Справа № 460/6911/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гуляка В.В.
суддів: Святецького В.В., Коваля Р.Й.
за участі секретаря судового засідання: Вовка А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділайс ЛТД",
на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року (суддя Махаринець Д.Є., час ухвалення 11:13 год., місце ухвалення м.Рівне, дата складання повного тексту 21.05.2021р.),
в адміністративній справі №460/6911/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділайс ЛТД" до Поліської митниці Держмитслужби,
про визнання протиправним та скасування рішення,
встановив:
У вересні 2020 року позивач ТОВ "Ділайс ЛТД" звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Поліської митниці Держмитслужби, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Поліської митниці Держмитслужби від 12.03.2021 №UA204000/2021/000069/2 про коригування митної вартості товарів.
Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 року у задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції від 13.05.2021 року не погодився позивач ТОВ "Ділайс ЛТД" та оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вважав, що оскаржене рішення прийнято судом першої інстанції з неповним та неправильним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. Просив оскаржене рішення суду від 13.05.2021р. скасувати та прийняти постанову, якою позов задоволити повністю.

Відповідач не погодився з доводами апеляційної скарги за їх необґрунтованістю, подавши відзив. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2021 року апеляційну скаргу ТОВ "Ділайс ЛТД" задоволено. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року в адміністративній справі №460/6911/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділайс ЛТД" до Поліської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення скасовано та прийнято нову постанову. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділайс ЛТД" задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Поліської митниці Держмитслужби від 12.03.2020 №UA204000/2020/000069/2 про коригування митної вартості товарів.

26 жовтня 2021 року судом апеляційної інстанції отримано заяву позивача ТОВ "Ділайс ЛТД" від 20.10.2021 року про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з Поліської митниці Держмитслужби в користь ТОВ "Ділайс ЛТД" судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з судовим розглядом справи, а саме: витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 23004,50 грн., витрати на переклади в розмірі 1145 грн., судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2700,68 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4051,50 грн..

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2021 року витребувано із суду першої інстанції матеріали справи.

Після надходження матеріалів справи №460/6911/20 ухвалою суду апеляційної інстанції від 06.12.2021 року заяву ТОВ "Ділайс ЛТД" від 20.10.2021 року про ухвалення додаткового рішення у справі призначено до розгляду на 15.12.2021 року.

Відповідач Поліська митниця Держмитслужби подав до суду апеляційної інстанції заяву щодо необґрунтованості судових витрат, у якому, покликаючись на відсутність надання позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат, просив відмовити в задоволені вимог щодо стягнення з відповідача судових витрат.

У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили. Від представника позивача надійшло клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представника ТОВ "Ділайс ЛТД". Відповідач заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи не подавав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість апеляційного розгляду справи у відсутності сторін (їх представників).

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши підстави заявленого клопотання (заяви) щодо відшкодування витрат на правову допомогу та додані матеріали, зазначає наступне.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.2 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Статтею 252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що в поданій до суду позовній заяві однією із вимог ТОВ "Ділайс ЛТД" вказано про стягнення із відповідача судових витрат по справі у загальній сумі 26850,18 грн.. Позивачем надано суду документи на підтвердження витрат на правничу допомогу, які він поніс у зв`язку з розглядом справи №460/6911/20.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2021 року не вирішувалось питання про відшкодування позивачу понесених ним судових витрат у зв`язку з розглядом справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідну заяву про ухвалення додаткового рішення з вирішення питання про відшкодування судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з судовим розглядом справи слід вирішити шляхом ухвалення додаткового судового рішення.

Вирішуючи по суті заяву позивача про відшкодування відповідних судових витрат, понесених у зв`язку з судовим розглядом справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що вказана заява є частково обґрунтованою, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.2 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Отже, наведеними вище правовими нормами встановлено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім цього, колегія суддів враховує, що відповідно до п.4 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Тобто, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво, та інші види адвокатської діяльності.

Згідно п.9 ст.1 цього Закону, представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є, зокрема: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до ст.17 Закону України №3477- IV від 23.02.2006р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями).

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

На підтвердження понесених витрат у зв`язку з розглядом даної справи позивач надав суду наступні докази:

- договір про надання правової допомоги №18-06/20 від 01.06.2020 (а.с. 58-59 Т.1), укладений між ТОВ "Ділайс ЛТД" та Адвокатським об`єднанням «Фона Фіде», згідно з підпунктом 1.1 якого АО «Фона Фіде» приймає на себе обов`язки надавати заявнику комплекс юридичних послуг, представляти інтереси замовника в суді;

- ордер серії ВЛ №000,080199 від 21.12.2020 про надання правової допомоги ТОВ "Ділайс ЛТД" в Рівненському окружному адміністративному суді адвокатом Таргоній П.В. (а.с. 125 Т.1);

- ордер серії АС №1019158 від 12.05.2021 про надання правничої (правової) допомоги ТОВ "Ділайс ЛТД" в Рівненському окружному адміністративному суді адвокатом Мельничук М.С. (а.с. 146 Т.1);

