Справа № 520/14891/2020
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2021 р.Справа № 520/14891/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2020, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., м. Харків, повний текст складено 30.12.20 року по справі № 520/14891/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому, з урахуванням уточнення, просив суд першої інстанції зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області, Шевченківський відділ обслуговування громадян в м. Харкові (сервісний центр) призначити йому пенсію по втраті годувальника у зв`язку зі смертю його матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відмова у призначенні пенсії по втраті годувальника після смерті його матері порушує його права і ставить у важке матеріальне становище.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року про відмову йому в позові до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції було ухвалено з порушенням норм матеріального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а тому таке рішення суду підлягає скасуванню. Посилається на приписи ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зазначає, що згідно вказаної норми пенсія по втраті годувальника призначається членам сім`ї померлого годувальника за сукупності двох умов:1) члени сім`ї були на утриманні померлого годувальника; 2) члени сім`ї померлого годувальника є непрацездатними. Вважає, що відмова йому у призначенні пенсії по втраті годувальника після смерті його матері порушує його права і ставить у важке матеріальне становище.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджуючись з апеляційною скаргою позивача, просило відмовити у її задоволенні в повному обсязі, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

20.12.2021 року позивач подав до суду апеляційної інстанції пояснення до апеляційної скарги, в якому обґрунтовуючи свою позицію, зокрема зазначив, що ним здійснюється проходження медичного огляду на можливість працевлаштування за результатами якого буде складено висновок, який в подальшому вплине на розгляд справи по суті, після отримання якого ним буде надано його до суду.

Учасники по даній справі були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, прохав її задовольнити.

Представник відповідача не з`явився в судове засідання.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 03.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова із заявою про призначення йому пенсії у разі втрати годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV за померлу ІНФОРМАЦІЯ_2 його мати - ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 ).

Разом із заявою позивач надав копію рішення Дзержинського районного суду м. Харкова, яке набрало законної сили, від 12.04.2018 по справі № 638/8228/17, яким встановлено факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1967 до моменту смерті останньої.

Рішенням комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 07.09.2018 протокол № 36, відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Позивач, вважаючи, що наявні підстави для зобов`язання Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області, Шевченківський відділ обслуговування громадян в м. Харкові (сервісний центр) призначити йому пенсію по втраті годувальника у зв`язку зі смертю його матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про залишення без задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі по тексту - Закон №1058-IV, в редакції на час спірних правовідносин) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За змістом частини першої ст.9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.36 №1058-IV (в редакції на момент звернення позивача до пенсійного з органу з заявою) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Тобто, зміст наведених вище норм дає підстави для висновку про те, що пенсія по втраті годувальника призначається членам сім`ї померлого годувальника за сукупності двох умов: 1) члени сім`ї були на утриманні померлого годувальника; 2) члени сім`ї померлого годувальника є непрацездатними.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 було затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Порядок №22-1).

Відповідно до п.2.3 розділу ІІ Порядку № 22-1 (в редакції на момент звернення позивача до пенсійного з органу з заявою) до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Колегія суддів, звертає увагу, що згідно з абз.2 п.п.10 п.2.3 розділу ІІ Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до пенсійного органу за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно ст.36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не були надані документи, які підтверджують його непрацездатність, а саме встановлення йому інвалідності (довідки МСЕК, інші документи), у пенсійного органу не було підстав для призначення йому пенсії у зв`язку з втратою годувальника за померлу мати, ОСОБА_2 .

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що сам факт перебування позивача на утриманні його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлений рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.04.2018 по справі №638/8228/17 в даному випадку не є достатнім для призначення позивачу пенсії по втраті годувальника.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що надана позивачем копія архівної довідки Міністерства оборони РФ від 21.10.2008 № 56/2/3214, згідно якої ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , був звільнений в запас по хворобі згідно Свідоцтва про хворобу №101/3505 від 21.09.1987 року, не підтверджує встановлення позивачу інвалідності.

Отже, з огляду на зазначене вище, позивачем по справі не було надано до пенсійного органу відповідних документів на підтвердження факту його непрацездатності, тобто наявність другого обов`язкового критерію, те що член сім`ї померлого годувальника є непрацездатним.

З урахуванням наведених вище висновків, відсутні правові підстави для зобов`язання Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області, Шевченківський відділ обслуговування громадян в м. Харкові (сервісний центр) призначити позивачу пенсію по втраті годувальника у зв`язку зі смертю його матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що відмова позивачу у призначенні пенсії по втраті годувальника після смерті його матері порушує його права і ставить у важке матеріальне становище, колегія суддів вважає такими, що не спростовують наведених висновків суду у даній справі.

Посилання позивача в поясненнях до апеляційної скарги на те, що ним здійснюється проходження медичного огляду на можливість працевлаштування за результатами якого буде складено висновок, який в подальшому вплине на розгляд справи по суті, після отримання якого ним буде надано його до суду, колегія суддів відхиляє, як такі, що не впливають на вирішення даної справи та вказані вище висновки.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що 20.12.2021 р. до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання позивача про витребування доказів, в якому останній прохав витребувати від КНП "МП №26" ХМР засвідчені належним чином копії медичної картки та інші документи з яких можливо зробити висновок щодо стану здоров`я ОСОБА_1 , оскільки він проходить лікування саме в цій поліклініці.

Протокольною ухвалою від 21.12.2021 року судом апеляційної інстанції було відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання, оскільки з урахуванням предмету спору суд апеляційної інстанції досліджує тільки ті документи, які були надані позивачем до пенсійного органу під час подачі ним звернення щодо призначення йому пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку щодо необґрунтованості вимог апеляційної скарги, а тому вважає, що остання підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Як вбачається з ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні суду.

Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Підстави для розподілу судових витрат у даній справі відсутні.

Відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 по справі № 520/14891/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 24.12.2021 року