Справа № 520/9676/21
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 р. Справа № 520/9676/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2021, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, повний текст складено 26.07.21 по справі № 520/9676/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції України в Харківській області, в якій просив суд першої інстанції:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Харківській області щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 04 березня 2017 року по 23 квітня 2021 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Харківській нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 04 березня 2017 року по 23 квітня 2021 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції, виходячи з розрахунку базового місяця - лютий 2008 року та положень постанови КМ України від 17.07.2003 №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб;

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідно до наказу начальника ГУНП в Харківській області №224 по о/с його було звільнено зі служби за власним бажанням. 07 квітня 2021 року через "Урядовий контактний центр" він звернувся до відповідача для досудового урегулювання спору та зобов`язання останнього виконати вимоги законодавства України, щодо нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення. Листом від 05.05.2021 №С-172/119/05/29-2021 відповідач повідомив, що вирішення питання щодо виплати позивачу індексації можливе у судовому порядку. Також, позивач вказав, що у період проходження служби в поліції нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме: у період з 04 березня 2017 року по 23 квітня 2021 року не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення. Індексація грошового забезпечення не виплачена станом і на день подання позову. У зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Харківській області щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 05 березня 2017 року по 23 квітня 2021 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції, виходячи з розрахунку базового місяця - квітень 2016 року.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Харківській нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 05 березня 2017 року по 23 квітня 2021 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції, виходячи з розрахунку базового місяця - квітень 2016 року та положень постанови КМ України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Головне управління Національної поліції України в Харківській області, не погодившись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції прийняти нове рішення, відповідно до якого скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у позовних вимогах позивача у повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що суд першої інстанції помилково вирішив справу задовольняючи позов і зобов`язуючи відповідача провести розрахунок індексації грошового забезпечення з 05.03.2017 по 23.05.2021 з урахуванням базового місяця "квітень 2016" і застосував неналежні норми права з наступних підстав. Вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про необхідність застосування базового місяця «квітень 2016», оскільки базовий місяць є «у прив`язці» до посадового окладу. Так, зазначає, що відповідно до положень п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ № 1078 від 17.07.2003, базовим місяцем є місяць підвищення посадового окладу, обчислення індексу споживчих цін розпочинається з місяця, що настає за базовим, а нарахування індексації проводиться з місяця, що настає за місяцем опублікування індексу. Зазначає, що як вбачається із розрахункових листів, які були надані суду першої інстанції, з листопада 2017 по день звільнення позивача йому щомісячно сплачувалась індексація грошового забезпечення, також вказано розмір його посадового окладу, який складає 2400 грн. Розмір окладу також вказаний у наказі про переміщення №35 о/с від 28.01.2021. Даний посадовий оклад для посади оперуповноваженого ГУНП в Харківській області був затверджений постановою КМУ «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції України» від 11.07.2015 № 988. Посадовий оклад для оперуповноваженого структурного підрозділу ГУНП в Харківській області - управління, відділу (відділення) поліції вказаний у Додатку 7 до постанови № 988. У Додатку 7 вказано - посадовий оклад оперуповноваженого іншої області окрім м. Києва складає 2400 грн. До даного додатку не вносились зміни з 2015 року, тобто із дня утворення Національної поліції України у листопаді 2015. А тому, базовим місяцем для обчислення індексації є листопад 2015, за яким і проводились розрахунки з позивачем протягом його служби в поліції. Виходячи із вказаного та із підтвердженого факту судом першої інстанції виплати грошового забезпечення позивачу з листопада 2017 по квітень 2021, не підлягають задоволенню позовні вимоги за цей період, оскільки індексацію було проведено вірно за базовим місяцем листопад 2015. Спірним залишається лише період з 05.03.2017 (день призначення на посаду, як встановлено судом першої інстанції) по жовтень 2017 за базовим місяцем листопад 2015. Посилається, що від початку функціонування Національної поліції України з 07.11.2015 до 18.10.2017 індексація виплат заробітної плати поліцейським не проводилось, через відсутність зазначених змін у Порядку проведення індексації грошових доходів населення. Грошове забезпечення поліцейських по жовтень 2017 не підлягало індексації так як це не було визначено Порядку його проведення та у зв`язку з відсутністю коштів на проведення індексації. Посилається, що частиною 11 Розділу І наказу № 260, визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Вимоги стягнення сум охоплюють період з 05.03.2017 по 30.10.2017. Однак, станом на 02.06.2021, коли позивач звернувся до суду з позовною заявою вже минуло три роки. А тому, виплата індексації грошового забезпечення не передбачається.

02.12.2021 року позивач звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про розгляд справи без участі, в якому просив розглядати справу, призначену на 13:30 07 грудня 2021 року без його участі у порядку письмового провадження. Просив апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Харківській області рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.20211 року залишити без задоволення, а вказане рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи приписи п.2,3 ст.311 КАС України (зокрема, подання скарги на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного провадження); наведену вище заяву позивача та належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів ухвалила апеляційний розгляд справи по справи продовжити в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 04 березня 2017 року по 23 квітня 2021 року позивач проходив службу в поліції на посаді оперуповноваженого СКП ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

Відповідно до копії витягу з наказу начальника ГУНП в Харківській області №224 по о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби на підставі п.7 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" за власним бажанням.

07 квітня 2021 року через "Урядовий контактний центр" позивач звернувся до відповідача для досудового урегулювання спору та зобов`язання останнього виконати вимоги законодавства України, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення.

Листом від 05.05.2021 №С-172/119/05/29-2021 відповідач повідомив, що остання сума виплаченої індексації грошового забезпечення у розмірі 934,56 грн нарахована та виплачена по 23.04.2021 включно, у квітні 2021 року. Базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення - листопад 2015 року.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Харківській області щодо не нарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 04 березня 2017 року по 23 квітня 2021 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції та необхідності зобов`язання Головне управління Національної поліції України в Харківській нарахувати і виплатити на його користь індексацію грошового забезпечення за період 04 березня 2017 року по 23 квітня 2021 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції, виходячи з розрахунку базового місяця - лютий 2008 року та положень постанови КМ України від 17.07.2003 №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на допущену відповідачем пасивну поведінку у спірних правовідносинах, слід визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національна поліції України в Харківській області щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 05 березня 2017 року по 23 квітня 2021 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції, виходячи з розрахунку базового місяця - квітень 2016 року. Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач не врахував та не перевірив наявність підстав визначених Законом №1282-ХІІ та Порядком № 1078 для виплати позивачу пенсії, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Національної поліції України в Харківській нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 05 березня 2017 року по 23 квітня 2021 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції, виходячи з розрахунку базового місяця - квітень 2016 року та положень постанови КМ України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням виплачених сум.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.6 ст.95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі по тексту - Закон № 580-VIII).

Відповідно до ст.3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п.4 ч.10 ст.62 Закону №580-VIII поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.

Відповідно до ч.ч.1 ст.94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Згідно з ч.5 ст.94 Закону №580-VIII грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ (далі по тексту - Закон №1282-ХІІ).

Відповідно до ст.1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі ст.2 Закону №1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Положеннями ч.2 ст.6 Закону №1282-ХІІ передбачено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078 (далі по тексту - Порядок №1078, в редакції на час спірних правовідносин) визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно п.1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до п.6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 року, яка набрала чинності 24.10.2017 року №782 (далі по тексту - Постанова №782) було до внесено зміни до пункту 2 Порядку №1078 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог діючих нормативно - правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку, з урахуванням змісту приписів Порядку №1078, вбачається, що фактично місяць в якому відбулося підвищення тарифних ставок (посадових окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення поліцейських Національної поліції України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ч.2 ст.8 Закону №1282-ХІІ передбачено, що за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Отже, з аналізу наведеного вище вбачається, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи зі служби в поліції жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Як вбачається з матеріалів даної справи, позивач був призначений на посаду в поліції з 05.03.2017 р., що підтверджується наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 06.03.2017 р. №130 о/с (а.с.30).

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 20.04.2021 р. №224 о/с позивача згідно п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням) Закону України "Про Національну поліцію" було звільнено з 23.04.2021.

Згідно наявних в матеріалах справи розрахункових листів, позивачу з березня 2017 по жовтень 2017 року не нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення (а.с. 31-32). Доказів зворотнього матеріали даної справи не містять.

Відповідачем доказів на спростування зазначеного не було надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанцій.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на необґрунтованість вимог позивача щодо початку періоду його вимог щодо не нарахування та невиплати відповідачем індексації грошового забезпечення, а саме 04 березня 2017 року, оскільки, як вже зазначалося вище, позивач був призначений на посаду в поліції саме з 05.03.2017 року.

При цьому, з розрахункових листів не вбачається здійснення виплати відповідачем на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення по 31.10.2017 включно.

