Справа № 240/2068/21
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/2068/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Наталія Миколаївна

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

24 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Житомирській області та зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області внести фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в реєстр платників єдиного податку; стягнути з Головного управління ДПС у Житомирській області на її користь кошти у розмірі 5000,00 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправною бездіяльністю.

Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року позов задоволено частково: визнано протиправною відмову Головного управління ДПС у Житомирській області (вул.Ю.Тютюнника,7, м. Житомир, 10003, ), викладену у листі від 19.01.2021 №112/06-30-55-04-13, у внесенні фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в реєстр платників єдиного податку; зобов`язано Головне управління ДПС у Житомирській області внести фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в реєстр платників єдиного податку. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 16.01.2021 через портал "Дія" позивач подала заяву про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, в якій одночасно зазначила відомості про обрання спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності з дати державної реєстрації підприємцем - третя група платника єдиного податку з обраною ставкою 5%.

Державним реєстратором Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області 18.01.2021 проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , номер запису 000046430.

Листом ГУ ДПС у Житомирській області від 19.01.2021 за вих. №112/06-30-55-04-13 відмовлено позивачу у внесенні її в реєстр платників єдиного податку у зв`язку з недотриманням вимог пп. 291.5.8 п. 291.5 ст. 291 Податкового кодексу України. Так, відповідачем вказано, що зважаючи на відомості, які містяться в інформаційно-телекомунікаційних системах ДПС України "Податковий борг", станом на 18.01.2021 в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) обліковується борг у сумі 28,55 грн. по земельному податку з фізичних осіб.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно із приписами підпункту 298.1.1 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу за місцем податкової адреси заяву, зокрема, відповідно до підпункту 4 зазначеної норми - державному реєстратору під час державної реєстрації фізичної особи - підприємця. Відповідна заява або відомості передаються до контролюючих органів у порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

В силу абзацу другого підпункту 298.1.2 пункту 298.1 статті 298 ПКУ зареєстровані в установленому законом порядку суб`єкти господарювання (новостворені), які протягом 10 днів з дня державної реєстрації подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для третьої групи, яка не передбачає сплату податку на додану вартість, вважаються платниками єдиного податку з дня їх державної реєстрації.

У відповідності до пункту 299.1 статті 299 ПКУ реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

За змістом пункту 299.4 статті 299 ПКУ встановлено, що у випадках, передбачених підпунктом 298.1.2 пункту 298.1 та підпунктом 298.8.5 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу, контролюючий орган, у разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови, здійснює реєстрацію суб`єкта господарювання як платника єдиного податку з дати, визначеної відповідно до зазначеного підпункту, протягом двох робочих днів з дати отримання контролюючим органом заяви щодо обрання спрощеної системи оподаткування або отримання цим органом від державного реєстратора електронної копії заяви, виготовленої шляхом сканування, одночасно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, якщо така заява додана до реєстраційної картки.

У разі відмови у реєстрації платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний надати протягом двох робочих днів з дня подання суб`єктом господарювання відповідної заяви письмову вмотивовану відмову, яка може бути оскаржена суб`єктом господарювання у встановленому порядку (пункт 299.5 статті 299 ПКУ).

Згідно пункту 299.6 статті 299 ПКУ підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є:

1) невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 292 цього Кодексу;

2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації;

3) недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

Зі змісту листа ГУ ДПС у Житомирській області від 19.01.2021 №112/06-30-55-04-13 вбачається, що відповідач, відмовляючи позивачу у реєстрації платником єдиного податку, не навів підстави, передбаченої п. 299.6 ст. 299 ПКУ, для прийняття рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання платником єдиного податку.

При цьому, є обґрунтованими доводи позивача, що посилання відповідача в листі від 19.01.2021 за вих. №112/06-30-55-04-13 на недотримання позивачем вимог підпункту 291.5.8 пункту 291.5 статті 291 ПКУ є юридично безпідставними, оскільки зазначеною нормою передбачено, що не можуть бути платниками єдиного податку суб`єкти господарювання, які на день подання заяви про реєстрацію платником єдиного податку мають податковий борг, крім безнадійного податкового боргу, що виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Також, вірно зазначила позивач, що питання проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з поданням заяви про обрання спрощеної системи оподаткування ініціювалось нею як суб`єктом, що створюється, а відтак обмеження, встановлені для вже господарюючих суб`єктів, що мають податковий борг, до неї не могли бути застосовані.

Крім того, відповідачем також не доведено факту наявності податкового боргу у позивача зі сплати земельного податку.

Так, в силу положень пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПКУ грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПКУ визначео, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За правилами п. 59.1 ст. 59 ПКУ у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Водночас, відповідач не надав суду доказів узгодження грошового зобов`язання зі сплати земельного податку з фізичних осіб, за якого таке зобов`язання могло би набути статусу податкового боргу, а також доказів направлення позивачу податкової вимоги станом на день ухвалення рішення про відмову у реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку.

Таким чином, відповідач протиправно відмовив у реєстрації позивача платником єдиного податку, а тому, така відмова протиправною.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача внести позивача в реєстр платників єдиного податку, судом враховується, що на законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Разом з тим, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Обставини, які склались у межах даної справи, свідчать про виконання позивачем усіх запроваджених законодавством вимог щодо реєстрації її платником єдиного податку.

Рішення суду першої інстанції у частині позовних вимог щодо стягнення з Головного управління ДПС у Житомирській області на користь позивача шкоди у розмірі 5000,00 грн., колегія суддів не переглядає через відсутність оскарження у цій частині.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, як така, що розглянута за правилами спрощеного провадження, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.