Справа № 937/9022/21
Суддя: Сметаніна А. В.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 22.12.2021
Справа № 937/9022/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«22» грудня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Сметаніної А.В.,

за участю секретаря - Горбань Н.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

третьої особи - інспектора ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Святуна Р.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Запорізькій області про скасування постанови та закриття провадження у справі, за участі третьої особи - інспектора ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Святуна Руслана Євгеновича,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Святуна Р.Є. серії БАБ № 990844 від 08.09.2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.6 ст. 121 КУпАП, а провадження по адміністративній справі закрити.

Адміністративний позов обґрунтований тим, що постановою інспектора ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Святуна Р.Є. серії БАБ № 990844 від 08.09.2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної за ч.6 ст. 121 КУпАП за те, що 08.09.2021 року в м. Мелітополі по вул. Ломоносова, 335/2, він керував автомобілем марки Ford Fusion, д/н НОМЕР_1 , на якому був відсутній передній державний номерний знак, чим порушив п.п. 2.9. «в» ПДР України. Вважає, що постанова є незаконною, оскільки поліцейським не було роз?яснено йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП, не роз?яснено строк оскарження відповідної постанови, не роз?яснено право на надання правової допомоги. Крім того, в постанові відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення, не заповнена графа «7», що свідчить про відсутність будь-яких доказів, отриманих в порядку, визначеному чинним законодавством України щодо вчинення адміністративного правопорушення. Жодних фото чи відеознімків йому надано не було. Сама по собі постанова не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення.

20 вересня 2021 року ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі.

В судовому засідання позивач повністю підтримав доводи та вимоги адміністративного позову .

Представник позивача - адвокат Лисенко С.Д. пояснив, що інспектором ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Святуном Р.Є. 08.09.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП за керування транспортним засобом, на якому відсутній передній державний номерний знак, про що винесено постанову. Вказана постанова є незаконною, її зміст не відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП, а саме відсутні докази вчинення правопорушення, не заповнена графа «7» постанови. Ні фото, ні відео доказів немає. Доказом є лише сама постанова, а самі по собі дані, що містяться в ній, доказом бути не можуть. Крім того, відеозапис, який було долучено третьою особою до матеріалів справи, в порушення вимог ч.9 ст. 79 КАС України, не було направлено стороні позивача, що є неприпустимим, а тому такий доказ не повинен братись судом до уваги. Крім того, цей доказ долучено супровідним листом т.в.о. начальника Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Бідило А., однак вказаний орган взагалі не є стороною у справі, а тому цей доказ не може бути прийнятий судом.

Представник відповідача ГУНП в Запорізькій області в судове засідання не з?явився з невідомої суду причини, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Від представника ГУНП в Запорізькій області надійшов відзив на позову заяву, згідно якого представник відповідача просить визнати поважною причиною пропуску строку для надання відзиву, долучити в якості доказу матеріали, надані інспектором ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Святуном Р.Є. та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно вимог ч.5 ст. 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Разом з тим, зазначені представником відповідача у клопотанні причини не подання відзиву у встановлений строк, а саме отримання ухвали про відкриття провадження лише 23.11.2021 року, свідчить про поважність причин пропуску строку подання відповідного відзиву.

У відзиві зазначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення за ч.6 ст. 121 КУпАП, відповідно до Кодексу виносилась на місці вчинення правопорушення, а відтак не потребувала додаткового роз?яснення про час та місце розгляду справи, оскільки, коли постанова виноситься на місці вчинення правопорушення не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими Розділом IV КУпАП. У визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у КУпАП. Крім того, відповідно до п.2.9 ПДР України, водієві забороняється, пункт «в» - керувати транспортним засобом без номерного знаку або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий. Таким чином, відсутність номерного знаку забороняє водієві керувати транспортним засобом. На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення інспектором надано докази, які є належними, допустимими та достатніми. Також, відсутність в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності посилання на докази не є підставою для її скасування.

Третя особа - інспектор ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Святун Р.Є. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначив, що постанову він виніс законно, позивач порушив вимоги п.п.2.9 «в» ПДР України, оскільки керував автомобілем без переднього державного номерного знаку, що є недопустимим. На підтвердження вчиненого правопорушення є відеозапис, який проводився на його нагрудну камеру. Також були присутні двоє свідків, які зазначені в постанові про накладення адміністративного стягнення - це ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Коли зупинили ОСОБА_1 спочатку він пояснював, що в нього встановлено парктронік і датчики реагують на номерний знак, тому він його зняв. Потім, коли приїхав його друг, він став пояснювати, що номерний знак в нього в багажнику, оскільки дорогою він відпав і він не зміг його прикрутити. На відео була зафіксована саме друга версія. Відповідно до п.2.9 «в» ПДР України водієві забороняється рухатись, якщо відсутній державний номерний знак. Якщо знак відпав, то водій повинен або прикрутити його самостійно або викликати дорожню службу.

Відповідно до ст. 229 КАС України здійснюється фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, третьої особи, вивчивши доводи адміністративного позову, відзив на позову заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з вимог ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 08.09.2021 року інспектором ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Святуном Р.Є. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 990844 та притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст. 121 КУпАП до адміністративного штрафу в сумі 850 грн.

Відповідно до змісту вказаної постанови 08.09.2021 року о 17.00 годин в м. Мелітополі по вул. Ломоносова №335/2, водій керував автомобілем марки Ford Fusion, д/н НОМЕР_1 , на якому був відсутній передній державний номерний знак, чим порушив п.п. 2.9. «в» ПДР України.

