Справа № 640/23168/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 р. Справа № 640/23168/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства охорони здоров`я України на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 (суддя: О.О. Кукоба, м. Полтава) по справі № 640/23168/21

за позовом Міністерства охорони здоров`я України

до Міністерства юстиції України , Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про скасування вимоги, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Міністерство охорони здоров`я України (далі по тексту позивач, МОЗ України) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (далі по тексту відповідач-1, МЮ України), Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі по тексту Департамент ДВС МЮ України), у якому позивач просить суд:

- скасувати вимогу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України від 27.07.2021 №20.1/В-7/65847919 у виконавчому провадженні №65847919 від 18.06.2021;

- стягнути з Міністерства юстиції України на користь Міністерства охорони здоров`я України незаконно безспірно списані 185,70 грн. витрат виконавчого провадження та 24000,00 грн. виконавчого збору.

Ухвалою окружного адміністративного суду м. Києва від 30.08.2021 адміністративну справу №640/23168/21 передано до Полтавського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 позовну заяву залишено без руху, з огляду на невідповідність вимогам частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (відсутність доказів сплати судового збору).

25.10.2021 до Полтавського окружного адміністративного суду подано заяву Міністерства охорони здоров`я України про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано платіжне доручення від 26.08.2021 №12883 про сплату судового збору у розмірі 4540,00 грн..

Однак, як встановлено судом, судовий збір позивачем сплачено за реквізитами для звернення до окружного адміністративного суду м. Києва, тоді як в ухвалі від 27.09.2021 судом зазначені реквізити для сплати судового збору за звернення до Полтавського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 по справі № 640/23168/21 позовну заяву Міністерства охорони здоров`я України до Міністерства юстиції України, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування вимоги, стягнення коштів повернуто позивачу.

Позивач не погодився з вказаним судовим рішенням та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 по справі № 640/23168/21, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначає, що Полтавський окружний адміністративний суд, з`ясувавши факт, що МОЗ України було сплачено судовий збір 26.08.2021 до суду, до якого подано заяву (тобто до моменту ухвалення Окружним адміністративним судом м. Києва ухвали від 30.08.2021 про передачу адміністративної справи № 640/26168/21 до іншого адміністративного суду та ухвалення Полтавським окружним адміністративним судом ухвали від 27.09.2021 про залишення без руху позовної заяви), повинен був відкрити провадження по справі №640/23168/21.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України, апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Приймаючи рішення про повернення позивачу позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що на момент постановлення ухвали у суду відсутні відомості про усунення позивачем недоліків позовної заяви.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

У відповідності до ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої цієї ж статті, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що позовна заява Міністерства охорони здоров`я України залишена без руху через несплату судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України «Про судовий збір», статтею 1 якого унормовано, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з частинами першою, другою статті 9 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивачем надано до суду платіжне доручення про сплату судового збору від 26.08.2021 № 12883.

Водночас, подане апелянтом на підтвердження сплати судового збору платіжне доручення від 26.08.2021 № 12883 на суму 4540,00 грн. не може вважатися належним доказом сплати судового збору у даній справі, що правильно визначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, оскільки судовий збір сплачено на неналежний рахунок - Окружного адміністративного суду м. Києва.

Як встановлено судом першої інстанції, реєстр підтвердження оплат із Казначейства, що є складовою КП "Діловодство спеціалізованого суду", не містить відомостей про сплату судового збору за подання цього позову до Полтавського окружного адміністративного суду.

Вказане свідчить про невиконання ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року, якою апеляційну скаргу позивача залишено без руху, що є підставою для повернення апеляційної скарги, з огляду на положення пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції надавалась можливість позивачу виконати вимоги ухвали суду, проте останні не були виконані.

Відтак, дії Полтавського окружного адміністративного суду під час отримання позовної заяви, в тому числі перевірка її на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, є правильними. Одним з таких етапів перевірки є визначення дотримання позивачем вимог щодо сплати судового збору, несплата якого є підставою для залишення позовної заяви без руху, із наданням десятиденного строку для усунення таких недоліків.

Колегія суддів, аналізуючи надане платіжне доручення не може погодитись з доводами скаржника про належну сплату ним судового збору у визначений судом строк.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху в частині надання доказів щодо сплати судового збору, що є підставою для його повернення згідно п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, є правомірним.

Отже, дослідивши матеріали та обставини даної справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви, особі яка її подала.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 вказаної Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі «Peretyaka And. Ukraine» від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, §33).

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства охорони здоров`я України - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 по справі № 640/23168/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова В.Б. Русанова