Справа № 320/15630/21
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2021-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

28 грудня 2021 року 320/15630/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Балаклицький А.І., розглянувши у м. Києві позовну заяву ОСОБА_1 до в.о. міського голови міста Бровари заступника міського голови Броварської міської ради Київської області Бабича Петра Івановича, Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до в.о. міського голови міста Бровари заступника міського голови Броварської міської ради Київської області Бабича Петра Івановича, Броварської міської ради Київської області, в якому просить суд (орфографія та пунктуація автора збережена):

- визнати протиправними дії сесії Броварської міської ради Київської області, за відмову розглянути заяву позивача від 15.03.2021 року №9-5-Л-598, за дії пов`язані із прийняттям рішення від 27.04.2021 року, стосовно нібито заяви позивача від 15.03.2021 року, п.2 "2. Розглянувши заяву громадянина ОСОБА_1 **** від 15.03.2021 року №9-5-Л-598, відмовити у наданні та у відведенні в пільговому порядку земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10 га, в зв`язку з тим, що до клопотання не додані графічні матеріали, на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, що не відповідає нормам статей 118, 123 Земельного кодексу України за розгляд заяви позивача в розділі "про відмову у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою..", та відмовою вказати статус позивача та відмовою розглянути заяву позивача окремим рішенням сесії міської ради, також не було враховано п. 2 п. 6.. ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", та незважаючи що до повноважень Броварської міської ради не належить розгляд питання про надання графічних матеріалів, але її не передали до органу до повноважень якого належить розгляд даного питання або не повернули позивачу згідно ст. 7 Закону України "Про звернення громадян";

- скасувати пункт 2.1 пов`язаний із прийняттям рішення сесії Броварської міської ради Київської області від 27.04.2021 року, який не стосується заяви позивача від 15.03.2021 року №9-5-Л-598 п.2 "2. Розглянувши заяву громадянина ОСОБА_1 **** від 15.03.2021 року №9-5-Л-598, відмовити у наданні в пільговому порядку земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10 га, в зв`язку з тим, що до клопотання не додані графічні матеріали, на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, що не відповідає нормам статей 118, 123 Земельного кодексу України;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.03.2021 року №9-5-Л-598 відповідно до вимог; "Прошу розглянути на черговій сесії Броварської міської ради питання надання в пільговому порядку земельної ділянки заявнику для індивідуального житлового будівництва в розмірі до 0.10 гектара, відповідно діючи як суб`єкти владних повноважень, згідно ст. 16. 22. 58. Конституції України п.2. пп.6 п. 6. ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ч.2 п. 18 ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та міждержавної угоди "Угода про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців", Закону України "Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду", п.20.20. Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому що заявник ОСОБА_1 є особою з інвалідністю внаслідок війни II групи, також прирівняний до осіб з інвалідністю внаслідок ВВВ III групи, та має право на пільги і переваги встановлені законодавством СССР для інвалідів Великої Вітчизняної війни, також відселений із території зараження від ЧАЄС, тому має право на пільгове відведення земельної ділянки згідно Законів та Конституції України, та відвести дану земельну ділянку протягом року з часу надання даної заяви (або надання графічного матеріалу з позначеною вільною земельною ділянкою в м. Бровари)" та вказати статус позивача та розглянути заяву позивача окремим рішенням сесії міської ради;

- визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області, за порушення ст. 15. 20 Закону України "Про звернення громадян", яка не розглянула заяву ОСОБА_1 від 15.03.2021 року №9-5-Л-598 на сесії міської ради, ". за порушення терміну розгляду заяви позивача від 15.03.2021 року №9-5-Л-598 яка змінила предмет та підстави звернення Позивача та розглянула за його відсутності, без надання можливості додатково обґрунтувати свої вимоги та примушенням надавати графічні матеріали до заяви, який не передбачений законодавством про відведенні земельної ділянки, відповідно заяви позивача та не надала відповіді з посиланням на норми законодавства та порядку оскарження наданої відповіді та надання недостовірної інформації за розгляд заяви позивача у частині наданні графічного матеріалу з позначеною вільною земельною ділянкою, зважаючи що відповідачі повідомляють, що надання графічного матеріалу не належить до повноважень відповідачів 1 та 2, але дану заяву не передали до іншого органу, до повноважень якого належить надання графічного матеріалу або не повернули позивачу, що фактично позбавило позивача розгляду заяви позивача у частині наданні графічного матеріалу вповноваженою особою;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області, розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.03.2021 року №9-5-Л-598 відповідно до Закону України "Про звернення громадян", в передбачений термін, за присутності позивача та наданням відповіді з посиланням на норми законодавства та порядку оскарження наданої відповіді та надання достовірної інформації щодо порядку відведення земельної ділянки пільговим категоріям громадян та передачу заяви позивача у частині наданні графічного матеріалу з позначеною вільною земельною ділянкою, до вповноваженої особи;

- визнати протиправними дії та бездіяльність В.О. Міського голови м. Бровари. Бабича Петра Івановича, який не розглянув заяви ОСОБА_1 від 15.03.2021 року №9-5-Л-598, особисто та за присутності позивача, за надання недостовірної інформації, що заяви позивача розглядалися на черговій сесії міської ради, за порушення терміну розгляду заяви позивача від 15.03.2021 року №9-5-Л-598, за ненадання відповіді на заяви позивача, з посиланням на норми законодавства та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення та надання недостовірної інформації за розгляд заяви позивача у частині наданні графічного матеріалу з позначеною вільною земельною ділянкою, зважаючи що відповідачі повідомляють, що надання графічного матеріалу не належить до повноважень відповідачів 1 та 2, але дану заяву не передали до іншого органу, до повноважень якого належить надання графічного матеріалу або не повернули позивачу, що фактично позбавило позивача розгляду заяви позивача у частині наданні графічного матеріалу вповноваженою особою;

- зобов`язати В.О. Міського голови м. Бровари, Бабича Петра Івановича розглянути заяву Позивача від 15.03.2021 №9-5-Л-598, особисто та в присутності позивача, відповідно Закону України "Про звернення громадян" та відповідно Рішення Конституційного Суду України 27 лютого 2020 року, Рішення Конституційного суду України від 17.07.2018 року, справа № 1-11/2018(3830/15), Постанови Касаційного адміністративного суду від 02.07.2020 року справа №361/4237/17, п. 2 ч. 6 п. 6 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п.20. ст..20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду", п. 18 ст. 13. ч.2. п.15. ст.15. Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", міждержавної угоди " Угода про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців", ст. ст. 3. 16. 22. 40. 55. 56. 57.58. Конституції України, Статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з підстав та предмету звернення Позивача, з посиланням на норми законодавства та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення та передачу заяви позивача у частині наданні графічного матеріалу з позначеною вільною земельною ділянкою, до вповноваженої особи;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області, відшкодувати матеріальні збитки ОСОБА_1 в розмірі 2000000 гривен, (два мільйони гривен), та стягнути з відповідача кошти в розмірі 2000000 гривен, (два мільйони гривен);

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області, відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 розмірі 2000000 гривен, (два мільйони гривен), та стягнути з відповідача кошти в розмірі 200000 гривен, (два мільйони гривен);

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області, надати звіт про виконання судового рішення, згідно ст. 129-1. Конституції України; "Стаття 129-1. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня отримання копії ухвали суду, протягом якого позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати уточнену позовну заяву з урахуванням зауважень суду (з доданням копій відповідно до кількості учасників справи); надати суду обґрунтованого розрахунку суми матеріальної та моральної шкоди, заявленої до відшкодування (з доданням копій відповідно до кількості учасників справи); надати копії усіх заповнених сторінок паспорту громадянина України - ОСОБА_1 (з доданням копій відповідно до кількості учасників справи).

Вказана ухвала суду набрала законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає окремому оскарженню.

Копія ухвали суду від 06.12.2021, підписана цифровим підписом, була направлена на електронну адресу позивача, яка вказана у позовній заяві ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Суд зауважує, що відповідно до частини п`ятої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Частиною шостою цієї ж статті визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Як вбачається з матеріалів справи, вказана копія ухвали була доставлена до електронної скриньки позивача 08.12.2021 об 11 год. 55 хв., про що свідчить довідка про доставку судового рішення електронною поштою від 08.12.2021 та звіт про доставку електронного листа від 08.12.2021.

Отже, останнім днем установленого судом строку для надання суду документів для усунення недоліків позовної заяви є 20.12.2021.

Частиною п`ятою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

13.12.2021 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява "на виконання високопрофесійної ухвали від 06.12.2021 року, справа №320/15630/21, щодо усунення неіснуючих недоліків позовної заяви, та позбавлення позивача доступу до суду".

У вказаній заяві, серед іншого, було заявлено відвід головуючому судді Балаклицькому А.І., за результатом розгляду якого ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 заява ОСОБА_1 про відвід залишена без розгляду.

22.12.2021 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява "на виконання високопрофесійної ухвали від 06.12.2021 року, справа №320/15630/21, щодо усунення неіснуючих недоліків позовної заяви, та позбавлення позивача доступу до суду".

Розглянувши подану 13.12.2021 ОСОБА_1 заяву, суд звертає увагу на використання позивачем образливих та зневажливих висловлювань, зокрема, в абзаці 6 третьої сторінки, в абзацах 4, 6 четвертої сторінки, в абзаці 12 п`ятої сторінки, в абзаці 11 шостої сторінки заяви, які дискредитують судові органи України та їх посадових осіб, містять образливі висловлювання на адресу головуючого судді, звинувачення його у вчиненні злочину тощо.

Суд зауважує, що відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, особи які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно користуватися належними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з пунктами першим та другим частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Серед іншого, в переліку процесуальних прав учасників справи, зокрема, є право на звернення до суду із заявами (пункт 3 частини 3 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини першої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи (частина 2 статті 39 Кодексу3 адміністративного судочинства України).

Отже, стаття 39 Кодексу адміністративного судочинства України визначає обов`язок заявити відвід (самовідвід) у разі існування підстав, зазначених у статтях 36-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також цією статтею передбачено право учасника справи заявити відвід судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу.

Наразі за імперативними приписами частини першої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України суд вказує, що з метою уникнення дискредитації суду та суддів учасники судового процесу повинні утримуватися від дій, які виражають неповагу до суду чи судді.

Отже, сторони судового процесу повинні не припускати висловлень, що свідчать про неповагу до суду, та не використовувати образливих та зневажливих висловлювань на адресу суду та його посадових осіб як під час оформлення документів для подання до суду всіх інстанцій, так і у публічному житті, оскільки такі не підсилюють ефективність і переконливість інформації в документах офіційно-ділового стилю, а демонструють неповагу до суддів та судочинства.

Заява ОСОБА_1 "на виконання високопрофесійної ухвали від 06.12.2021 року, справа №320/15630/21, щодо усунення неіснуючих недоліків позовної заяви, та позбавлення позивача доступу до суду" містить образливі та некоректні висловлювання на адресу головуючого судді та інших суддів, з використанням безтактовних та зневажливих словосполучень.

Обґрунтування вказаної заяви з використанням некоректних та образливих висловлювань на адресу суду виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що, наприклад, у розумінні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) констатується як зловживання правом на подання заяви. Так, цей Суд, застосовуючи підпункт "а" пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (ухвали щодо прийнятності у справах "Ржегак проти Чеської Республіки" від 14 травня 2004 року, заява №67208/01, "Дюрінже та Грандж проти Франції" від 4 лютого 2003 року, заяви №61164/00 і №18589/02, "Guntis Apinis проти Латвії" від 20 вересня 2011 року, заява №46549/06).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2019 року у справі №9901/34/19 (провадження № 11-82заі19) вказано, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) адміністративного судочинства, а також його завданню. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 45 КАС.

