.2021 № 24779 прийнято Комісією з підстав відповідності позивача критеріям ризиковості платника податку, а саме - пункту 8 Критеріїв (а.с. 35, 42).

Пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість визначено у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно додатку 4 Порядку №1165 в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що у змісті оскаржуваних рішень зазначено: підстава (зазначається відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та, у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація): п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку; податкова інформація (заповнюється у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку): є учасником формування схемного ПДВ.

Зі змісту оскаржуваних рішень вбачається, що у них не конкретизована заповнена податкова інформація, вони не містять мотивів та обґрунтувань віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості. У графі «податкова інформація» відповідач вказав, що у контролюючих органів наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції.

Відповідач не зазначив суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано контрагентів-покупців з ознаками ризиковості, конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції.

При цьому, незважаючи на те, що затверджена Порядком №1165 форма рішення не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1 - 8 критеріїв ризиковості платника податку, це не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.

На виконання вимог ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин судом першої інстанції вірно враховано висновки щодо застосування норм права, викладені зокрема в постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі №520/480/20 тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що позивач оскаржує рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 12.01.2021 №1860 та від 27.04.2021 №24779, однак відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження податкової інформації, зазначеної в оскаржених рішеннях, як підстави їх прийняття.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення прийнятті відповідачем всупереч вимогам діючого податкового законодавства та підлягають скасуванню, оскільки відповідачем не наведено жодних конкретних доводів та не надано доказів на їх підтвердження, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, в тому числі що позивач є учасником формування схемного ПДВ, яка стала підставою для прийняття оскаржуваних рішень.

Колегія суддів також враховує правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі №340/474/20, від 05 січня 2021 року у справі №640/10988/20, від 05 січня 2021 року у справі №11321/20, згідно якої суди попередніх інстанцій з огляду на правове регулювання, характер цих відносин, мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного Рішення; змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів; порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.

Також суд касаційної інстанції зазначав, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції: має обґрунтувати суду, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «ДЕМІ АЙТ», оскільки оскаржувані рішення прийнятті відповідачем всупереч вимогам діючого податкового законодавства та підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов`язаних із отриманням правничої допомоги адвоката ТОВ «ДЕМІ АЙТ» Цимбал С.Ю. в сумі 6000,00 грн., колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що між адвокатом Цимбалом С.Ю. та ТОВ «ДЕМІ АЙТ» укладено договір про надання правової допомоги від 01.02.2021 р..

Відповідно до п. 5.1. договору про надання правової допомоги від 01.02.2021, за надання правової допомоги Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар, розмір якого сторони погоджують окремою угодою,

05.05.2021 р. між адвокатом Цимбалом С.Ю. га ТОВ «ДЕМІ АЙТ» був укладений Додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 01.02.2021. р. (міститься в матеріалах справи).

Згідно з пунктом 2.2. Додатку № 1 від 05.05.2021 р., у випадку надання Клієнту правової допомоги щодо захисту інтересів Клієнта в апеляційному провадженні, розмір гонорару погоджується сторонами в окремому Додатку до Договору.

У зв`язку з вищевикладеним, 10.09.2021 р. між адвокатом Цимбалом С.Ю. та ТОВ «ДЕМІ АЙТ» був укладений додаток № 2 до договору про надання правової допомоги від 01 02.2021 р..

У пункті 1 додатку № 2 від 10.09.2021 р. було визначені, зокрема, наступні зобов`язання Адвоката:

1.1. Адвокат зобов`язується падати Клієнту правову допомогу у зв`язку з переглядом справи №420/8052/21 у суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою Головного управлінню ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІ АЙТ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Комісії з питань зупинення податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії.

Також на виконання розділу 5 договору про надання правової допомоги від 01.02.2021 р. сторони у пункті 2 додатку №2 від 10.09.2021 р. погодили наступний розмір гонорару адвоката: за надання правової допомоги, передбаченої пунктом 1 додатку №2 у справі №420/8052/21 - 6 000 (шість тисяч) гривень, що складається з:

- отримання та детальний правовий аналіз апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 р. у справі №420/8052/21. Узгодження позиції із Клієнтом та надання Клієнтом доручення щодо підготовки відзиву на апеляційну скаргу;

- підготовка, погодження с Клієнтом, оформлення та подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 р. у справі №420/8052/21.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що зазначено у рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява №19336/04), заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При цьому, колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Відповідачами не було надано суду апеляційної інстанції клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також не вчинено дій по доведенню не співмірності витрат, заявлених позивачем до відшкодування.

Колегія суддів звертає увагу, що відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу (постанови Верховного Суду від 29.03.2018 р. у справі №907/357/16, від 18.12.2018 р. у справі №910/4881/18).

Водночас, ч. 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, ЄСПЛ зазначив, що згідно з його прецедентною практикою (§ 23 справи «Санді Таймс проти Об`єднаного Королівства (№ 2)» (Sunday Times v. UK (№2) від 6.11.1980, скарга № 6538/74) відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, їх необхідність і, більше того, умова розумності їх розміру.

Таким чином, на суд покладаються вимоги не тільки формально дослідити умови виконання договору про надання правової допомоги, а й встановити співмірність визначеної суми з урахуванням індивідуальних обставин кожної справи.

Висновки щодо можливості суду самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правничу допомогу містяться у додатковій постанові Верховного суду від 30.09.2020 року у справі №201/14495/16-ц.

З огляду на те, що «співмірність» є оціночним поняттям, колегія суддів має широку свободу розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування витрат на правничу допомогу.

В даному випадку характер спірних правовідносин та наявна чисельна загальновідома судова практика не може визначити сплачену позивачем суму 6 000,00 грн. як співмірну, оскільки надані адвокатом послуги не потребували спеціального поглибленого вивчення нормативної бази чи судової практики.

Крім того колегія суддів визначає, що компенсація витрат на правничу допомогу за рахунок суб`єкта владних повноважень не повинна розглядатись особою як сатисфакція за порушені права та нести надмірне фінансове навантаження та бюджет.

Дана справа є справою незначної складності. За своїм предметом та суб`єктним складом відповідача справа відноситься до категорії типових справ, які розглядаються адміністративними судами.

Також, колегія судів звертає увагу на те, що відповідно до Акту виконаних робіт адвокат отримав апеляційну скаргу, підготовив детальних правовий аналіз апеляційної скарги, погодив з клієнтом, оформив та подав до П`ятого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу.

З відзиву на апеляційну скаргу вбачається, що відзив складений з декількох частин, в яких представник позивача робить аналіз відповідності змісту апеляційної скарги нормам ст. 296 КАС України, перелічує висновки суду першої інстанції та погоджується з ними.

Отже, проаналізувавши подібні справи та враховуючи, що правова допомога надана позивачу стосується подання відзиву на апеляційну скаргу, та враховуючи зміст відзиву, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу у даній справі на стадії апеляційного провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити заяву адвоката Цимбал С.Ю. ТОВ «ДЕМІ АЙТ про стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 2 000грн..

Підсумовуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, суд першої інстанції правильно з`ясував усі обставини справи, оскаржуване рішення прийняте судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга Головного управління ДПС в Одеській області задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року - без змін.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська,5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕМІ АЙТ» (Автодорога М05 Київ-Одеса 462+50 м ліворуч, сільрада Усатівська Біляївський район, Одеська область, 67663, ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов