Справа № 420/2976/20
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2976/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

При секретарі Пивовар Т.В.,

за участю сторін:

від позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

від відповідача Левенець А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів №499 від 27.02.2020 року та №301 о/с від 04.03.2020 року, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів №499 від 27.02.2020 року та №301 о/с від 04.03.2020 року, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області №301 о/с від 04 березня 2020 року позивача - ОСОБА_1 , звільнено зі служби в поліції начальника ізолятору тимчасового тримання №6 Головного управління Національної поліції в Одеській області з 04 березня 2020 року, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). У якості правової підстави звільнення у наказі №301 о/с від 04 березня 2020 року зазначаються інший наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №499 від 27 лютого 2020 року та подання т.в.о. начальника відділу організаційного забезпечення діяльності місць тимчасового тримання осіб Головного управління Національної поліції в Одеській області від 28 лютого 2020 року.

Представник відповідача стверджує, що позивача ані з наказом №499 від 27.02.2020 року, ані з наказом №301 о/с від 04.03.2020 року не ознайомлено.

Через порушення дисциплінарної комісією п. 16 розділу V Порядку та ч.ч. 6-10 статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, тобто через нездійснення виклику та неповідомлення його про Наказ про призначення службового розслідування, позивач не мав можливості скористатися правом надати пояснення.

Також, в адміністративному позові зазначено, що 01 квітня 2020 року позивач від своїх знайомих колег по роботі дізнався про те, що його нібито звільнено зі служби в Національній поліції України. У зв`язку з цим, 02 квітня 2020 року позивач звернувся до керівництва Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області з проханням надати можливість ознайомитись з матеріалами службової перевірки та наказом про його звільнення зі служби в Поліції, якщо є такий наказ і відповідні матеріали службової перевірки, а також про надання позивачу завіреної належним чином копії відповідного наказу. У ВК УКЗ ГУНП в Одеській області 02 квітня 2020 року позивачу було надано виписку з наказу ГУНП в Одеській області від 04 березня 2020 року, з якого він дізнався про своє звільнення зі служби в Поліції.

Представник позивача зазначає, що на вимогу позивачу про надання зазначених наказів про звільнення, йому було відмовлено. Також позивач не був ознайомлений з матеріалами службової перевірки, тобто з підставами його звільнення, та взагалі не повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією.

Представник позивача вказує, що з лютого 2020 року позивач находився на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності, виданим Центром медико-санітарної допомоги №10. В день звільнення 04.03.2020 позивач також перебував на лікарняному. У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що правила про недопустимість звільнення працівника у період його тимчасової непрацездатності.

Крім того, на переконання представника позивача, факт повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення не може бути підставою для висновку про наявність в його діях дисциплінарного проступку, оскільки це є санкції різних рівнів і вчинення дисциплінарного проступку також необхідно довести

Вважаючи свої права на працю порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Від Головного управління Національної поліції в Одеській області, надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та вказує, що 17.01.2020 року до ГУ НП в Одеській області надійшла інформація про те, що посадові особи Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, проводили слідчі дії (обшук) за місцями мешкання працівників ГУ НП в Одеській області.

На підставі вищезазначеної інформації, керуючись вимогами ст.ст. 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VІІІ було призначено проведення службового розслідування.

Представник відповідача зазначає, що капітан поліції ОСОБА_3 та підполковник поліції ОСОБА_1 своїми діями, пов`язаними з вчиненням правопорушення кримінального порядку, невжитті заходів щодо затримання особи, яка перебуває у міжнародному розшуку, вчиненні дій з метою заволодіння чужим майном, неетичною поведінкою при зверненні до громадян, вчиненні дій, що набули суттєвого суспільного резонансу, вчиненні дій, які перешкоджали іншим поліцейським виконувати їх обов`язки, дискредитували звання поліцейського.

Також представник відповідача зазначає, що дисциплінарна комісія дійшла висновку, що начальник ІТТ №6 ГУНП в Одеській області підполковник поліції ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.п. 1, 3, 5, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІІІ, ст.ст. 1, 2, ч. 3 ст. 11, п.п. 1, 2, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 18, п.п. 2, 3, 4, 9 ч. 1 ст. 23, ч. 6 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у недотриманні законів, правил і норм у сфері забезпечення публічного порядку та безпеки, в частині вжиття заходів щодо збереження майна громадян, недоставлення затриманої розшукуваної особи до найближчого відділу поліції, неінформуванні керівництва про затримання розшукуваної особи та застосування спеціальних засобів поліцейського примусу, вчиненні дій, які перешкоджали іншим поліцейським виконувати їх обов`язки та підривали авторитет Національної поліції України, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, нетактовної та некоректної поведінки без дотримання професійної етики, у вчиненні дисциплінарного проступку, що у подальшому призвело до суспільного резонансу та зниження рівня довіри суспільства до поліції.

Ураховуючи викладене, а також зважаючи на вимоги Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.11.2018 № 893, та керуючись статтями 14, 15, 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування за фактом проведення 17.01.2020 працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві обшуків за місцями мешкання працівників ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 та підполковника поліції ОСОБА_1 , закінчено, та за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.п. 1, 3, 5, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІІІ, ст.ст. 1, 2, ч. З ст. 11, п.п. 1, 2, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 18, п.п. 2, 3, 4, 9 ч. 1 ст. 23, ч. 6 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пп. 13 п. 10.3 розділу 10 Методичних рекомендацій із забезпечення особистої безпеки працівників поліції структурних підрозділів апарату Головного управління, підрозділів підпорядкованих ГУНП, територіальних відділів та відділень поліції, затверджених наказом ГУНП в Одеській області від 15.06.2018 № 2000, підполковника поліції ОСОБА_1 , начальника ІТГ № 6 ГУНП в Одеській області, відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», наказом ГУНП в Одеській області від 27.02.2020 №499 звільнено зі служби в поліції.

Відповідач резюмує, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 стала саме сукупність дисциплінарних проступків, сутність яких полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. Вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним цих дій. Це порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.04.2020 року ухвалою прийнято до розгляду позовну адміністративний позов, відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 06.05.2020 року вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.06.2020 року зупинено провадження у справі, передано справу №420/2976/20 для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для розгляду заяви про відвід судді Марина П.П., від розгляду справи №420/2976/20.

Ухвалою суду від 11.06.2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 (від 28.05.2020 року вхід. №ЕП/7806/20) про відвід головуючого по справі №420/2976/20 судді Марина П.П. відмовлено.

Ухвалою суду від 28.09.2019 року, занесеною до протоколу судового засідання поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 28.09.2020 року відмовлено в зупиненні провадження у справі.

Ухвалою суду від 16.10.2020 року продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 02.11.2020 року зупинено провадження у справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою від 08.09.2021 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 16.09.2021 року зупинено провадження у справі до отримання відомостей щодо одужання позивача.

Ухвалою суду від 09.11.2021 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 09.11.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

В судовому засіданні 16.12.2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, відзивом відповідача на позовну заяву, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, судом встановлено наступне.

Як вбачається з інформаційної довідки від 17.01.2020 року №9/456, доповідної записки від 17.01.2020 року про доцільність призначення службового розслідування, 17.01.2020 року до Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшла інформація про те, що слідчі Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, на підставі ухвал Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.12.2019 року в рамках кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР 02.10.2019 року за №001328, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.365 КК України, проводять слідчі дії (обшуки) в квартирі АДРЕСА_1 , де мешкає заступник командира взводу № 2 роти № 3 БПОП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 , та у квартирі АДРЕСА_2 , де мешкає начальник ІТТ №6 ГУНП в Одеській області підполковник поліції ОСОБА_1 , з метою відшукання і вилучення речей та документів, які можуть мати значення для вказаного кримінального провадження.

За вказаним фактом наказом начальника ГУ НП в Одеській області від 24.01.2020 року №174 Про призначення службового розслідування, призначено службове розслідування відносно ОСОБА_3 (а.с. 149 т.1).

28.01.2020 року начальником ГУ НП в Одеській області прийнято наказ №100 о/с Про відсторонення від посад, яким, зокрема, відсторонено від виконання службових обов`язків (посади) начальника ІТТ №6 ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 на час проведення службового розслідування , визначивши робочим місцем на час відсторонення від посади приміщення ІТТ №6 ГУНП в Одеській області, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с. 142 т.1).

24 лютого 2020 року за результатами службового розслідування складений висновок, який затверджено начальником ГУ НП в Одеській області 25 лютого 2020 року (а.с. 199-212 т.1).

Висновком службового розслідування встановлено 17.01.2020 року до Головного управління надійшла інформація про те, що посадові особи Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, проводили слідчі дії (обшук) за місцями мешкання працівників ГУНП в Одеській області на підставі ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва.

Службовим розслідуванням встановлено, 01.10.2019 року о 10:30 годині ОСОБА_4 разом зі своїм товаришем ОСОБА_5 прибув на своєму т/з ІНФОРМАЦІЯ_1 н/з НОМЕР_1 до торгового гіпермаркету ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого в АДРЕСА_4 , де за попередньою домовленістю зустрілись з ОСОБА_6 з приводу придбання трактора-навантажувача. Під час розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_4 про необхідність відремонтувати свій планшет, у зв`язку з чим попросив останнього підвезти його до магазину, де буде здійснено ремонт планшету. Прибувши за адресою, яку вказав ОСОБА_6 , зокрема до місця розташування ресторану Оріон по АДРЕСА_5 , останній перебуваючи в салоні автомобіля Фольксваген Шаран, номерний знак НОМЕР_1 , попросив ОСОБА_4 передати йому грошові кошти у розмірі 19 700 Євро, мотивуючи це тим, що йому необхідно сфотографувати їх та фото відправити продавцю трактора-навантажувача, який мав намір придбати ОСОБА_4 . В свою чергу ОСОБА_4 погодився на пропозицію ОСОБА_6 та передав останньому грошові кошти у розмірі 19 700 Євро. Одразу після цього до автомобіля Фольксваген Шаран номерний знак НОМЕР_1 , підбігли троє осіб, які представились працівниками поліції та наказали усім, хто знаходився у салоні вказаного автомобіля не рухатись, при цьому один із вказаних осіб тримав у руці предмет схожий на пістолет. Разом з тим, зазначені особи вказуючи на ОСОБА_6 повідомили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що він перебуває у міжнародному розшуку та переховується від правоохоронних органів Республіки Польща. Після цього, особи, які представились працівниками поліції, затримали ОСОБА_6 , підвели останнього до автомобіля Део Ланос, номерний знак якого було закрито листям дерев, посадили затриманого на заднє сидіння та залишили місце події, поїхавши у напрямку вул. С.Ріхтера в м. Одесі, де особи, які відрекомендовувались працівниками поліції відпустили ОСОБА_6

01.10.2019 року о 13:43 годині ОСОБА_5 зателефонував по спецлінії 102 та повідомив про те, що того ж дня о 13:10 годині, біля ресторану Оріон невстановлені особи заволоділи грошима (ЄО Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП №18919). На місце події було направлено автопатруль УПП в Одеській області ДПП НПУ Океан - 0252 та слідчо-оперативну групу Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП.

Того ж дня ОСОБА_4 звернувся із заявою до Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП.

02.10.2019 року відомості за зверненням ОСОБА_4 слідчим відділом Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП були внесені до ЄРДР №0001328, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Того ж дня, матеріали вказаного кримінального провадження були направленні до прокуратури Одеської області для подальшого розгляду та вирішення питання щодо підслідності. У подальшому, матеріали вказаного кримінального провадження були направлені за підслідністю до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, працівники якого здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001328 за процесуальним керівництвом прокуратури Одеської області.

У ході службового розслідування з`ясовано, що досудовим розслідуванням в рамках кримінального провадження №0001328 працівниками Одеського управління ДВБ НПУ при виконанні доручення прокуратури Одеської області від 22.10.2019 було встановлено, що серед осіб, які 01.10.2019 року представились ОСОБА_4 та ОСОБА_5 працівниками поліції були присутні капітан поліції ОСОБА_3 , підполковник поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_6 . Зазначені особи пересувались на автомобілі Део Ланос, номерний знак НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 11.08.2017 належав ОСОБА_8 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобіль Део Ланос, номерний знак НОМЕР_2 , 17.12.2019 був перереєстрований на ОСОБА_9 та отримав номерний знак НОМЕР_5 . Встановлено, що зазначеним транспортним засобом користується капітан поліції ОСОБА_3

18.01.2020 року о 09:00 год. на підставі ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.12.2019 року слідчим Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, в рамках кримінального провадження від 02.10.2019 року №0001328 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.365 КК України, провели слідчі дії (обшуки) в квартирі АДРЕСА_1 , де мешкає капітан поліції ОСОБА_3 та в квартирі АДРЕСА_2 , де мешкає підполковник поліції ОСОБА_1 , з метою відшукання і вилучення речей та документів, які можуть мати значення для вказаного кримінального провадження.