Відповідно, з огляду на наведене вище, відповідачем було допущено протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 05 березня 2017 року по жовтень 2017, а тому з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 05 березня 2017 року по жовтень 2017 року з урахуванням виплачених сум.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що від початку функціонування Національної поліції України з 07.11.2015 до 18.10.2017 індексацію виплат заробітної плати поліцейським не проводилось, через відсутність змін у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, а тому грошове забезпечення поліцейських по жовтень 2017 не підлягало індексації, оскільки це не було визначено Порядком його проведення та у зв`язку з відсутністю коштів на проведення індексації, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. При цьому відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Індексація грошового забезпечення прямо передбачена положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена у постанові від 16.07.2020р. по справі № 2140/1763/18.

Виплата індексації не ставиться, вищевказаними нормативно-правовими актами, у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, в тому числі, рішення від 08 листопада 2005 року по справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00, п. 22), якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Наведений вище висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена у постанові від 11.07.2019 р. по справі №814/2789/16.

Відповідно, огляду на наведене вище, вказані доводи є необґрунтованими.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що як вбачається з розрахункових листів, з листопада 2017 по квітень 2021 року позивачу вже нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення (а.с.33- 38), а тому вимоги позивача, які стосуються періоду листопад 2017 по 23 квітня 2021 року є необґрунтованими, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про їх задоволення.

Стосовно задоволення судом першої інстанції вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Харківській області щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції, виходячи з розрахунку базового місяця - квітень 2016 року та зобов`язання Головне управління Національної поліції України в Харківській нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції виходячи з розрахунку базового місяця - квітень 2016 року за період з 05 березня 2017 року по жовтень 2017 року, то колегія суддів вважає передчасними такі висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Розрахунок суми індексації (в т.ч. з якого саме грошового забезпечення та станом на коли), а також визначення базового місяця, який підлягає застосуванню у відповідності до положень Порядку №1078 та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» є компетенцією (дискреційною функцією) відповідача, як органу, в якому позивач проходив службу і отримував грошове забезпечення.

При цьому, саме в процесі виконання рішення суду відповідачем буде здійснено розрахунок належної до виплати суми індексації грошового забезпечення позивача, а також визначено базовий місяць.

В даному випадку відсутні підстави вважати, що відповідачем по справі буде невірно здійснено розрахунок належної позивачу суми індексації грошового забезпечення, а також помилково визначено базовий місяць.

При цьому, що стосується вимог позивача про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення саме виходячи з розрахунку базового місяця - лютий 2008 року, то колегія суддів зазначає, що ці вимоги є необґрунтованими з тих підстав, що зміна окладів поліцейських Національної поліції відбувалася згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988.

Крім того, щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що ч.11 Розділу І наказу МВС від 06.04.2016 №260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення, зазначаючи при цьому, що вимоги стягнення сум охоплюють період з 05.03.2017 по 30.10.2017, однак, станом на 02.06.2021, коли позивач звернувся до суду з позовною заявою вже минуло три роки, а тому виплата індексації грошового забезпечення не передбачається, то колегія суддів відхиляє такі посилання, оскільки з урахуванням вимог ст.233 КЗпП України, відповідно до якої у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, та враховуючи те, що індексація грошового забезпечення за період з 05 березня 2017 року по жовтень 2017 року підлягала виплаті позивачу та входила до складу грошового забезпечення, на вимоги позивача щодо нарахування і виплати на його користь індексації грошового забезпечення за вказаний період не поширюється строк звернення до суду.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що з огляду на приписи ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги Головного управління Національної поліції України в Харківській області. Позивачем не подано апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи відповідача щодо правомірності проведеної перевірки є помилковими.

Відповідно до п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч.2 ст.317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильно застосовано норми матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 , шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Харківській області щодо ненарахування та невиплати на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 05 березня 2017 року по жовтень 2017 року та зобов`язання Головне управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 05 березня 2017 року по жовтень 2017 року з урахуванням виплачених сум. У задоволенні іншої частини позовних вимог належить відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат, враховуючи приписи ст.139 КАС України, відсутні.

Оскільки, відповідно до п.1 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище, і позивачка не була службовою особою, який у значенні вказаного вище Закону займав відповідальне або особливо відповідальне становище, дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325, 327 - 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 по справі № 520/9676/21 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Харківській області щодо ненарахування та невиплати на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 05 березня 2017 року по жовтень 2017 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 05 березня 2017 року по жовтень 2017 року з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош