Справа № 221/4875/21
Суддя: Овчиннікова О. С.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м.Волноваха
Волноваський районний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Овчиннікової О.С., за участю секретаря Фоміних С.В., представників відповідача Тарасенко Ю.О., Горохова С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волноваха адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( військової частини НОМЕР_1 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвокат Петров Г.В. звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати постанову № 142808 від 16 липня 2021 року, винесену відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-2 КУпАП, а провадження по адміністративній справі - закрити.
Свій адміністративний позов обґрунтовує тим, що 16.07.2021 в.о.начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » майором ОСОБА_2 виніс постанову відносно позивача, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-2 КУпАП, та накладено стягнення в розмірі 1700 гривень.
Згідно постанови, 16.07.2021 о 16:45 годині в КПВВ «Новотроїцьке» під час здійснення прикордонного контролю виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який відповідно до інформації, наявної в базі даних ДПС України, о 22.00 27.11.2021 року здійснив в`їзд на тимчасово окуповану територію України поза межами контрольних пунктів в`їзду-виїзду , а саме, здійснив в`їзд до тимчасово окупованої території України через закритий ПП «Успенка».
Особою надано письмові пояснення, в яких він зазначив, що здійснив виїзд з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через закритий пукт пропуску «Успенка», відсутня інформація про його виїзд з тимчасово окупованої території до КПВВ, чим порушив вимоги п. 3 Постанови Кабміну України від 17.07.2019 № 815 Про порядок виїзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій , чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.
Однак з постановою про накладання адміністративного стягнення позивач не згоден та наполягає на скасуванні, оскільки розгляд справи відбувався дуже поверхнево та формально. А саме: під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем було допущено низку порушень діючого законодавства. Постанова позивачу не проголошувалась, права були роз`яснені вже після накладення стягнення. Не були виявлені обставини, які підлягають обов`язковому вивченню та які виключають адміністративну відповідальність, не взяті до уваги пояснення позивача, а також не з`ясовані інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи. Розгляд справи проведений на місці без підготовки та надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою. Внаслідок чого при винесенні постанови не було враховано характер вчиненого правопорушення при призначенні адміністративного стягнення. В постанові не наведені докази підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, в обґрунтування яких особа, яка складала постанову, дійшла до висновку про вину позивача.
17.11.2021 року ухвалою Волноваського районного суду Донецької області у якості належного відповідача по справі був залучений ІНФОРМАЦІЯ_1 ( військової частини НОМЕР_1 ).
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Петров Г.В. не з`явилися, надали письмові заяви про судовий розгляд за їхньої відсутності, позов підтримали, на його задоволенні наполягали.
Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, вважали, що постанову складено без порушень, вона є законною та обґрунтованою, в задоволенні позову просили відмовити.
Суд, вислухавши пояснення представників відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з такого:
Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, ч.1 ст. 204-2 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.
Отже, вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, зокрема, на Закон України Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях .
Відповідно до частин 1 та 3 статті 12 цього Закону, в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду.
Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.
28.11.2019 набрав чинності Порядок № 815, відповідно до п. 1 якого, він визначає процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях (далі - тимчасово окуповані території) та з таких територій.
Дія цього Порядку поширюється на всіх фізичних та юридичних осіб, які здійснюють такий в`їзд/виїзд і переміщення товарів через контрольні пункти в`їзду-виїзду, контрольні пункти в`їзду-виїзду на залізниці.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 815 (в редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення), в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку.
Контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону.
Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено.
З визначення термінів, викладених в пункті 2 Порядку вбачається, що контрольний пункт в`їзду/виїзду - це комплекс будівель, спеціальних, інженерних споруд і технічних засобів, розташованих на спеціально визначеній земельній ділянці, де здійснюються заходи контролю в`їзду-виїзду осіб, транспортних засобів та товарів, які переміщуються на тимчасово окуповані території та з таких територій.
Лінія розмежування - умовна лінія на місцевості між тимчасово окупованими територіями та контрольованими територіями, яка проходить по передньому краю передових позицій об`єднаних сил;
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що положення Порядку визначають правила в`їзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях та виїзду з них виключно через контрольні пункти, які розташовані на спеціально визначеній земельній ділянці в межах лінії розмежування, при цьому такі контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону.
Таким чином, особа підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП виключно у разі переміщення саме через лінію розмежування поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, на позивача ОСОБА_1 накладено стягнення за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП за перетинання державного кордону через непрацюючий пункт пропуску «Успенка» , закритий розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.02.2015 № 106-р.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний кордон України» , державним кордоном України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.
Згідно з частинами 1 та 3 статті 9 цього Закону, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.
Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.
Стаття 35 Закону України «Про державний кордон України» передбачає, що особи, винні в порушенні або спробі порушення режиму державного кордону України, прикордонного режиму або режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, у незаконному переміщенні або спробі незаконного переміщення через державний кордон України вантажів, матеріалів, документів та інших предметів, а також в інших порушеннях законодавства про державний кордон України, несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством України.
Зокрема, стаття 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за незаконне перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України.
Таким чином, незаконний перетин державного кордону України не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, оскільки положення Порядку забороняють в`їзд/виїзд поза визначеними контрольними пунктами саме через лінію розмежування, а не державного кордону.
Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього кодексу; 3) про закриття справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( військової частини НОМЕР_1 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №142808 від 16.07.2021 року на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_3 (військової частини НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
В повному обсязі рішення складене 24 грудня 2021 року.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса для листування: АДРЕСА_1 ,
Представник позивача адвокат Петров Герман Вікторович, РНОКПП НОМЕР_3 , 84122, м.Слов`янськ Донецької області, вул.Світлодарська, 4
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( військова частина НОМЕР_1 ), місцезнаходження: 87521, Донецька обл., м. Маріуполь, вул.Гагаріна, буд.150А.

Суддя О.С.Овчиннікова