У постанові від 07.04.2021 у справі №9901/23/21 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що саме з метою виконання завдання адміністративного судочинства сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Отож, якщо особа здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей (зокрема, образити, принизити учасників судового процесу, їхніх представників, суд, виявити до них і до їхніх дій власні негативні емоції), така особа виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від цих дій. І саме на такий захист спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами. Відповідні заходи передбачені у частинах третій і четвертій статті 45, частині восьмій статті 139, частині першій статті 144, пункті 5 частини першої статті 145, статті 149 КАС України.

Дії учасників судового процесу та їхніх представників мають не лише за формою, але й за змістом відповідати завданню адміністративного судочинства. Зміст права на справедливий суд несумісний зі свідомим виявом учасником судового процесу чи його представником неповаги до честі, гідності, репутації іншого учасника, представника, суду тощо. Тому суди не повинні розглядати справи, в яких особа, яка ініціювала судовий процес, використовує її процесуальні права на шкоду іншим учасникам судового процесу й інтересам правосуддя.

У процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, осіб, які не беруть участь у судовому процесі. Суд не повинен толерувати використання нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів, зокрема для надання характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям). Такі слова та символи не можна використовувати ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників (див. аналогічні висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №199/6713/14-ц (пункт 22), від 14 березня 2019 року у справі №9901/34/19, від 7 листопада 2019 року у справі №9901/324/19). Їхня наявність є достатньою для того, щоби суд відразу застосував наслідки, передбачені частиною третьою статті 45 КАС України (повернення, залишення без розгляду передбачених § 1 і § 2 глави 1 розділу ІІ КАС України заяв, скарг, клопотань).

Позивач неодноразово використав у своїй заяві принизливі, глумливі, образливі висловлювання щодо судді та інших суддів та такі дії явно не спрямовані на ефективний захист прав, свобод та інтересів позивача від імовірних порушень з боку відповідачів, а тому суперечать завданню адміністративного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Суд зазначає, що явна зневага і зверхневе ставлення позивача до судової гілки влади в цілому і, зокрема, до головуючого судді у цій справі, використання образливих висловлювань на адресу суду, низький рівень правової культури у спілкуванні та підкреслений і неприхований нігілізм надає позивачу відчуття безкарності за свої вчинки та свідчить про ігнорування ним вимог закону, норм моралі, цінності права, зневажливе ставлення до правових принципів, на яких будується демократична і правова держава та які покладені в основу судоустрою України.

Суд розцінює такі дії позивача як зразковий приклад зловживання учасником процесу наданими йому процесуальними правами.

Згідно з частиною третьою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

При цьому частиною четвертою цієї ж статті визначено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

За таких обставин, суд вважає за необхідне вжити заходи для запобігання зловживанню позивачем процесуальними правами та застосувати відповідний наслідок у вигляді повернення позовної заяви. До того ж, вжиття таких заходів матиме виховну та превентивну функцію, служитиме запобіжником від вчинення позивачем аналогічних дій у майбутньому.

Крім того, незважаючи на те, що викладені обставини є достатньою підставою для повернення позовної заяви, суд також звертає увагу на те, що недоліки позовної заяви, про існування яких було вказано в ухвалі від 06.12.2021, позивачем у повному обсязі усунуті не були.

Так, залишаючи позовну заяву без руху, суд звернув увагу на те, що заявляючи вимогу про відшкодування відповідачами матеріальних збитків у розмірі 2000000 гривен та моральної шкоди в сумі 2000000 гривен, позивач не навів обґрунтований розрахунок цих сум, про яку заявлено у позовних вимогах, що не відповідає пункту 3 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Посилання позивача на судову практику розгляду спорів про присудження моральної шкоди в інших справах не може бути прийнята судом до уваги, оскільки обставини відшкодування моральної шкоди є індивідуальними та доводяться окремо у кожній справі.

Позивачем не були наведені жодні обставини та не надані жодні докази, які б свідчили про те, що рішення, дії та бездіяльність відповідача, які оскаржуються у цій справі та мали місце в квітні 2021 року, призвели до заподіяння йому душевних страждань, приниження честі та гідності тощо.

