Справа № 120/13713/21-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 грудня 2021 р. Справа № 120/13713/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Погребищенська міська рада про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Погребищенської міської ради (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га кадастровий номер :02:000:0358, а також зобов`язання відповідача розглянути заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначає, що позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки. Однак, станом на момент звернення до суду з даним позовом відповідачем не розглянуто поданого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чим порушено частину 9 статті 118 ЗК України, не прийнято в двотижневий строк рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідач при розгляді клопотання допустив протиправну бездіяльність щодо передачі у власність земельної ділянки чим створив перешкоди у реалізації конституційних прав позивача на отримання земельної ділянки безоплатно у власність. З метою зобов`язання відповідача розглянути клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 27.10.2021 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

09.11.2021 на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Вказує на те, що клопотання позивача було розглянуто у встановлений законом термін, проте дане питання не набрало законної сили, оскільки за нього не було проголосовано достатньою кількістю голосів депутатів. У зв`язку з цим відповідач переконує, що жодної бездіяльності з приводу розгляду поданого позивачем клопотання він не вчиняв, у зв`язку з чим вважає заявлені позовні вимоги безпідставними.

15.11.2021 представником позивача подано відповідь на відзив, у якому зазначає, що відповідач порушив вимоги статті 118 Земельного кодексу України щодо неналежного розгляду клопотань позивачів у двотижневий строк та неприйняв з цього приводу рішення про затвердження проекту землеустрою.

24.11.2021 на адресу суду надійшли заперечення, в яких підтримано позицію, викладену у відзиві на позовну заяву, та зазначено, що відповідь на відзив жодним чином не спростовує висновків відповідача, викладених у відзиві.

Відповідно до вимог частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

За правилами частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні у справі докази та надавши їм юридичну оцінку суд встановив, що 29.06.2021 позивачем подано до Погребищенської міської ради заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га кадастровий номер :02:000:0358 на тереторії с. Очеретня (за межами населеного пункту) Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області.

Втім, відповідач будь-якого рішення щодо затвердження або відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність не прийняв.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України від 25.10.2001 № 2768-III (далі - ЗК України) та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини третьої статті 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Статтею 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Порядок набуття відповідного права визначається главою 19 Розділу IV ЗК України.

Так, згідно із статтею 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

При цьому, згідно пункту «б» частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Частиною 1 статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований положеннями статті 118 ЗК України.

Зокрема, за змістом даної статті (в редакції, яка діяла до 27.05.2021, тобто на час, коли позивач розпочав процес приватизації бажаної земельної ділянки), було передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність.

Із вищевикладеного слідує, що в межах процедури безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності всі дії відповідних суб`єктів цих правовідносин є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання заявником земельної ділянки у власність.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник на стадії подання позивачем розробленого проекту землеустрою до органу місцевого самоврядування та його розгляду.

Так, на час розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, норми частини 8 та 9 статті 118 ЗК України (в редакції до 27.05.2021) передбачали, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

При цьому частиною 6 статті 186-1 Земельного кодексу України (в редакції до 27.05.2021) було визначено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Отже, із вищенаведених норм Земельного кодексу України (в редакції до 27.05.2021) передбачалося, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містили. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

Суд бере до уваги, що на час звернення до відповідача із клопотанням про затвердження проекту землеустрою (29.06.2021) у Закон України "Про землеустрій", Земельний кодекс України було внесено зміни, а частину 8 статті 118 та статтю 186-1 ЗК України виключено на підставі Закону №1423-ІХ від 28.04.2021, проте це не звільняє відповідача від обов`язку розглянути у двотижневий строк клопотання позивача та затвердити проект землеустрою, оскільки частина 9 статті 118 ЗК України в діючій редакції чітко вказує, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

При цьому, відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з частинами першою та другою статті 59 зазначеного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

За таких обставин, враховуючи, що позивач у визначеному законодавством порядку звернувся до відповідача із клопотанням про затвердження розробленого ним проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 29.06.2021, проте відповідач в межах двохтижневого строку, передбаченого частиною 9 статті 118 ЗК України, відповідного рішення про затвердження проекту землеустрою не прийняв, тому допустив бездіяльність у власній поведінці, яка з огляду на обставини цієї справи є протиправною.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові №826/14320/17 від 19.08.2021.

Відносно викладених у відзиві доводів відповідача про те, що клопотання позивача розглянуто, то такі, на думку суду, є безпідставними.

Дійсно, із витягу з протоколу 14 сесії 8 скликання Погребищенської міської ради від 29.07.2021 вбачається, що проект рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства не прийнято поіменним голосуванням. Тобто, визначеного у частині 9 статті 118 ЗК України рішення відповідач не прийняв, що лише додатково підтверджує допущення ним протиправної бездіяльності щодо не розгляду клопотання позивача у двотижневий строк та в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Таким чином суд доходить висновку, що заявлені позивачем вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Погребищенської міської ради щодо не розгляду у двотижневий строк клопотання позивача від 29.06.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території с. Очеретня (за межами населеного пункту) Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області є обґрунтованими, а тому наявні підстави для їх задоволення у відповідній частині.

Виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення взаємопов`язаної вимоги шляхом прийняття рішення про зобов`язання Погребищенської міської ради розглянути заяву позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га кадастровий номер :02:000:0358 на тереторії с. Очеретня (за межами населеного пункту) Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області у відповідності до положень Земельного кодексу України, за наслідками чого прийняти мотивоване рішення із оцінкою усіх істотних обставин, які мають значення при вирішенні вказаного питання.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує положення статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Погребищенської міської ради щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га кадастровий номер :02:000:0358 на тереторії с. Очеретня (за межами населеного пункту) Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області.

Зобов`язати Погребищенську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га кадастровий номер :02:000:0358 на тереторії с. Очеретня (за межами населеного пункту) Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Погребищенської міської ради.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Погребищенська міська рада (вул. Б.Хмельницького, 77, м. Погребище, Вінницька область, )

Суддя Мультян Марина Бондівна