Справа № 420/1759/21
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/1759/21
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Біляївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Біляївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування висновку про відмову у внесенні змін до актового запису №1501 від 02.04.2020 року, зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати Висновок Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02 грудня 2020 року про відмову у внесенні змін до актового запису про народження ОСОБА_2 № 1501 від 02.04.2020 року, складеного Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в графі «по-батькові батька дитини» з «ОСОБА_1» на « ОСОБА_1 »;

- зобов`язати Біляївський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління в Одеській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 № 1501 від 02.04.2020 р., складеного Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - в графу «по-батькові батька дитини» змінити з «ОСОБА_1» на « ОСОБА_1 ».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у свідоцтві про народження дитини позивача серії НОМЕР_1 відповідачем допущено помилку, а саме у відомостях про батька дитини зазначено « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 », тобто не зазначено відомостей «по-батькові» батька дитини. З метою виправлення невірних відомостей у свідоцтві про народження дитини позивача ( ОСОБА_2 ), останній звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про народження № 1501 від 02.04.2020 року, складеного Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), проте отримав Висновок Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02 грудня 2020 року про відмову у внесенні змін до актового запису про народження ОСОБА_2 №1501 від 02.04.2020 року. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у внесенні змін до актового запису про народження та такими, що не узгоджуються з приписами Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року.

Від Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли витребувані судом докази (вх. №15416/21 від 29.03.2021р.). При цьому, акцентовано увагу, що державна реєстрація народження проведена Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), тому останній може бути стороною по справі щодо внесення змін. Відповідно до вимог п.1.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, зміни до актового запису цивільного стану вносяться за місцем зберігання відповідного актового запису.

16 червня 2021 року (вх. 31391/21) від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло повідомлення, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що на підставі письмової заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_11 Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.04.2020 року зареєстровано народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №1501 від 02.04.2020 року. Державна реєстрація народження проводилась відповідно до вимог чинного законодавства України. Крім того, батько дитини особисто написав на заяві, що він, ОСОБА_1, усвідомлює зміст інформації, про яку розписався. При державній реєстрації народження батьки дитини про помилку в перекладі паспорту та свідоцтві про шлюб спеціалістів відділу не повідомлялися. З урахуванням наведеного та відповідно до норм державної реєстрації, відомості про батька дитини було вказано в актовому записі відповідно перекладу паспорта, який надано заявником особисто.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (перейменований у подальшому на Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року позов ОСОБА_1 до Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправним та скасування висновку про відмову у внесенні змін до актового запису №1501 від 02.04.2020 року, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено. Визнано протиправним та скасовано Висновок Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02 грудня 2020 року про відмову у внесенні змін до актового запису про народження ОСОБА_2 №1501 від 02.04.2020 року, складеного Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в графі «по батькові батька дитини» з «ОСОБА_1» на « ОСОБА_1 ». Зобов`язано Біляївський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління в Одеській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 №1501 від 02.04.2020 року, складеного Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - в графу «по батькові батька дитини» з «ОСОБА_1» на « ОСОБА_1 ». Стягнуто з Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

На вказане рішення суду Біляївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосовані норми матеріального права та неповно з`ясовані судом обставини, що мають значення для справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

Згідно з вимогами ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином Лівії, що підтверджується копією паспорту ОСОБА_1 та копією перекладу паспорта з арабської мови на українську мову (а.с. 6, 9).

05.08.2014 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано шлюб, що підтверджується копією перекладу Свідоцтва про шлюб з арабської мови на українську мову (а.с. 10).

У вказаного подружжя ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_6 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.04.2020 року, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 11).

У Свідоцтві про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 02.04.2020 року у відомостях про батька дитини зазначено «ОСОБА_1» та відсутні відомості «по-батькові» батька дитини.

Вважаючи, що у Свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 зазначено невірні дані щодо батька ОСОБА_1 , позивач звернувся до Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про внесення змін до актового запису про народження №1501 від 02.04.2020 року, складеного Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відносно ОСОБА_2 .

02.12.2020 року Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено Висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану, згідно з яким ОСОБА_1 відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану щодо ОСОБА_2 шляхом доповнення по-батькові дитини « ОСОБА_1 » у зв`язку з суттєвими розбіжностями у поданих та зібраних документах (а.с. 12).

Як вбачається зі змісту оскаржуваного висновку, відповідачем було встановлено, що, в актовому записі про народження №1501 від 02.04.2020 року, складеному Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відносно ОСОБА_2 по-батькові батька дитини не вказано. Перевіркою документів наданих при державній реєстрації народження дитини встановлено, що в перекладі паспорта батька дитини прізвище вказано як « ОСОБА_1 », ім`я зазначено як « ОСОБА_1 », відомості щодо по батькові відсутні (переклад зроблено 26.03.2020 року). В перекладі паспорта пред`явленого на момент подання заяви про внесення змін повне ім`я заявника вказано як ОСОБА_4 , відомості щодо по-батькові також відсутні (переклад зроблено 14.09.2020 року). У посвідці на постійне проживання НОМЕР_2 , виданій 20.07.2018 року вказано ім`я позивача « ОСОБА_1 », відомості щодо по-батькові відсутні. Тому, на думку відповідача, помилки відділу державної реєстрації актів цивільного стану при державній реєстрації народження не вбачається, відомості про батьків внесено на підставі пред`явлених до відділу документів та їх перекладів. Крім того, в актовому записі про народження першої дитини заявника №164 від 02.03.2017 року. Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прізвище батька дитини вказано « ОСОБА_1 », ім`я зазначено як « ОСОБА_1 », по-батькові « ОСОБА_1 ». Заявником не подано жодного документа, який підтверджує його по-батькові. При цьому, зазначено, що позивач відмовився надавати документ про своє народження.

Позивач, не погодившись із зазначеним висновком відповідача та відмовою внести зміни до актового запису про народження дитини, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю, зокрема, немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

За правилами частини 1, 2 та 3 статті 49 Цивільного кодексу України, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI (далі - Закон № 2398-VI).

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина 1 статті 9 Закону № 2398-VI), тобто дій/подій, що впливають на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 22 Закону 2398-VI передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану (ч.6 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі Правила № 96/5).

Пунктом 1.1. розділу І Правил № 96/5 визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Згідно з вимогами ч.1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

ОБГРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Як углядається з позовних вимог, спірні правовідносини по суті виникли через відмову органу ДРАЦС внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 №1501 від 02.04.2020 року, складеного Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - в графу «по батькові батька дитини» з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Колегія суддів зазначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Пунктом 2.14 Правил № 96/5 встановлено, що підставою для внесення відповідних відміток в актові записи цивільного стану, у тому числі про анулювання та поновлення, є, зокрема, рішення суду про анулювання актових записів цивільного стану, у яких зазначено про необхідність проставлення відмітки у відповідному актовому записі цивільного стану.

В межах спірних правовідносин, позивач звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади його особистого немайнового права щодо зміни в графі «по батькові батька дитини» з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Колегія суддів звертає увагу, що у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану, суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення.

Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №425/2737/17 та від 23 січня 2019 року у справі №807/45/17, а також в постанові Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі №820/5198/16, від 13 травня 2021 року у справі №640/11556/20.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.

За наведеного правового регулювання адміністративний суд, розглядаючи справи даної категорії, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану, а тому у разі часткового задоволення позову (в частині визнання дій протиправними) захист права не буде ефективним, адже суд адміністративної юрисдикції позбавлений права в межах спірної категорії зобов`язати відповідача вчинити дії.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог частини 1 статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Наведені положення КАС України в контексті ухваленого рішення про закриття провадження у цій справі зумовлюють право позивача на подання до апеляційного суду заяви про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Відповідно до вимог ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19 КАС, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.238, 239, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Біляївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року - скасувати, провадження у справі №420/1759/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Біляївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування висновку про відмову у внесенні змін до актового запису №1501 від 02.04.2020 року, зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.