Крім того, посилання позивача у позовній заяві в якості доказів заподіяння йому моральної шкоди на обставини, які мали місце до спірних правовідносин, у жодному разі не звільняють його від обов`язку доведення розміру моральної шкоди, заявленої до відшкодування.

Також суд звернув увагу на те, що заявлений позивачем до відшкодування розмір матеріальної шкоди в розмірі 2000000 грн. взагалі не містить обґрунтування обставинами та доведення доказами. При цьому, у тексті позовної заяви позивач зазначає про оцінку ним загальних втрат від захворювань у 100000000 грн., що не співвідноситься із заявленим ним у прохальній частині позову розміром шкоди.

Суд зауважив, що надання позивачами обґрунтованого розрахунку заявленого до відшкодування розміру шкоди та підтвердження відповідними доказами має важливе практичне значення, оскільки є запобіжником зловживання позивачами наданими їм процесуальними правами з метою недопущення штучного створення умов для розгляду за правилами загального позовного провадження тих справ, які за своєю суттю та змістом (окрім вимоги про стягнення шкоди) є справами незначної складності та підлягають вирішенню за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд зазначив, що враховуючи, що предмет та обставини цієї справи (за виключенням вимоги про відшкодування шкоди) свідчать про можливість її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, надання позивачем обґрунтованого розрахунку суми матеріальної та моральної шкоди, заявленої до відшкодування, є необхідним також для підтвердження того, що позивачем не допущено зловживань наданими йому процесуальними правами з метою штучного створення передумов для розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження.

При цьому, Верховний Суд у численних рішеннях виклав правовий висновок про необхідність надання позивачами обґрунтованого розрахунку шкоди, заявленої до відшкодування (у тому числі моральної), та залишення позовних заяв без руху у випадку невиконання позивачами такого обов`язку.

Зокрема, такий висновок викладено (серед багатьох інших судових рішень):

- в ухвалі Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №9901/360/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 92972228), правомірність якого підтверджено постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2021 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 96890769);

- в ухвалі Верховного Суду від 11.11.2020 у справі №9901/352/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 92787437);

- в ухвалі Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №9901/345/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 92601959);

- в ухвалі Верховного Суду від 27.10.2020 у справі №9901/189/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 92482614);

- в ухвалі Верховного Суду від 26.10.2020 у справі №9901/313/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 92457998).

З урахуванням викладеного, суд повідомив, що з метою усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати суду обґрунтований розрахунок суми матеріальної та моральної шкоди, заявленої до відшкодування.

Однак, вказана вимога суду позивачем виконана не була та у заяві від 13.12.2021 позивач лише зазначив, що оцінює моральну шкоду саме в розмірі 2000000 грн.

Крім того, судом також було доведено до відома позивача, що належним доказом наявності у ОСОБА_1 адміністративної процесуальної правосуб`єктності є саме паспорт громадянина України, внаслідок чого позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати копії усіх заповнених сторінок паспорту громадянина України - ОСОБА_1 .

Однак, вказана вимога не була виконана позивачем, а в заяві від 13.12.2021 ОСОБА_1 повідомив про відсутність у нього наміру надавати копію паспорту та розцінив викладену в ухвалі про залишення позовної заяви без руху вимогу про надання копії паспорта як особисте бажання головуючого судді.

Таким чином, наведене свідчить, що вимоги ухвали суду від 06.12.2021 позивачем у повному обсязі виконані не були, будь-яких доказів усунення недоліків позовної заяви чи клопотання про продовження строку про усунення недоліків позовної заяви позивачем до суду не було надано. Наведене, у свою чергу, також є підставою для повернення позовної заяви.

Так, згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, з огляду на невиконання позивачем у повному обсязі вимог ухвали суду від 06.12.2021 та допущені ним зловживання процесуальними правами, суд вважає за необхідне позовну заяву повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Керуючись статтями 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до в.о. міського голови міста Бровари заступника міського голови Броварської міської ради Київської області Бабича Петра Івановича, Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,, - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) позивачу (його представнику), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Балаклицький А. І.