- ордер серії АС №1025218 від 07.09.2021 про надання правничої (правової) допомоги ТОВ "Ділайс ЛТД" у Восьмому апеляційному адміністративному суді адвокатом Колб С.О. (а.с. 210 Т.1);

- акт наданих послуг №34 від 13.08.2020, складений між ТОВ "Ділайс ЛТД" та АО «Фона Фіде» (а.с. 60 Т.1), згідно з яким за правову (правничу) консультацію клієнта, роз`яснення положень законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини та визначення правової позиції, вивчення наданих документів та їхній аналіз, підготовка позовної заяви, вартість витратних матеріалів, що разом склало ціну 5000,00 грн.;

- платіжне доручення №355 від 27.07.2020 про переказ ТОВ "Ділайс ЛТД" коштів у сумі 5000,00 грн. як оплату згідно договору №№18-06/20 від 01.06.2020 про надання правової допомоги (а.с. 61 Т.1);

- додаткову угоду до договору №18-06/20 від 01.06.2020 про надання правової допомоги від 03.08.2020, укладеною між ТОВ "Ділайс ЛТД" та АО «Фона Фіде» (а.с. 145 Т.1), якою доповнено договір про надання правової допомоги, а саме, замовник додатково сплачує виконавцю винагороду, так званий «гонорар успіху» в розмірі 10% від ціни кожного майнового позову, який буде пред`явлений в рамках надання правової допомоги за цим Договором, після задоволення такого позову судом та прийняття остаточного рішення;

- квитанцію ФОП ОСОБА_1 від 08.05.2020 до прибуткового ордера про оплату ОСОБА_2 послуг перекладу у розмірі 1140 грн. (а.с. 57).

Надаючи оцінку наданим доказам щодо понесених позивачем витрат на надану правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 23004,50 грн., колегія суддів зауважує, що такий розмір не є у вказаному обсязі співмірним та обґрунтованим зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Так, суд апеляційної інстанції враховує, що АО «Фона Фіде» згідно акта наданих послуг №34 від 13.08.2020 було надано ТОВ "Ділайс ЛТД" правову допомогу, що складалася з наступних послуг адвоката: консультація клієнта, роз`яснення положень законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини та визначення правової позиції, вивчення наданих документів та їхній аналіз, підготовка позовної заяви, вартість витратних матеріалів, що разом склало ціну 5000,00 грн.. У вказаному розмірі витрати позивача на правову допомогу підтверджені належними да допустимими доказами і є співніврними із ціною позову, складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Разом з тим, що стосується решти витрат позивача на правову допомогу, як от «гонорар успіху» за додатковою угодою до договору №18-06/20 від 01.06.2020 про надання правової допомоги від 03.08.2020, укладеною між ТОВ "Ділайс ЛТД" та АО «Фона Фіде», що становить 10% від ціни позову, колегія суддів враховує висновки Великої Палати Верховного суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, згідно з якими не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд апеляційної інстанції вважає, що дана справа є незначної складності та містить невеликий обсяг доказів. Крім того, заявником у заяві про ухвалення додаткового рішення позицію обґрунтовано виключно віднесенням «гонорару успіху» до витрат на правову допомогу, проте даний факт не лишає позивача по справі обов`язку належним чином обґрунтувати його розмір з урахуванням складності справи, витраченого адвокатом часу, значення спору для сторони тощо. Доказів оплати понесених витрат на правничу допомогу у вигляді «гонорару успіху» позивач не надав.

Таким чином, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що обґрунтований та підтверджений наданими суду доказами розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи складає 5000,00 грн., який відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), співмірності із складністю справи та обсягу виконаних адвокатом робіт, і такий розмір витрат підлягає стягненню на користь ТОВ "Ділайс ЛТД" за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Поліської митниці Держмитслужби.

Одночасно, відповідно до вимог статей 139, 322 ч.4 КАС України, підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2700,68 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 4051,50 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним документами, шляхом стягнення таких судових витрат в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відносно вимоги позивача про включення до судових витрат послуг перекладу в розмірі 1145 грн., то колегія суддів вважає, що понесення таких витрат не може бути включено до судових і не підлягає відшкодуванню за результатами судового розгляду справи, оскільки такі витрати були понесені ТОВ "Ділайс ЛТД" ще до початку ініціювання у вказаній справі судового процесу (до моменту подачі адміністративного позову) та є добровільними, а відтак не можуть бути віднесені до судових витрат, оскільки здійснені поза межами судового провадження.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 143, 243, 252, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділайс ЛТД" судові витрати у виді судового збору в сумі 2700 (дві тисячі сімсот) грн. 68 коп. сплаченого за подання позову та судового збору в сумі 4051 (чотири тисячі п`ятдесят одну) грн. 50 коп. сплаченого за подання апеляційної скарги, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп..

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Р. Й. Коваль
В. В. Святецький

Повний текст додаткової постанови суду складено 24.12.2021 року