24.01.2020 року слідчим Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, було повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України капітану поліції ОСОБА_3 та підполковнику поліції ОСОБА_1

28.01.2020 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва по справі №487/8430/19 відносно начальника ІТТ №6 ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва до 24.03.2020 року, з можливістю звільнення з-під варти при внесенні застави у розмірі 120 прожиткових мінімумів, що складає 252240 грн.

Службовим розслідуванням встановлено, що згідно з довідкою №27/743 наданою 13.12.2019 т.в.о. начальника ВОЗДМТТО ГУНП майором поліції Скрипка Ю.П. підполковник поліції ОСОБА_1 у період з 15.07.2019 по з 23.08.2019 по 02.09.2019, з 03.09.2019 по 20.09.2019, з 05.10.2019 по 20.09.2019, з 02.12.2019 по 28.12.2019 перебував на амбулаторному лікуванні, з 20.09.2019 по 04.10.2019 та з 01.11.2019 по 22.11.2019 перебував на стаціонарному лікуванні в ДУ «ТМО МВС України» по Одеській області (довідки про тимчасову непрацездатність від 15.07.2019 №3928, від 13.08.2019 № 4510, від 03.09.2019 № 5015, від 04.10.2019 № 12506, від 11.10.2019 від 5897, від 22.11.2019 № І/Х 14664 та довідка ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» від 07.02.2020 № 33/36-122).

Таким чином, станом на 01.10.2019 року, тобто під час подій, які мали місце біля ресторану Оріон, розташованого по АДРЕСА_5 , підполковник поліції ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні, а отже був тимчасово непрацездатний.

Опитати капітана поліції ОСОБА_1 не надалось можливим у зв`язку з тим, що останній посилаючись на ст.63 Конституції України відмовився надавати письмові пояснення. При цьому, останній повідомив, що перебуває на лікарняному.

Опитати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не надалось можливим, так як останні перебувають за межами України. Однак, 10.02.2020 року слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві Іваніковим Є. до ВІОС УКЗ ГУНП були надані копії протоколів допиту потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 11.10.2019 року, проведених працівником прокуратури Одеської області. У відповідності до інформації, викладеної у вказаних протоколах, опитані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджують обставини події, які мали місце 01.10.2019 року. При цьому, опитані впевнено описали зовнішність осіб, які представлялись працівниками поліції та затримували ОСОБА_6 та зазначили, що можуть впізнати їх.

Опитати ОСОБА_6 не надалось можливим так як останній знаходиться під вартою в ОСІ та допуск до нього обмежений в інтересах досудового розслідування.

Службовим розслідуванням з`ясовано, що 01.10.2019 ОСОБА_6 до відділів та відділень поліції не доставлявся, працівники поліції, зокрема капітан поліції ОСОБА_3 та підполковник поліції ОСОБА_1 про виявлення та затримання особи, яка перебуває у міжнародному розшуку, а також про застосування відносно затриманої особи спеціальних засобів поліцейського примусу - кайданок, не доповідали.

Таким чином, у діях капітана поліції ОСОБА_3 та підполковника поліції ОСОБА_1 вбачається порушення вимог ч.6 ст.45 Закону України Про Національну поліцію, п.п.13 п.10.3 розділу 10 Методичних рекомендацій із забезпечення особистої безпеки працівників поліції структурних підрозділів апарату Головного управління, підрозділів підпорядкованих ГУНП, територіальних відділів та відділень поліції, затверджених наказом ГУНП в Одеській області від 15.06.2018 року №2000.

Службовим розслідуванням встановлено, що 26.01.2020 року та 29.01.2020 року в Інтернет мережі були висвітленні події за участю капітана поліції ОСОБА_3 та підполковника поліції ОСОБА_1 , що набуло суттєвого суспільного резонансу.

