Справа № 280/9395/21
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року Справа № 280/9395/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справ

за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі ГУ ДПС у Запорізькій області, позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 303194,86 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України) та зазначає, що згідно з обліковою карткою платника у відповідача наявна заборгованість, яка виникла в результаті несплати узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017-2019 роки, донарахованих контролюючим органом на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п. 266.7 ст. 266 ПК України шляхом винесення податкових повідомлень-рішень. Вказує, що ОСОБА_1 оскаржував податкові повідомлення-рішення від 18.10.2018 №0-0832, №07-0832 та №07-0832 у судовому порядку, однак рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.01.2020 по справі №280/3325/19 адміністративний позов задоволено частково: скасовано податкове повідомлення-рішення від 18.10.2018 №07-0832, в решті позовних вимог відмовлено. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачено. На час розгляду справи у суді заборгованість відповідачем не погашена, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 303194,86 грн.

На виконання приписів частини 3 статті 171 КАС України судом на адресу Відділу реєстрації місця проживання Департаменту реєстраційних послуг Мелітопольської міської ради Запорізької області направлений запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, на який 25 жовтня 2021 року отримано відповідь.

Ухвалою судді від 01.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному ст. 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

26 листопада 2021 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання (вх. №69697 від 26.11.2021) про перенесення строку розгляду справи.

Відповідач позов не визнав, 08 грудня 2021 року до суду надіслав відзив на позовну заяву (вх. №72519), у якому пояснює, що належна йому частка нежитлових будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відноситься до будівель промисловості, що обґрунтовує посиланням на державний класифікатор будівель та споруд. Посилається на приписи ст. 266 ПК України та вказує, що нежитлові будівлі, які є будівлями промисловості, не можуть бути об`єктом оподаткування, що прямо передбачено пп. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 статті Кодексу, що свідчить про протиправність визначення контролюючим органом (позивачем) спірного податкового зобов`язання. Стверджує, що інша половина зазначеного нерухомого майна, а саме комплекс будівель та споруд з виробництва по переробці соняшника, належить гр. ОСОБА_2 , який отримавши податкове повідомлення-рішення про нарахування податку га нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, 10.08.2020 подав на нього скаргу, за результатами розгляду якої ДПС України прийняте рішення про скасування податкового повідомлення-рішення від 15.07.2020 №0-0811.

Крім того, від відповідача до суду надійшли клопотання (вх. №73268 від 10.1.2021, №73750 від 13.12.2021) про долучення документів до матеріалів справи.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Згідно з офіційними відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 29.06.2000 зареєстрований фізичною особою-підприємцем. Основними видами діяльності якого є, зокрема: 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів, 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Як свідчать матеріали справи, у власності відповідача перебуває 1/2 частини комплексу будівель та споруд з виробництва по переробці соняшника, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30.12.2014.

18.10.2018 на підставі баз даних ДФС України та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухому майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та на підставі п.п.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України, контролюючим органом сформовано податкові повідомлення-рішення:

№0-00832 (форма «Ф») з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2017 рік на суму 87905,76 грн.;

№07-0832 (форма «Ф») з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач. фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2016 рік на суму 29344,51 грн.;

№07-0832 (форма «Ф») з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач. фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2015 рік на суму 2593,73 грн.

Не погодившись з означеним податковим повідомленням-рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Зазначені обставини встановлені рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі №280/3325/19, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено частково: визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Запорізькій області №07-0832 від 18.10.2018. В решті позовних вимог відмовлено.

Указане рішення набрало законної сили 09.04.2020 відповідно до ухвали Третього апеляційного адміністративного суду про повернення апеляційної скарги.

Так, під час розгляду справи №280/3325/19 щодо податкових повідомлень-рішень від 18.10.2018 №0-0832, №07-0832, якими ОСОБА_1 визначено суми з податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податкові періоди 2016-2017 роки, суд зазначив про таке.

Враховуючи наявність у власності ОСОБА_1 об`єкту оподаткування в розумінні п.п.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України, а також відповідні рішення Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, суд дійшов висновку про те, що нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2016 року та 2017 року здійснене податковими повідомленнями-рішеннями від 18.10.2018 №0-0832, №07-0832, відповідає положенням чинного законодавства, а отже позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки відповідач у спірних правовідносинах діяв відповідно до наданих йому повноважень у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 78 КАС України).

