Справа № 320/2323/21
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2323/21 Головуючий у І інстанції - Дудін С.О.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, третя особа: ОСОБА_2 , в якій просила:

- визнати протиправним рішення Димерської селищної ради № 2977-46-VII від 23.10.2020 «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,1 гектара на території селища Димер Вишгородського району Київської області»;

- зобов`язати Димерську селищну раду на найближчій сесії прийняти рішення, яким надати громадянці ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,1 га., що вказана у клопотанні № б/н від 12.09.2020.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення 46 сесії Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області VII скликання від 23.10.2020 № 2977-46-VII «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язано Димерську селищну раду Вишгородського району Київської області на найближчій сесії прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовним розміром 0,1 гектара, що вказана у клопотанні від 12.09.2020 № б/н.

На адресу Київського окружного адміністративного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області на користь Позивача здійснені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 21 000,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року заяву представника Позивача, адвоката Туніка Андрія Володимировича, про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 320/2323/21 повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області на користь Позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21000,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, та посилається на порушення останнім норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Зокрема, ОСОБА_1 вказує на те, що згідно з абз. 9 частини першої статті 167 КАС України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Проте, заява ухвалення додаткового судового рішення не є зазначеним документом, поданим на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, а тому у Позивача не було обов`язку надсилати її Відповідачу.

Третьою особою подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому він просить закрити апеляційне провадження у справі, оскільки апеляційну скаргу підписано особою, яка не має права її підписувати.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно статті 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо:

1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги;

2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;

3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Таким чином, виключний перелік підстав за яких суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження визначається статтею 305 КАС України.

Як вбачається з апеляційної скарги, вона підписана представником ОСОБА_1 - адвокатом Туніком Андрієм Володимировичем.

Згідно з частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини четвертої статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з частиною п`ятою вказаної статті відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Частиною шостою статті 59 КАС України передбачено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI адвокат має право посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.

Згідно з пунктом 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36 (далі - Положення № 36), ордер встановленої цим Положенням форми є належним і достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Зі змісту частини четвертої статті 59 КАС України, частин першої, другої статті 26 Закону № 5076-VI випливає, що повноваження адвоката як представника можуть підтверджуються, зокрема ордером, форма та зміст якого встановлені Законом № 5076-VI та Положенням № 36.

Аналіз викладених положень чинного законодавства дозволяє зробити висновок про те, що ордер є самостійним (окремим) документом, що підтверджує повноваження адвоката як представника, юридичне значення якого не залежить від подання адвокатом разом з ним договору про надання правничої допомоги, його копії, витягу тощо.

Аналогічну правову позицію було викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 9901/736/18 (провадження № 11-989заі18).

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду Закон № 5076-VI не містить вказівки на класифікаційну ознаку документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, зокрема, за стадіями їх створення, а саме: оригінал або копію, тому можна зробити висновок, що повноваження адвоката як представника сторони можуть бути підтверджені як оригіналом ордера або довіреністю (оригіналом) цієї сторони, що посвідчує такі повноваження, або їх копією, засвідченою у визначеному законом порядку, зокрема, особою, яка має повноваження на засвідчення копії.

За висновками Великої Палати Верховного Суду порядок засвідчення копії ордеру деталізовано в рішенні Національної асоціації адвокатів України від 04 серпня 2017 року № 162, відповідно до якого відмітка про посвідчення копії ордера на надання правової допомоги має складатися зі слів «Згідно з оригіналом», особистого підпису адвоката (або керівника адвокатського об`єднання/адвокатського бюро, у випадку якщо ордер видається адвокатським об`єднанням/адвокатським бюро), який засвідчує копію, його ініціалів і прізвища, а також дати засвідчення копії.

У даній справі адвокат Тунік А.В. на підтвердження своїх повноважень діяти від імені Позивача надав копію ордера серії КС № 114714 від 12 лютого 2021 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 12 лютого 2021 року № б/н. Копія ордера містила відмітки про її посвідчення, а саме: слова «Згідно з оригіналом», підпис Адвоката Туніка А.В., який засвідчив копію, його ініціали та прізвище, а також дату засвідчення копії.