З урахуванням викладеного, як зазначено у висновку службового розслідування, капітан поліції ОСОБА_3 та підполковник поліції ОСОБА_1 своїми діями, пов`язаними з вчиненням порушення кримінального порядку, невжитті заходів щодо затримання особи, яка перебуває у міжнародному розшуку, вчиненні дій з метою заволодіння чужим майном, неетичною поведінкою при зверненні до громадян, вчиненні дій, що набули суттєвого суспільного резонансу, вчиненні дій, які перешкоджали іншим поліцейським виконувати їх обов`язки, дискредитували звання поліцейського.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 27 лютого 2020 року №499 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Одеській області, за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.п. 1, 3, 5, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІІІ, ст.ст. 1, 2, ч. 3 ст. 11, п.п. 1, 2, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 18, п.п. 2, 3, 4, 9 ч. 1 ст. 23, ч. 6 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пп. 13 п. 10.3 розділу 10 Методичних рекомендацій із забезпечення особистої безпеки працівників поліції структурних підрозділів апарату Головного управління, підрозділів підпорядкованих ГУНП, територіальних відділів та відділень поліції, затверджених наказом ГУНП в Одеській області від 15.06.2018 № 2000, Присяги працівника поліції, підполковника поліції ОСОБА_1 , начальника ІТТ № 6 ГУНП в Одеській області, відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», наказано звільнити зі служби в поліції. (а.с. 213-220 т.1)

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області №301 о/с від 04 березня 2020 року реалізовано дисциплінарний наказ від 27 лютого 2020 року №499 та ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію (а.с. 244 т.1).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.77 Закону України Про Національну поліцію визначено вичерпний перелік підстав для звільнення поліцейського. Так, п. 6 ч. 1 вказаної статті визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ст.2 Закону України Про Національну поліцію, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно ч.3 ст.11 Закону України Про Національну поліцію, рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.18 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно ч.2 ст.18 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

За правилами встановленими статтею 19 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4, 9 ч.1 ст.23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення.

Згідно ч.6 ст.45 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський зобов`язаний у письмовій формі повідомити свого керівника про застосування до особи спеціального засобу.

Якщо поліцейський заподіяв особі поранення або каліцтво внаслідок застосування до неї спеціального засобу, керівник такого поліцейського зобов`язаний негайно повідомити про це відповідного прокурора.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5, 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Згідно п.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 року №1179, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Згідно п.4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що за відсутності відповідного судового вироку, що набув законної сили, особа вважається невинною, і її дії, що були предметом оцінки у кримінальній справі, не можуть бути кваліфіковані як протиправні іншими особами, оскільки предметом розгляду даної справи є оскарження наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а не кримінальної відповідальності. Недотримання працівником поліції службової дисципліни та притягнення його у зв`язку з цим до дисциплінарної відповідальності не має відношення до розслідування кримінального провадження, за яким передбачена кримінальна відповідальність.

Тому в даному випадку суд встановлює обставини справи на підставі матеріалів службового розслідування і перевіряє дотримання відповідачем норм чинного законодавства, що регулює питання притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни. Відсутність обвинувального вироку у кримінальному провадженні не може бути підставою для непроведення службової перевірки на предмет дотримання поліцейськими дисципліни.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року по справі №826/7065/16.

Суд зазначає що позивач був звільнений не за вчинення злочину, а за порушення норм відомчого законодавства, наказів, інструкцій, які визначені в дисциплінарному наказі про притягнення його до відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, при проведенні службового розслідування для повноти та всебічності були досліджені, враховані та залучені до матеріалів службового розслідування матеріали кримінального провадження від прокуратури та ДБР, оскільки вони певним чином відображають об`єктивність подій, учасником яких був ОСОБА_1 , у зв`язку із неможливістю опитати учасників резонансної події. Деякі з учасників подій перебували у слідчому ізоляторі, деякі перебували поза межами України, тому з об`єктивних причин не було можливості їх опитати.

Службове розслідування закінчено затвердженням висновку службового розслідування у відповідності до положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Зазначений висновок реалізовано шляхом видання наказу ГУ НП в Одеській області від 27.02.2020 року №499 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, який в подальшому було реалізовано наказом ГУ НП в Одеській області №301 о/с від 04.03.2020 року на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію.

Наказ №499 від 27.02.2020 року не містить посилань на винуватість позивача в межах кримінального провадження №0001328, а встановив лише обставини, які призвели до резонансної події.

Стосовно доводів представника позивача щодо перебування під час проведення службового розслідування та прийняття наказу про звільнення на лікарняному ,суд зазначає, що матеріали службового розслідування не місять документальних доказів зазначеним обставинам (листок непрацездатності, довідка медичної установи, тощо).

В свою чергу, доказів на підтвердження вказаних обставин не надано позивачем і під час розгляду справи.

Щодо необізнаності позивача про здійснення щодо нього службового розслідування, суд зазначає, що відповідно до позначки про ознайомлення, позивач 07.02.2020 року ознайомлений з наказом від 28.01.2020 року №100 о/с.

Зі змісту вказаного наказу, зокрема, вбачається, що позивача відсторонено від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування.

Крім того, відповідно до акту про відмову надати письмові пояснення від 03.02.2020 року, позивач відмовився надавати будь-які письмові пояснення, посилаючись на положення ст. 63 Конституції України.

Отже, саме позивач, будучи обізнаним про здійснення щодо нього службового розслідування, підстав його проведення не скористався своїм правом надати пояснення щодо досліджуємих обставин.

Щодо доводів представника позивача, які ґрунтуються на тому, що ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 27.04.2021 року у справі №521/16584/20 (провадження №1-кп/521/790/21) за клопотанням сторони захисту закрито кримінальне провадження №0001328 від 02.10.2019 року відносно ОСОБА_1 та інших осіб у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, суд зазначає наступне.

Так, підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стала саме сукупність дисциплінарних проступків, сутність яких полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінального провадження і набрання законної сили вироком суду.

Тобто судом в межах розгляду цієї справи не досліджується питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення злочину, а надається правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку.

В свою чергу наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію, у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежного виконання поліцейським службової дисципліни.

При цьому суд зазначає, що кримінальне провадження №0001328 від 02.10.2019 року відносно ОСОБА_1 та інших осіб закрито з нереабілітуючих підстав.

Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Зміст ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 27.04.2021 року у справі №521/16584/20 (провадження №1-кп/521/790/21), якою закрито кримінальне провадження №0001328 від 02.10.2019 року відносно ОСОБА_1 та інших осіб, не містить в собі висновків стосовно обставин та фактів, які б впливали на висновки суду у даній адміністративній справі.

Доводи представника позивача щодо невідповідностей в поясненнях, допитаних в рамках кримінального провадження осіб, не є обставинами, які досліджуються в адміністративному провадженні та яким в межах адміністративної справи може надаватись оцінка.

Крім того, в провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/2620/20 за адміністративним позовом ОСОБА_3 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №499 від 27 лютого 2020 року про звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №301 о/с від 04 березня 2020 року про звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_3 на службі в поліції на посаді заступника командира взводу №2 роти №3 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Одеській області з 04 березня 2020 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу до дня поновлення на посаді.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду 28.01.2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Тобто, судами встановлювались обставини щодо притягнення до відповідальності другого учасника подій, відображених в матеріалах службового розслідування, та за результатом розгляду справи суди дійшли висновку, що у діях капітана поліції ОСОБА_3 вбачається порушення вимог ч.6 ст.45 Закону України Про Національну поліцію, п.п.13 п.10.3 розділу 10 Методичних рекомендацій із забезпечення особистої безпеки працівників поліції структурних підрозділів апарату Головного управління, підрозділів підпорядкованих ГУНП, територіальних відділів та відділень поліції, затверджених наказом ГУНП в Одеській області від 15.06.2018 року №2000.

За результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 , колегія суддів, крім іншого, зазначила, що підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стала саме сукупність дисциплінарних проступків, сутність яких полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінального провадження і набрання законної сили вироком суду.

Отже, враховуючи вищенаведене, дійшов висновку, що при звільненні позивача зі служби в поліції відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому оскаржувані накази є правомірними та скасуванню не підлягають.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимоги позивача слід відмовити.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів №499 від 27.02.2020 року та №301 о/с від 04.03.2020 року, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24 грудня 2021 року.

Суддя П.П. Марин

.