Справа № 200/4159/21
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 200/4159/21

адміністративне провадження № К/9901/46961/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Яковенка М.М.,

розглянув матеріали касаційної скарги Державної податкової служби України (далі - ДПС України) на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.07.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ДПС України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.07.2021, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021, позов задоволено.

18.12.2021 ДПС України подала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30.04.2021 відкрито провадження у цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження; у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 12.07.2021 також зазначено про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Сума єдиного внеску, списання якої стосується спір, становить 4 278,12 грн., що менше 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Відтак, ця справа є справою незначної складності відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

У касаційній скарзі ДПС України зазначає, що суд першої інстанції помилково відніс цю справу до категорії справ незначної складності з огляду на фактичні обставини справи.

Частиною четвертою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено категорії справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження. Справа №200/4159/21-а до жодної з таких категорій не належить, відтак, вказана ДПС України виключна обставина, передбачена підпунктом «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не знайшла підтвердження.

Також ДПС України вказує на те, що справа має для неї виняткове значення, оскільки є різне трактування законодавства, яке регулює спірні правовідносини, що, однак, не відповідає правовому навантаженню норми підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

У касаційній скарзі ДПС України посилається і на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норми пункту 915 розділу 8 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у правовідносинах, коли недоїмка виникла після 01.12.2020 року.

Норма підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не ставить у залежність від того, чи є висновок Верховного Суду з цього питання. Вживання законодавцем слова «фундаментальне» несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Доводи ДПС України щодо такої особливої складності чи важливості питання, якого стосується спір у цій справі, не знайшли підтвердження з огляду на підстави задоволення позову.

Так, підставою задоволення позову суди першої та апеляційної інстанцій визнали ту обставину, що відповідачем не доведено, що сума недоїмки у розмірі 4 278,12 грн., яка обліковується станом на 06.01.2021 року (дата звернення позивачки із заявою про списання суми недоїмки), виникла після 01.12.2020 року.

Довід ДПС України, що наданий відповідачем витяг з інтегрованої картки платника податків (позивачки) підтверджує зворотнє, знаходиться поза межами зазначеної у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження.

Підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, яку ДПС України вказала у касаційній скарзі, презюмує, що у касаційній скарзі не оспорюється правильність встановлених судом обставин у справі, а касаційна скарга стосується тільки висновку суду щодо юридичної оцінки обставин у справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Суд першої інстанції не порушив норми частин другої, четвертої та пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання щодо розгляду справи у спрощеному позовному провадженні.

Керуючись статтею 248, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.07.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

СуддіЄ.А. Усенко М.М. Гімон М.М. Яковенко