Справа № 120/6032/21-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 грудня 2021 р. Справа № 120/6032/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до Погребищенської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (далі - позивачі) з позовною заявою до Погребищенської міської ради (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду заяв про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,5141 га кадастровий номер :02:000:0394, площею 1,5141 га кадастровий номер :02:000:0393, площею 1,5141 га кадастровий номер :02:000:0392, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0391, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0390, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0389, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0388, площею 1,4398 га кадастровий номер :02:000:0387, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0386, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0385, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0384, а також визнати протиправним на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області у відповідності до положень ЗК України та зобов`язання відповідача розглянути заяви та подані документи та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, та скасувати рішення 10 сесії 8 скликання Погребищенської міської ради від 27.05.2021 №87-10-8/764 "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивачів зазначає, що позивачі звернулися до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельних ділянок. Однак, станом на момент звернення до суду з даним позовом відповідачем не розглянуто поданого проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність чим порушено частину 9 статті 118 ЗК України, не прийнято в двотижневий строк рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідач при розгляді клопотань допустив протиправну бездіяльність щодо передачі у власність земельних ділянок чим створив перешкоди у реалізації конституційних прав позивачів на отримання земельних ділянок безоплатно у власність. З метою зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання її у власність, позивачі звернулися до суду із цим позовом.

Також представник позивачів зазначає, що рішення 10 сесії 8 скликання Погребищенської міської ради від 27.05.2021 №87-10-8/764 "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок" було винесено упереджено, недобросовісно, нерозсудливо, без дотримання принципу рівності перед законом та необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване вказане рішення.

Ухвалою від 16.06.2021 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

01.12.2021 на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Вказує на те, що клопотання позивачів були розглянуті у встановлений законом термін, проте дане питання не набрало законної сили, оскільки за нього не було проголосовано достатньою кількістю голосів депутатів. У зв`язку з цим відповідач переконує, що жодної бездіяльності з приводу розгляду поданих позивачами клопотань він не вчиняв, у зв`язку з чим вважає заявлені позовні вимоги безпідставними.

07.12.2021 представником позивачів подано відповідь на відзив, у якому зазначає, що відповідач порушив вимоги статті 118 Земельного кодексу України щодо неналежного розгляду клопотань позивачів у двотижневий строк та неприйняв з цього приводу рішення про затвердження проекту землеустрою.

Інших заяв по суті справи від сторін спору до суду не надходило.

Відповідно до вимог частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

За правилами частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні у справі докази та надавши їм юридичну оцінку суд встановив, що 01.04.2021 позивачами подано до Погребищенської міської ради заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,5141 га кадастровий номер :02:000:0394, площею 1,5141 га кадастровий номер :02:000:0393, площею 1,5141 га кадастровий номер :02:000:0392, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0391, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0390, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0389, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0388, площею 1,4398 га кадастровий номер :02:000:0387, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0386, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0385, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0384.

Втім, відповідач будь-якого рішення щодо затвердження або відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність не прийняв.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивачі звернулися до суду з даним адміністративним позовом.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України від 25.10.2001 № 2768-III (далі - ЗК України) та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини третьої статті 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Статтею 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Порядок набуття відповідного права визначається главою 19 Розділу IV ЗК України.

Так, згідно із статтею 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

При цьому, згідно пункту «б» частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Частиною 1 статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований положеннями статті 118 ЗК України.

Зокрема, за змістом даної статті (в редакції, яка діяла на час, коли позивачі розпочали процес приватизації бажаних земельних ділянок), було передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність.

Із вищевикладеного слідує, що в межах процедури безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності всі дії відповідних суб`єктів цих правовідносин є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання заявником земельної ділянки у власність.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник на стадії подання позивачами розробленого проекту землеустрою до органу місцевого самоврядування та його розгляду відповідачем.

Відповідно частин 8 та 9 статті 118 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

При цьому частиною 6 статті 186-1 Земельного кодексу України визначено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Отже, із вищенаведених норм Земельного кодексу України передбачено, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містили. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

При цьому, відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з частинами першою та другою статті 59 зазначеного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

За таких обставин, враховуючи, що позивачі у визначеному законодавством порядку звернулися до відповідачів із клопотаннями про затвердження розробленого ними проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, проте відповідач в межах двохтижневого строку, передбаченого статтею 122 ЗК України, відповідного рішення про затвердження проекту землеустрою не прийняв, тому допустив бездіяльність у власній поведінці, яка з огляду на обставини цієї справи є протиправною.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові №826/14320/17 від 19.08.2021.

Відносно викладених у відзиві доводів відповідача про те, що клопотання позивачів розглянуті, то такі, на думку суду, є безпідставними. Оскільки, визначеного у статті 122 ЗК України рішення відповідач не прийняв, що лише додатково підтверджує допущення ним протиправної бездіяльності щодо не розгляду клопотання позивачів у двотижневий строк та в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Таким чином суд доходить висновку, що заявлені позивачами вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду у двотижневий строк клопотань позивачів про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність є обґрунтованими, а тому наявні підстави для їх задоволення у відповідній частині.

Щодо вимог позивачів про зобов`язання відповідача розглянути заяви та подані документи та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 1,5141 га кадастровий номер :02:000:0394, площею 1,5141 га кадастровий номер :02:000:0393, площею 1,5141 га кадастровий номер :02:000:0392, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0391, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0390, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0389, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0388, площею 1,4398 га кадастровий номер :02:000:0387, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0386, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0385, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0384 на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, суд зазначає наступне.

Кожна особа, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно частини 2 цієї ж статті захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити на користь позивача певні дії, якщо для їх вчинення виконані всі умови, визначені законом, і вчинення таких дій не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

В даному випадку судом встановлено, що відповідачем не було розглянуто заяв позивачів та відповідно не прийнято жодного з рішень, визначених статтею 122 ЗК України.

В контексті вказаного, суд зазначає, що на законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору з будь-ким.

Питання щодо затвердження регулюються статтею 122 ЗК України, в силу якого відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Під час розгляду справи судом не здобуто достатніх даних, які б свідчили про відсутність можливості та наміру суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення, з урахуванням позиції суду.

Виходячи із обставин цієї справи, суд вбачає підстави для зобов`язання відповідача у визначений строк розглянути заяви позивачів про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 1,5141 га кадастровий номер :02:000:0394, площею 1,5141 га кадастровий номер :02:000:0393, площею 1,5141 га кадастровий номер :02:000:0392, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0391, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0390, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0389, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0388, площею 1,4398 га кадастровий номер :02:000:0387, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0386, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0385, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0384 на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області у відповідності до положень ЗК України, за наслідками чого прийняти мотивовані рішення із оцінкою усіх істотних обставин, які мають значення при вирішенні зазначених питань.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасувати рішення 10 сесії 8 скликання Погребищенської міської ради від 27.05.2021 №87-10-8/764 "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок", суд зазначає таке.

Оскаржуючи вказане рішення, представник позивачів лише зазначає, що його прийняттям відповідач намагається уникнути розгляду питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність позивачів та створити перешкоди для завершення ними процесу безоплатної приватизації.

Проте судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях і відповідно до вимог статті 242 КАС України повинно бути законним та обґрунтованим.

Доводи представника позивачів про те, що оскаржуване рішення є упередженим, недобросовісним та нерозсудливим, і відповідач при його прийнятті не дотримався критеріїв, передбачених частиною другою статті 2 КАС України, в ході розгляду справи не підтвердилися належними та допустимими доказами.

При вирішенні справи суд не вдається до оцінки доводів сторін щодо цільового призначення спірної земельної ділянки, оскільки це питання виходить за межі предмету позову та заявлених позовних вимог.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тому завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у конкретних публічно-правових відносинах.

Водночас статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у своєму рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Що стосується "порушеного права", за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у інших законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Тобто, звертаючись до суду з позовом про скасування акту суб`єкта владних повноважень, позивач має обґрунтувати, яким чином даний акт порушує його права та охоронювані законом інтереси. Захисту у порядку адміністративного судочинства підлягають порушені права особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізовує владні управлінські функції стосовно заявника.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 826/4406/16, від 10.06.2021 у справі № 757/12159/17-а та від 29.06.2021 у справі № 1.380.2019.000578.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивачів в частині визнання протиправним та скасування рішення 10 сесії 8 скликання Погребищенської міської ради від 27.05.2021 №87-10-8/764 "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок".

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує положення статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Погребищенської міської ради щодо не розгляду клопотань ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Зобов`язати Погребищенську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 1,5141 га кадастровий номер :02:000:0394, площею 1,5141 га кадастровий номер :02:000:0393, площею 1,5141 га кадастровий номер :02:000:0392, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0391, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0390, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0389, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0388, площею 1,4398 га кадастровий номер :02:000:0387, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0386, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0385, площею 1,5142 га кадастровий номер :02:000:0384 на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області у відповідності до положень Земельного кодексу України, за наслідками чого прийняти мотивовані рішення із оцінкою усіх істотних обставин, які мають значення при вирішенні вказаних питань.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Погребищенської міської ради.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Погребищенської міської ради.

Стягнути на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Погребищенської міської ради.

Стягнути на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Погребищенської міської ради.

Стягнути на користь ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Погребищенської міської ради.

Стягнути на користь ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Погребищенської міської ради.

Стягнути на користь ОСОБА_7 судовий збір в розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Погребищенської міської ради.

Стягнути на користь ОСОБА_8 судовий збір в розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Погребищенської міської ради.

Стягнути на користь ОСОБА_9 судовий збір в розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Погребищенської міської ради.

Стягнути на користь ОСОБА_10 судовий збір в розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Погребищенської міської ради.

Стягнути на користь ОСОБА_11 судовий збір в розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Погребищенської міської ради.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

ОСОБА_2 (с. Очеретня, Погребищенського району, Вінницької області, РНОКПП НОМЕР_2 )

ОСОБА_3 (с. Очеретня, Погребищенського району, Вінницької області, РНОКПП НОМЕР_3 )

ОСОБА_12 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )

ОСОБА_5 (с. Очеретня, Погребищенського району, Вінницької області, РНОКПП НОМЕР_5 )

ОСОБА_6 (с. Очеретня, Погребищенського району, Вінницької області, РНОКПП НОМЕР_6 )

ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 )

ОСОБА_8 (с. Очеретня, Погребищенського району, Вінницької області, РНОКПП НОМЕР_8 )

ОСОБА_9 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 )

ОСОБА_10 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_10 )

ОСОБА_11 (с. Очеретня, Погребищенського району, Вінницької області, РНОКПП НОМЕР_11 )

Погребищенська міська рада (вул. Богдана Хмельницького, 77, смт Погребище, Вінницька область, )

Суддя Мультян Марина Бондівна