Вирішуючи питання про законність прийнятої поліцейським ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Святуном Р.Є. постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, суд виходить з наступного:

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов?язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853.

Відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Статтею 222 КУпАП визначено перелік адміністративних правопорушень, розгляд яких здійснюється безпосередньо органами Національної поліції, зокрема, це справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті (частини перша, друга, третя, п?ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, КУпАП).

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частиною 6 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободигромадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків ( ст. 10 КУпАП).

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 14 зазначеного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 08.09.2021 року серії БАБ №990844 ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «в» ПДР України.

Відповідно до п. 2.9 «в» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знаку або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною шостою статті 121 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом без номерного знаку або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби).

Тобто, керування транспортним засобом без номерного знаку, в тому числі переднього, у даному випадку, є закінченим складом правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП.

В судовому засіданні позивач зазначив, що передній державний номерний знак відпав по дорозі, він не зміг його прикрутити, а тому він доїхав до м. Мелітополя, де його і було запинено працівником поліції.

Разом з тим, суд зазначає, що ПДР України забороняють водієві керувати транспортним засобом без номерного знаку, а той факт, що позивач не зміг прикрутити номерний знак, в зв?язку із чим був змушений рухатись далі, суд до уваги не приймає, оскільки це є формою втручання в дискреційні повноваження інспектора поліції та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У статті 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями статей 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Суд зазначає, що, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, в силу приписів статті 77 КАС України, обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову покладається на суб`єкта владних повноважень. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Зазначена норма вказує на те, що саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень. При цьому суб`єкт владних повноважень при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має чітко дотриматися вимог КУпАП.

Для встановлення істини у справі слід дослідити докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, а також дотримання суб`єктом владних повноважень вимог Кодексу адміністративного судочинства України та КУпАП.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

При цьому, як було зазначено вище, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП, зокрема, у постанові, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Позивач зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки не містить доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим, такі доводи не відповідають дійсності.

Так, в матеріалах справи міститься копія постанови від 08.09.2021 серії БАБ 990844, в якій містяться посилання на прізвища свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , присутніх під час накладення адміністративного стягнення на позивача.

Крім того, до справи долучено відеодиск, який було оглянуто в судовому засіданні та, який, зокрема, підтверджує, факт порушення позивачем вимог п.2.9 «в» ПДР України, а саме відсутність на автомобілі марки Ford Fusion, д/н НОМЕР_1 переднього державного номерного знаку, який водій дістав з багажнику автомобіля та присутність на місці події двох свідків.

Факт керування транспортним засобом без переднього державного номерного знаку позивачем не спростовувався.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на ту обставину, що відеодиск не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки його було надіслано за супровідним листом органом, який не є стороною у справі, а саме Мелітопольським РУП ГУНП в Запорізькій області.

Так, інспектор Святун Р.Є., який склав відповідну постанову, перебуває в трудових відносинах з Мелітопольським РУП ГУНП в Запорізький області, адміністративний матеріал, на підставі якого була винесена постанова серії БАБ №990844 від 08.09.2021 року витребувано судом саме з Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізький області, що підтверджується копією ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі за адміністративним позовом, оскільки адміністративні матеріали перебувають на зберіганні у того органу, який виносить постанову, а тому саме орган чи його посадова особа наділені повноваженнями надання відповідних доказів.

Посилання представника позивача на вимоги ч.9 ст. 79 КАС України, не впливають на висновки суду, яких той дійшов під час розгляду вказаної справи.

Критично суд відноситься й до доводів представника позивача щодо не роз?яснення особі, відносно якої винесена постанова вимог ст. 268 КУпАП, зокрема строку оскарження постанови, порушення права на отримання правової допомоги, оскільки з копії постанови серії БАБ №990844 від 08.09.2021 року вбачається, що в графі «права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП мені роз?яснено» зазначено про відмову ОСОБА_1 від підпису, в графі «копію постанови отримано» також зазначено про відмову ОСОБА_1 від підпису. Вказано підтверджено підписами двох свідків.

З огляду на викладене, відповідач, який є суб?єктом владних повноважень, а також третя особа - інспектор Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області, на виконання вимог частини 2 статті 71 КАС України, надали належні, достатні та допустимі, у розумінні статей 73, 74, 76 КАС України, докази, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, якими спростовано твердження позивача та його представника щодо незаконності прийнятої постанови.

Таким чином, судом встановлено, що прийнята поліцейським ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Святуном Р.Є. постанова серії БАБ № 990844 від 08.09.2021 року повністю відповідає вимогам ст. ст. 280, 283, 284 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладені норми та фактичні обставини справи, суд приходить висновку про те, що рішення суб`єкта владних повноважень слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинноґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 19, 20, 72-77, 79, 90, 94, 139, 192, 193, 210, 211, 241-246, 286 КАС України, ст. ст. 9, 10, 22, 33, 251, 252, 283, 284, 293 КУпАП, ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», ст. 41 Закону України «Про дорожній рух, Правилами дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 "Про правила дорожнього руху", Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУНП в Запорізькій області про скасування постанови та закриття провадження у справі, за участі третьої особи - інспектора ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Святуна Руслана Євгеновича - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач: ГУНП в Запорізькій області, адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29, .

Третя особа - інспектор ВРПП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Святун Руслан Євгенович, місце роботи: Мелітопольський РУП ГУНП в Запорізькій області, адресамісцезнаходження: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гетьманська, 83, .

Повне судове рішення складено 22 грудня 2021 року.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду

Запорізької області: А.В. Сметаніна