Ураховуючи, що представник позивача - адвокат Тунік А.В. веде судову справу від імені ОСОБА_1, він як адвокат має право посвідчувати копії документів у справах, зокрема і копії ордера, який є належним документом, що підтверджує повноваження на представництво особи, зокрема на вчинення такої процесуальної дії, як подання та підписання апеляційної скарги від імені ОСОБА_1 .

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 826/11795/18.

Крім того, як зазначено в постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 361/4347/17, вказівка в ордері у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» про те, що правова допомога надається у судах всіх інстанцій є достатнім та необхідним підтвердженням того, що адвокат уповноважений надавати правову допомогу клієнту та представляти його інтереси в будь-яких судах України, а тому не вимагає уточнення/зазначення територіальної, інстанційної, предметної та суб`єктної юрисдикції судів.

Як вбачається з копії ордера серії КС № 114714 від 12 лютого 2021 року, в ньому в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» вказано: «у Київському окружному адміністративному суді, Шостому апеляційному адміністративному суді, Верховному Суді, органах місцевого самоврядування».

Таким чином, ордер на надання правової допомоги серії КС № 114714 від 12 лютого 2021 року містить усі обов`язкові реквізити, передбачені Положенням про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36 та типовою формою ордеру.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Третьої особи про закриття апеляційного провадження у справі.

Щодо відмови у заяві представника Позивача, адвоката Туніка Андрія Володимировича, про ухвалення додаткового судового рішення, колегією суддів встановлено наступне.

За приписами ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини 1 статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повертаючи ОСОБА_1 заяву про ухвалення додаткового судового рішення без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що докази надіслання (надання) даної заяви іншому учаснику справи, зокрема Відповідачу, відсутні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, і зазначає таке.

Так, положеннями частини 3 ст. 166 КАС України визначено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначені у статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини першої якої будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановляння ухвали про відкриття провадження у справі; зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Законом України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", який набрав чинності 08.02.2020, частину першу статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України доповнено абзацом десятим, згідно з яким до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Проте, заява ухвалення додаткового судового рішення не є зазначеним документом, поданим на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, а тому у Позивача не було обов`язку надсилати її Відповідачу.

Згідно з частиною другою статті 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості їх розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставно та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Як вже було зазначено заява про ухвалення додаткового судового рішення була повернута Позивачу у зв`язку з відсутністю доказів її направлення Відповідачу.

Разом з тим, правовою підставою для застосування вказаного наслідку є одночасна сукупність наступних умов: 1) невідповідність поданої заяви вимогами, визначеним у частині першій статті 167 КАС України; 2) неможливість розгляду такої заяви внаслідок таких недоліків.

Проте, судом першої інстанції не встановлено неможливості розгляду заяви Позивача за наявності вказаного недоліку, як це передбачено частиною другою статті 167 КАС України.

Відповідно до частини сьомої ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачем до прийняття судом першої інстанції судового рішення (справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження) в позові зазначено, що на виконання вимог частини сьомої ст. 139 КАС України вона надасть до суду докази про понесені витрати на професійну правничу допомогу при розгляді даної справи протягом п`яти днів після прийняття рішення по суті спору.

Рішення про задоволення адміністративного позову судом першої інстанції прийнято 30 вересня 2021 року.

05 жовтня 2021 року, тобто протягом п`яти днів, з моменту, коли Позивач дізнався про судове Рішення суду першої інстанції, ним було подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення.

Згідно з частинами першою, третьою ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі; якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частини п`ятої ст. 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Позивач в апеляційній скарзі просить прийняти судове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу у сумі 21000,00 грн., проте судом першої інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення розглянуто не було, у зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали Київського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що допущені порушення норм процесуального та матеріального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року - скасувати, а справу направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко