Справа № 161/17708/21
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/353/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.

при секретарі - Фурман Ю.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

04.10.2021 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що постановою інспектора взводу № 2 роти № 4 БУПП у Львівській області ДПП ст. лейтенанта поліції Стадника Т.Т. серії БАА № 458314 від 08.09.2021 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (далі - оскаржувана постанова). Згідно оскаржуваної постанови йому інкриміновано керування транспортним засобом Renault Magnum із напівпричепом Schwarzmuller без посвідчення водія, тобто без наявності права керування таким транспортним засобом, що було кваліфіковано як порушення вимог п. 2.1 «а» ПДР. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною. Вказує, що згаданим транспортним засобом він не керував взагалі та перебував у ньому в якості супроводжуючого. Крім того, попри встановлені в оскаржуваній постанові відомості, посвідчення водія у нього було в наявності, та таке надавало йому право керувати автомобілем Renault Magnum. Враховуючи наведене, просить суд скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

До початку судового засідання представником позивача було подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його тимчасовою втратою працездатності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходило.

З огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вважає за можливе провести розгляд спору по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою інспектора взводу № 2 роти № 4 БУПП у Львівській області ДПП ст. лейтенантом поліції Стадником Т.Т. серії БАА № 458314 від 08.09.2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_2 , 08.09.2021 року о 16:10 на 502 км. а/д сполученням Київ - Чоп, керував транспортним засобом Renault Magnum, д.н.з. НОМЕР_1 , із напівпричепом Schwarzmuller, д.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР.

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозицією до ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, обов`язок доказування правомірності свого рішення суб`єктом владних повноважень жодним чином не свідчить про звільнення позивача від обов`язку доведення тих обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Зокрема, підстави, за існування яких сторона у справі звільняється від доказування, визначені ч. 1 ст. 78 КАС України.

Із наведеного слідує, що на сторону позивача законодавець покладає обов`язок обґрунтувати заявлені позовні вимоги належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, а суб`єкт владних повноважень повинен довести правомірність свого рішення, шляхом спростування наведених у позовній заяві обставин.

У своєму позові сторона позивача зазначає, що ОСОБА_1 , 08.09.2021 року о 16:10 на 502 км. а/д сполученням Київ - Чоп, транспортним засобом Renault Magnum, д.н.з. НОМЕР_1 , із напівпричепом Schwarzmuller, д.н.з. НОМЕР_2 , не керував та що до зупинки за його кермом перебувала інша особа.

Однак, жодних доказів на підтвердження вищевказаної суду надано не було.

Зокрема, позивач та його представник не повідомили про особу, яка 08.09.2021 року о 16:10 на 502 км. а/д сполученням Київ - Чоп, транспортним засобом Renault Magnum, із напівпричепом Schwarzmuller, не надали її письмових пояснень та не заявили клопотання про її допит.

При цьому, слід зауважити, що в оскаржуваній постанові серії БАА № 458314 від 08.09.2021 року у графі «до постанови додаються» не міститься будь-яких записів, в тому числі й щодо наявності письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення.

Суд зауважує, що під час розгляду інспектором взводу № 2 роти № 4 БУПП у Львівській області ДПП ст. лейтенантом поліції Стадником Т.Т. справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126, останній не був позбавлений можливості долучити до оскаржуваної постанови свої письмові пояснення, у яких, в тому числі, повідомити про дійсного водія, який керував транспортним засобом, однак останній таким правом не скористався.

Разом з тим, жодних посилань на ту обставину, що ОСОБА_1 було позбавлено інспектором поліції можливості надати свої письмові пояснення по суті інкримінованого правопорушення, позовна заява не містить.

Також, суд оцінює критично доводи представника позивача про те, що фабула оскаржуваної постанови, а також зазначені у ній відомості є суперечними та абсурдними виходячи з наступного.

У своєму позові сторона позивача зазначає про ту обставину, що ОСОБА_1 має право на керування транспортними засобами, які підпадають під категорії «А», «В» та «С».

Відповідно до п. 2.13 ПДР, - право на керування транспортними засобами особам може бути надано:

-мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) - з 16-річного віку;

-автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, С1, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - з 18-річного віку;

-автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії ВЕ, С1Е, СЕ), а також тими, що призначені для перевезення великовагових і небезпечних вантажів, - з 19-річного віку;

-автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1Е, DЕ, Т) - з 21-річного віку.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 інкриміновано керування транспортним засобом Renault Magnum, д.н.з. НОМЕР_1 , із напівпричепом Schwarzmuller, д.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, що є порушення вимог п. 2.1 «а» ПДР.

Та обставина, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи.

Той факт, що 08.09.2021 року о 16:10 на 502 км. а/д сполученням Київ - Чоп мав місце рух транспортного засобу Renault Magnum, д.н.з. НОМЕР_1 , саме із напівпричепом Schwarzmuller, д.н.з. НОМЕР_2 , стороною позивача не оспорювався.

Із наведеного слідує, що ОСОБА_1 мав би право керувати автомобілем з напівпричепом виключно за наявності у нього категорії «ВЕ», «С1Е» або «СЕ», однак таку категорію на право керування транспортними засобами останній не отримував.

Відтак, фабула оскаржуваної постанови відповідає дійсним обставинам справи, а доводи про зворотне є жодним чином необґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовної заяви ОСОБА_1 до УПП у Львівській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення без задоволення

За наведених обставин, суд вважає за необхідне понесені ОСОБА_1 судові витрати по справи, у зв`язку з відмовою від позову, залишити за ним.

На підставі ст. ст. 126, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст. ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук