Справа № 640/23447/20
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 640/23447/20

адміністративне провадження № К/9901/44891/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора (далі - Кадрова комісія №2), Київської міської прокуратури в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії №2 від 09 квітня 2020 року №235 про неуспішне проходження начальником відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; визнати протиправним та скасувати наказ прокурора міста Києва від 09 серпня 2020 року №1886 про звільнення його з посади начальника відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва та органів прокуратури з 10 вересня 2020 року; поновити в органах прокуратури з 10 вересня 2020 року та на посаді начальника відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду у кримінальному провадженні Київської міської прокуратури або на рівнозначній посаді (рівноцінній) посаді, яку займав станом на 10 вересня 2020 року; стягнути з Київської міської прокуратури на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 10 вересня 2020 року і до моменту фактичного поновлення на роботі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Кадрової комісії №2 про неуспішне проходження начальником відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Визнано протиправним та скасовано наказ прокуратури міста Києва від 09 вересня 2020 року №1886 к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва та органів прокуратури з 10 вересня 2020 року. Поновлено позивача в Київській міській прокуратурі на посаді, рівнозначній тій, яку він обіймав до звільнення та стягнуто з Київської міської прокуратури на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 11 вересня 2020 року по 11 березня 2021 року в сумі 193 266,25 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року скасовано рішення суду першої інстанції та відмовлено в позові.

08 грудня 2021 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» повторно подав касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права. Заявник просить переглянути оскаржене судове рішення на підставі пунктів 1, 2 частини четвертої та підпунктів "а", "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України скасувати його та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Предметом спору у цій справі є правомірність рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурора та наказу про звільнення прокурора з цих підстав з органів прокуратури.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Вирішуючи спір та відмовляючи в позові, суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до висновку Верховного Суду щодо застосування положень підпункту 2 пункту 19 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 19 вересня 2019 року №113-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" (далі - Закон №113-ІХ) у системному зв`язку з пунктом 9 частини першої статті 51 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон №1697-VII), сформованому у справі №200/5038/20-а, предметом спору у якій було правомірність звільнення прокурора з органів прокуратури через неуспішне проходження ним атестації.

Суд відхиляє аргументи ОСОБА_1 щодо незастосування судами висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформованого у справі №815/1554/17, так як обставини цієї справи не є подібними до спірних правовідносин.

Також у касаційній скарзі заявник, зокрема, зазначає про необхідність відступлення від висновків Верховного Суду, що застосовані судом апеляційної інстанції у цій справі. Разом з тим, відступ - це інший підхід до застосування тієї ж норми права у подібних правовідносинах щодо якої такий висновок сформовано. Водночас підставами для застосування положень пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України ОСОБА_1 , зокрема, зазначив неправильне застосування судом норм матеріального права, з посиланням на положення Конституції України та відсутність фактів ліквідації або реорганізації в органах прокуратури, однак не конкретизував у чому саме полягає неправильне застосування цих норм, а лише формально послався на відсутність висновків Верховного Суду щодо норм, стосовно яких такий висновок уже сформовано та застосовано судом апеляційної інстанції.

Тому Верховний Суд відхиляє такі доводи заявника, оскільки інші аргументи скарги зводяться до масового і систематичного порушення трудових прав прокурорів, великої кількості подібних справ, цитування норм законодавства, з посиланням на судові рішення у інших справах, розглянутих судами першої та апеляційної інстанцій, що не є критеріями застосування положень пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України, так як сформований Верховним Судом висновок у подібних справах, зокрема і у справі №200/5038/20-а наразі і вирішує проблематику таких спорів та створює умови для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховний Суд також не бере до уваги аргументи касаційної скарги щодо винятковості цієї справи, оскільки такі мотиви не є самостійною підставою для касаційного оскарження зазначених судових рішень у цій справі, так як за нормами частини п`ятої статті 328 КАС України такі мотиви необхідно додатково зазначати виключно у разі оскарження судових рішень, перегляд яких у Верховному Суді не передбачено нормами КАС України.

Ураховуючи те, що інші доводи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, тлумачення норм законодавства, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини та незгоди з висновками суду апеляційної інстанції, що відповідають висновкам Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

За таких обставин, Суд не вирішує клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Керуючись статтями 248, пунктом 6 частини першої 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку відмовити.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

О.Р. Радишевська