23.05.2019 згідно з 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та відповідно до пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України, Головним управлінням ДФС у Запорізькій області сформовано податкове повідомлення-рішення №0-0832 (форма «Ф») з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2018 рік на суму 102272,86 грн. Указане рішення разом із розрахунком податку направлено на адресу відповідача. Проте, як вбачається із наданої позивачем копії поштового конверту, кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків.

Крім того, 15.07.2020 ГУ ДПС у Запорізькій області прийняте податкове повідомлення-рішення №0-0832 (форма «Ф»), яким відповідачу згідно з 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та відповідно до пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України визначено суми податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» за 2019 рік у розмірі 133296,05грн. Указане рішення разом із розрахунком податку направлено на адресу відповідача. Проте, як вбачається із наданої позивачем копії поштового конверту, кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків.

Згідно із довідкою про заборгованість та розрахунком суми податкового боргу у відповідача з урахуванням часткової сплати у сумі 50000,00 грн. наявний податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 303194,86 грн.

Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме 10.01.2020 на адресу відповідача направлена податкова вимога від 09.01.2020 № 4-56 на суму 102272,86 грн., яка вручена поштою йому особисто 28.01.2020, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

У зв`язку з несплатою відповідачем податкової заборгованості у добровільному порядку ГУ ДПС у Запорізькій області звернулось із позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким викладено ст. 266 ПК України у новій редакції, якою передбачено сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Підпунктом 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

За приписами пп. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

У відповідності до вимог пп. 266.7.1 п. 266 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Судом встановлено, що відповідач, як власник нерухомого майна, є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а належне йому на праві власності нежитлове приміщення є об`єктами оподаткування цим податком, що встановлено судовим рішенням по справі №280/3325/19, яке набрало законної сили.

Відповідно до пп. 266.7.2. п. 266.7 ст. 266 ПК України визначено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно із пп. 266.10.1. п. 266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, 60-ти денний строк сплати земельного податку обліковується з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України).

При цьому, у силу п. 56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п. 57.3. ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Із матеріалів справи вбачається, що правомірність та обґрунтованість нарахування ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016-2017 роки на загальну суму 117250,27 грн. на підставі податкових повідомлень-рішень від 18.10.2018 №0-0832, №07-0832 була предметом дослідження в адміністративній справі №280/3325/19 та встановлена рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.01.2020, яке набрало законної сили.

Стосовно посилань відповідача на неотримання податкових повідомлень-рішень від 23.05.2019 №0-0832, від 15.07.2020 №0-0832, суд вказує про таке.

Згідно з п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 ст. 42 ПК України передбачено, що Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Зазначені вище податкові повідомлення-рішення, якими ОСОБА_1 визначено суми з податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податкові періоди 2018-2019 роки, направлялось контролюючим органом на його адресу у порядку, визначеному ст. 42 ПК України. Указані рішення відповідачем ні у адміністративному, ні у судовому порядку оскаржені не були, а отже суми визначеного податкового зобов`язання є узгодженими, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Окремо суд звертає увагу відповідача, що у справах, предметом яких є стягнення податкового боргу, суд відповідно до вимог чинного процесуального законодавства не надає правової оцінки обставинам та правовим підставам визначення грошових зобов`язань, несплата яких у встановлені законом строки призвела до утворення податкового боргу. Дослідженню підлягають виключно ті питання, що стосуються узгодження грошового зобов`язання (вручення податкового повідомлення-рішення) та наявність підстав для стягнення податкового боргу у судовому порядку (направлення та вручення податкової вимоги).

Отже, правомірність визначення відповідачу грошових зобов`язань згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 23.05.2019 №0-0832, від 15.07.2020 №0-0832 не є предметом розгляду цієї справи.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (п. 59.3 ст. 59 ПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що 10.01.2020 на адресу відповідача направлена податкова вимога від 09.01.2020 № 4-56 на суму 102272,86 грн., яка вручена поштою йому особисто 28.01.2020, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення. Враховуючи положення п. 42.2 ст.42 ПК України, вказана податкова вимога вважається врученою відповідачу належним чином.

За змістом пп. 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Тобто виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання протягом установленого строку.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.11 ст. 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до п. 95.1 95.2 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

На момент розгляду справи в суді заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 303194,86 грн. відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена, доказів протилежного відповідач суду не надав, доводи позивача не спростував.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки відповідно до приписів ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_1 податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 303194,86 грн. (триста три тисячі сто дев`яносто чотири гривні 86 копійок) на р/р UA0008463, код платежу 18010300, отримувач: ГУК у Зап.обл./ТГ с. Семенівка/18010300, код отримувача 37941997, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак