Справа № 160/19178/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
19.10.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії за ч. 1 ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення за №1788-XII від 05.11.1991 року та ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року за №1058-IV та не зарахуванні до пільгового стажу період мобілізації на військову службу в потрійному розмірі;
від 05.11.1991 року та ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року за №1058-IV;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу період з 14.09.1995 року по 05.05.1998 року в Донецькому металургійному заводі та період з 18.12.2018 року по 20.08.2019 року в ПрАТ ЮЖКОКС;
- зобов`язати управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати період мобілізації на військову службу з 10.06.2015 року по 04.12.2017 року, до пільгового стажу в потрійному розмірі;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за ч. 1 ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення за №1788-XII від 05.11.1991 року та ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року за №1058-IV з моменту звернення 26.07.2021 року.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.07.2021 року він звернувся до територіального органу ПФУ у Дніпропетровській області про призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за №1788-XII від 05.11.1991 року та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за №1058-IV, але відповідач відмовив у призначенні пенсії через не зарахування при розгляді питання щодо призначення пенсії періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пільгової пенсії відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону №1788-XII та ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV. Позивач зазначає, що ним надано всі необхідні підтверджуючі стаж роботи документи, які не були враховані відповідачем. В трудовій книжці та поданих для призначення документах, наявні всі необхідні відомості щодо підтвердження стажу для призначення вказаної пільгової пенсії. Вважає, що відповідно до ст. 48 КЗпП трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Крім того, відповідачем не прийнято до уваги факт проходження військової служби в особливий період, а саме періоду мобілізації на військову службу з 10.06.2015 року по 04.12.2017 року, до пільгового стажу в потрійному розмірі. Позивач вважає оскаржувані дії є протиправними, оскільки на його думку, він має достатній пільговий стаж роботи за Списком №1- 21 рік 2 місяців 23 днів, що надає йому право на пенсію на пільгових умовах, крім того його страховий стаж роботи складає 27 роки 8 місяців 24 дні. З огляду на викладене, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 24.11.2021 року. Також вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
20.12.2021 року на адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов письмовий відзив на позов, в якому він не погоджується із позовними вимогами, з огляду на наступне. За результатами розгляду заяви від 26.07.2021 року та доданих документів на призначення пенсії за віком до страхового стажу зараховано всі періоди. Страховий стаж позивача становить 26 років 8 місяців 20 днів. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 14.09.1995р. по
05.05.1998р., оскільки довідка від 11.06.2013р. № 08/44-638 не відповідає вимогам
Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Також, не зараховано період з 18.12.2018р. по 20.08.2019р., у зв`язку з тим, що відсутні накази про проведення атестації робочого місця. Наданими позивачем документами підтверджено право на зниження
пенсійного віку на 10 років, оскільки пільговий стаж по Списку № 1 становить
17 років 14 днів. За результатами розгляду заяви та доданих документів винесено рішення
від 03.08.2021р. про відмову у призначенні пенсії відповідно до ст. 114 Закону
України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до п. 1 частини другої - у зв`язку з недосягненням пенсійного віку (50 років), до частини третьої - у зв`язку з відсутністю пільгового стажу. Вважає дії управління є правомірними та вмотивованими, а позов є необгрунтованим, тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що 26.07.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до територіального органу ПФУ у Дніпропетровській області про призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за №1788-XII від 05.11.1991 року та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за №1058-IV.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №43 від 03.08.2021 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до п. 1 частини другої - у зв`язку з недосягненням пенсійного віку (50 років), до

частини третьої - у зв`язку з відсутністю пільгового стажу.

Так, управлінням не було зараховано до пільгового стажу позивача період роботи:

- з 14.09.1995р. по 05.05.1998р., оскільки довідка від 11.06.2013р. № 08/44-638 не відповідає вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній;

- з 18.12.2018р. по 20.08.2019р., у зв`язку з тим, що відсутні накази про проведення атестації робочого місця.

Крім того, відповідачем не прийнято до уваги факт проходження військової служби в особливий період, а саме періоду мобілізації на військову службу з 10.06.2015 року по 04.12.2017 року, до пільгового стажу в потрійному розмірі.

Не погодившись із такими діями та рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року (далі Закон №1788).

Закон №1788 відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон №1058-IV) визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VІІІ від 03.10.2017 року було доповнено Закон № 1058-IV розділом XIV-І Пенсійне забезпечення окремих категорія громадян, зокрема, статтею 114 визначені умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників. Вказані зміни набрали чинності 11.10.2017 року.

Суд зазначає, що Закон № 1058-IV є спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Преамбулою Закону №1058-IV передбачено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, Закон № 1058-IV як спеціальний закон є пріоритетним у правовідносинах щодо призначення пенсії на пільгових умовах з моменту набрання законної сили Законом України № 2148-VІІІ від 03.10.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» - з 11.10.2017 року.

Частиною першою статті 14 Закону № 1788-ХІІ визначено, що працівники,

безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах

(включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони булі зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно п. 1 частини другої ст. 114 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Також, згідно частини третьої ст. 114 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до статті 62 Закону №1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Як вбачається із копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 08.10.1990 року останній працював у спірні періоди:

- з 14.09.1995 року по 05.05.1998 року (запис на сторінках 6-7 п. 12.) «Донецький металургійний завод. Прийнятий в обтискового цеху ковалем на молотах та пресах 4 розряду, підстава - наказ №2647 від 14.09.1995 року» та на сторінках 10- 11 п. 15. «Звільнений за ст. 38 КЗпПУ країни за власним бажанням, підстава наказ №408 від 05.05.1998 року, запис засвідчена начальником відділу кадрів та скріплена печаткою підприємства»;

- з 18.12.2018 року по 20.08.2019 року (запис сторінках 44-45), де значиться в запису п. 35, що прийнятий на посаду дробильника 3 розряду у вугільнопідготовчий цех, підстава наказ № 281 від 14.12.2018р., запис 36 - 06.04.2019 року переведений люковим 6 розряду коксового цеху, підстава - наказ №96-к від 01.04.2019 року, на сторінках 46-47 трудової книжки мається запис, що згідно із наказом №766 від 26.08.2014 року робоче місце молового коксового цеху атестоване та відповідає показникам факторів виробничого середовища за Списком №1 р. ІV п. 1а, 4.1а».

Крім вказаної трудової книжки, вказані періоди роботи на посадах, які дають право для зарахування до пільгового стажу, позивачем підтверджено відповідними довідками.

Так, довідкою про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №110 від 20.03.2019 року виданою відокремленим підрозділом ВОК ЛШ імені В.І. Леніна, де вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно працював повний робочий день в Донецькому виробничому об`єднанні «Донецьквуголь» шахта ім. М. Горького знаходилась на ліквідації у відокремленому підрозділі водовідливного комплексу шахти ім. Леніна ПО, що ліквідується (ОП ВОК ЛШ імені Леніна) наказ №139 від 21.11.2018 року, за період 29.04.1995 року наказ №455/к від 03.05.1995 року по 02.09.1995 року виконував повний робочий день підземні роботи за професією гірник підземний, яка передбачена Списком №1 розділом 1 підрозділом 1 код КП 1010100а на підставі Постанови КМУ України від 11.03.1994 року, професія атестована на підставі наказу №191 від 27.03.1995 року. Довідка надана на підставі особистої архівної картки форми Т2 (справа №3908 аркуш 23) наказів по шахті, особового рахунку №7252, 983, табелю обліку спусків - виїздів до шахти.

Довідкою про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №111 від 20.03.2019 року виданою відокремленим підрозділом ВОК ЛШ імені В.І. Леніна, де вказано, що ОСОБА_1 , року народження дійсно працював повний робочий день в Донецькому виробничому об`єднанні «Донецьквуголь» шахта ім. М. Горького знаходилась на ліквідації у відокремленому підрозділі водовідливного комплексу шахти ім. Леніна ПО, що ліквідується (ОП ВОК ЛШ імені Леніна) наказ №139 від 21.11.2018 року, за період 08.05.1998р. наказ №279/к від 09.05.1998 року по 14.08.1998 року виконував повний робочий день підземні роботи за професією гірник підземний, яка передбачена Списком №1 розділом 1 підрозділом 1 код КП 1010100а на підставі Постанови КМУ України від 11.03.1994 року, за період 15.08.1998 наказ №282 від 20.08.1998 року по 25.06.1999 року виконував повний робочий день підземні роботи за професією гірник очисного забою, яка передбачена Списком №1 розділом 1 підрозділом 1 код КП 1010100а на підставі Постанови КМУ України від 11.03.1994 року, професії атестовані на підставі наказу №191 від 27.03.1995 року. Довідка надана на підставі особистої архівної картки форми Т2 (справа №4301 аркуш 95) наказів по шахті, особового рахунку №7252, 983, табелю обліку спусків виїздів до шахти.

З довідки №113 від 20.03.2019 року вбачаються перейменування, а саме (мовою оригіналу):

«С 01.01.1972г. шахта «Ново-Центральная» и шахтоуправление №11 объединены в одно управление «Ново-Центральное». Постановление Совета Министров УССР № 342 от 21.07.1972г. шахтоуправление «Ново-Центральное» переименовано в шахтоуправление им. М. Горького Донецкое п/о по добыче угля «Донецкуголь». Приказом Министерства угольной

промышленности УССР № 162 от 27.09.1976г., шахтоуправление им. М. Горького именовать как шахта им. М. Горького.

С 01.08.2003г. шахта им. М. Горького приказом № 77 от 24.07.2003г. Донецкое п/о по добыче угля «Донецкуголь» объединилась с шахтой «Южнодонбасская №1» и стала именоваться ОН «Шахтоуправление «Южнодонбасское №1» ГП «Донецкуголь».

С 01.08.2004г. приказом № 86 от 14.07.2004г. ОН «Шахтоуправление

«Южнодонбасское №1» ГП «Донецкуголь» реорганизовано путем выделения шахты им. М. Горького, как самостоятельной технической единицы, после чего стала именоваться ОП «Шахта им. М. Горького».

С 09.12.2004г. приказом № 791 Министерства топлива и энергетики Украины был утвержден статус шахты им. М. Горького как государственного предприятия.

С 01.12.2014г. на базе ГП «Шахта имени Максима Горького» было создано обособленное структурное подразделение «Шахта им. М. Горького» Республиканского предприятия «Объединенная дирекция по реструктуризации предприятий угольной промышленности Донбасса» (Приказ ДНР Топливно-энергетический комплекс от 20.10.2014г. № 7; приказ ГП «Шахта имени Максима Горького» от 28.11.2014г. №393).

С 01.02.2015г. ОСП «Шахта им. М. Горького» была передана на ликвидацию ОСП «Донецкой дирекции по исполнению проектов ликвидации шахт» (Приказ РП «Донбассуглереструктуризация» от 20.01.2015г. № 10)

С 02.06.2015г. Обособленное структурное подразделение «Донецкая дирекция по исполнению проектов ликвидации шахт» переименовано в Обособленное структурное подразделение «Донецкая дирекция по исполнению проектов ликвидации и подготовке шахт к ликвидации». (Приказ от 27.05.2015г. №52)

С 01.07.2017г. Обособленное структурное подразделение «Донецкая дирекция по исполнению проектов ликвидации и подготовке шахт к ликвидации» прекратило деятельность.

На базе водоотливного комплекса ликвидируемой шахты имени Максима Горького создано Обособленное подразделение водоотливного комплекса ликвидируемой шахты имени Максима Горького (Приказ от 06.06.2017г. №92).

С 21.11.2018г.на основании приказа Министерства угля и энергетики Донецкой Народной Республики от 31.08.2018г. «О подготовке ОП ВОК ЛШ им. М.Горького к передаче в ГП «ДУЭК»», создать Обособленное подразделение водоотливного комплекса ликвидируемой шахты имени В.И.Ленина Республиканского предприятия «Объединенная дирекция по реструктуризации предприятий угольной промышленности Донбасса» (ОП ВОК ЛШ имени В.И. Ленина)», (оригінал документу знаходиться у позивача)

Довідкою №108 від 18.03.2019 року виданою ВП «шахта імені О.О. Скочинського» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, де значиться що ОСОБА_1 працював повний робочий день в ВП «Шахта імені О.О. Скочинського» ДП «ДВЕК» і за період з 14.07.1999р. наказ №103к від 08.07.1999р. по 26.06.2000р. виконував повний робочий день роботи на дільниці по видобутку вугілля підземні роботи за професією гірник очисного забою підземний, що передбачено Списком №1 розділом 1 підрозділом 1 код КП 1010100а на підставі Постанови КМУ України №162 від 11.03.1994 року, професія атестована на підставі наказу №514 від 09.07.1997 року, підстава для видачі довідки особо картка форми Т-2 за №4318, 6ТКС.

Довідкою №108/108 від 18.03.2019 року виданою ВП «шахта імені О.О. Скочинського» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, де значиться що ОСОБА_1 працював повний робочий день в ВП «Шахта імені О.О. Скочинського» ДІ1 «ДВЕК» і за період з 15.02.2012 наказ №27л від 13.02.2012 по 11.08.2014 виконував повний робочий день роботи на дільниці по видобутку вугілля, по монтажу та демонтажу гірничого устаткування підземні роботи за професією гірник очисного забою підземний, що передбачено Списком №1 розділом 1 підрозділом 1а на підставі Постанови КМУ України №36 від 16.01.2003 року, професія атестована на підставі наказу №745к від 25.06.2012 року, підстава для видачі довідки - особо картка форми Т-2 за №3241,6ТКС.

Довідкою №155о/к від 08.04.2019 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, де значиться що ОСОБА_1 працював повний робочий день в лахті ім.. О.Ф. Засядька і за період з 17.09.2004р. по 06.02.2012р. виконував гірничі роботи, видобуток вугілля за професією, на посаді підземний гірничий очисного забою з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком №1 розділом 1 підрозділом 1а на підставі Постанови КМУ України №36 від 16.01.2003 року, професія атестована на підставі наказу №1012 від 05.06.2002 року, №1089-к від 01.06.2007 року від 25.06.2012 року, підстава для видачі довідки - особо картка особові рахунки.

Довідкою № 08/44-666 від 06.06.2013 року виданого ПАТ «Донецький електрометалургійний завод», де значиться що, ОСОБА_1 працював в металургійному прокатному виробництві повний робочий день: з 07 липня 2000 року по 16 лютого 2001 року оброблювачем поверхневих дефектів металу (обробник поверхневих дефектів металу (вирубник)) обтисного цеху ЗАТ «Істіл - ДМЗ», що передбачено Списком № 1, розділ III, підрозділ 3, пункт «а», код професії 1030300а-15327, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994г. № 162; з 16 лютого 2001 року по 8 серпня 2001 року оброблювачем поверхневих дефектів металу (обробник поверхневих дефектів металу (вирубник) обтисного цеху ЗАТ ММЗ «Істіл (Україна)», що передбачено Списком №1, розділ III, підрозділ 3, пункт «а», код професії ЮЗОЗООа-15327, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. № 162. Підстава: технологія прокату гарячого металу, штатний розклад, особиста картка форми Т-2, накази по заводу.

Робоче місце атестовано наказами по ВАТ «дмЗ» від 25.01.1995г. №30, від 04.01.2000г. №2; наказом по ЗАТ «ММЗ «Істіл (Україна)»від 30.12.2004р. № 144. Після проведення атестації робочих місць умови і характер праці не змінилися, (оригінал документу знаходиться у позивача)

Довідкою № 08/44-596 від 11.06.2013 року виданого ПАТ «Донецький металургійний завод, де значиться що, ОСОБА_1 працював в металургійному прокатному виробництві повний робочий день: з 09 серпня 2001 року по 01 січня 2003 року оброблювачем поверхневих дефектів металу (обробником поверхневих дефектів металу: вирубником) прокатного цеху ВАТ «ДМЗ», що передбачено Списком № 1, розділ Ш, підрозділ 3, пункт «а», код професії 1030300а- 15327 згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162. Підстави: технологія прокатного виробництва прокатного цеху, особова картка Т-2, штатний розклад, накази по заводу.

Робочі місця на підтвердження пільгового пенсійного стажу атестовані наказами по заводу ВАТ «дмЗ» від 25 січня 1995року №30, від 04 січня 2000 року №2, від 31 грудня 2004 року № 364, від 22 грудня 2009 року №122.

з 01 січня 2003 року по 18 серпня 2004 року оброблювачем поверхневих дефектів металу (обробником поверхневих дефектів металу: вогнерізчіком) прокатного цеху, що передбачено Списком № 1, розділ ІІІ, підрозділ 3, пункт «а», позиція 3.3а згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36. Підстава: технологія прокатного виробництва прокатного цеху, особова картка Т-2, штатний розклад, накази по заводу.

Робочі місця на підтвердження пільгового пенсійного стажу атестовані наказами по заводу ВАТ «ДМЗ» від 25 січня 1995року №30, від 04 січня 2000 року №2, від 31 грудня 2004 року № 364, від 22 грудня 2009 року №122.

Довідкою № 08/44-638 від 11.06.2013 року виданого ПАТ «Донецький металургійний завод, де значиться що, ОСОБА_1 працював в металургійному прокатному виробництві повний робочий день: з 14 вересня 1995 року по 01 січня 1996 року ковалем на молотах і пресах обтисного цеху, що передбачено Списком № 1, розділ ПІ, підрозділ 3, пункт « а », код професії 1030300а-13225 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162; з 01 січня 1996 року по 05 травня 1998 року оброблювачем поверхневих дефектів металу (обробником поверхневих дефектів металу (вирубників) обтисного цеху, що передбачено Списком № 1, розділ Ш, підрозділ 3, пункт «а», код професії 1030300а-15327 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162. Підстава: технологія обробки гарячого металу, штатний розклад, особова картка форми Т-2, накази по заводу.

Робоче місце атестовано наказами по заводу від 25 січня 1995р. №30, від 4 січня 2000 р. №2.

Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №533/90 від 27.05.2021 року виданою ПрАТ «ЮЖКОКС», де значиться, що ОСОБА_1 , працює повний робочий день в коксохімічному виробництві, вуглепідготовчий цех, дробильником з 18.12.2018 року по 05.04.2019 рік, що передбачено Списком №2 розділу IV код КП 8112 (ДК 003-2010) на підставі постанови КМУ №461 від 24.06.2016 року, що складає 00 роки 3 місяці 17 днів; з 06.04.2019 року по 26.05.2021 рік виконує роботи в коксохімічному виробництві, коксовий цех, люковий, що передбачено Списком №1 розділ IV підрозділ 1 код КП 8159 (ДК 003-2010) на підставі Постанови КМУ №461 від 24.06.2016р., що складає 2 роки 01 місяці 20 днів.

Довідкою №2500 від 11.06.2021 року про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, значиться, що сума щомісячних додаткових видів грошових забезпечення та премії, які враховуються під час обчислення пенсії, становить 3877,45 грн.

До пільгового стажу позивача не зараховано період роботи з 14.09.1995р. по

05.05.1998р., оскільки довідка від 11.06.2013р. № 08/44-638 не відповідає вимогам

Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за

відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Також, не зараховано період з 18.12.2018р. по 20.08.2019р., у зв`язку з тим,

що відсутні накази про проведення атестації робочого місця.

Суд зазначає, що порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до п.2.4 Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1 Інструкції № 58).

З аналізу вказаних норм судом встановлено, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Суд зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року "Про трудові книжки працівників" № 301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року по справі № 677/277/17.

Також слід наголосити, що ведення трудових книжок працівників підприємства, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом, наявність неправильно занесених записів до трудової книжки, не може ставитись в провину власнику трудової книжки.

Також, як вже зазначалося, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи щодо якої внесені такі відомості.

Таким чином, суд наголошує, що позивач не несе відповідальність за порушення третіми особами вимог ведення трудових книжок. Формальні неточності у документах не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Також суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Таким чином, судом встановлено, що в трудовій книжці йдеться посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином. Трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу позивача у спірний період, ці записи є належними та допустимим доказом підтвердження трудового стажу позивача.

Суд, оцінюючи допустимість трудової книжки позивача, як доказу в підтвердження його страхового стажу, враховує, що відповідач не навів жодного аргументу, який би вказував на невідповідність трудової книжки позивача чи записів у ній вимогам чинного законодавства.

Слід зазначити, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Така позиція суду узгоджується також із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Натомість, відповідач не здійснював ніяких запитів на підтвердження періоду роботи позивача з 14.09.1995р. по 05.05.1998р. та з 18.12.2018р. по 20.08.2019р.

Крім того, слід зазначити, що Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992р. №41.

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювалися докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У разі не підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами чергової атестації, проведеної протягом 5 років з дати проведення попередньої атестації, до пільгового стажу зараховується період роботи на даному підприємстві, в установі чи організації до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення чергової атестації, якою відповідне право не підтверджене.

Наказом Міністерства праці і соціальної політики України "Про затвердження роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках" від 21.08.2000 року № 205, зазначено, що в окремих випадках через складний фінансово-економічний стан, що склався по незалежним від підприємства причинам, для проведення атестації робочих місць, де не відбулися корінні зміни умов і характеру праці, можливе використання результатів попередньої атестації.

Згідно п.1 Порядку та Положення про Державну експертизу умов праці, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 1 грудня 1990 року № 357 державний контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці та віднесення їх до категорії з шкідливим і важкими умовами праці, правильністю застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах покладався на органи Державної експертизи умов праці.

Пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій встановлено, що періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Щодо неприйняття відповідачем наданої позивачем довідки від 11.06.2013р. № 08/44-638 з причин її невідповідності Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України № 637 від 12.08.1993р., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що довідка від 11.06.2013р. № 08/44-638 видана підприємством ПАТ «Донецький металургійний завод», що знаходиться в м. Донецьку.

У зв`язку із тим, що підприємство, яким видано вказана довідка, знаходиться тимчасово окупованій території Донецької області, відповідач не зарахував позивачу до пільгового стажу період роботи, який підтверджуються вказаною уточнюючою довідкою.

Згідно з частиною другою статті 14 Закону України від 20 березня 2003 року № 638-ІV «Про боротьбу з тероризмом» (зі змінами, внесеними Законом України від 05 червня 2014 року) у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Закон України від 18 січня 2018 року № 2268-VIII «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» (далі - Закон № 2268-VIII) має на меті визначити особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

У межах тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях діє особливий порядок забезпечення прав і свобод цивільного населення, визначений цим Законом, іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Згідно із частинами 1, 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Як вбачається з наданої позивачем довідки, вона видана ПАТ «Донецький металургійний завод», тобто видана на тимчасово окупованій території України, а саме у м.Донецьк, яке включене до Переліку територій на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Внаслідок чого, враховуючи частини 1 та 3 статті 9 вищезазначеного Закону вказані документи є недійсними і не створюють правових наслідків.

Разом з тим, стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Отже, надання позивачу довідки, яка підтверджує стаж роботи установою, яка знаходиться на непідконтрольній українській владі території не може бути підставою для відмови йому у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.09.2018 року у справі № 242/65/17.

Таким чином, враховуючи наявність вищевказаних записів в трудовій книжці позивача, віднесення вище перелічених посад до Списку № 1, а також надання останнім уточнюючих довідок, з яких вбачається проведення підприємствами атестації робочих місць, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача період роботи з 14.09.1995 року по 05.05.1998 року в Донецькому металургійному заводі та період з 18.12.2018 року по 20.08.2019 року в ПрАТ ЮЖКОКС.

На підставі викладеного, рішення №43 від 03.08.2021 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за ч. 1 ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення за №1788-XII від 05.11.1991 року та ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року за №1058-IV, протиправно прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, тому підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог позивача в частині зарахування періоду мобілізації на військову службу з 10.06.2015р. по 04.12.2017р. в трьохкратному розмірі Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

На час розгляду цієї справи відповідач заперечує право позивача на призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за №1788-XII від 05.11.1991 року та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за №1058-IV, однак, питання щодо зарахування періоду мобілізації на військову службу з 10.06.1015р. по 04.12.2017р. до пільгового стажу в потрійному розмірі відповідачем не розглядалось та судом не досліджувалось, а тому вимоги позивача в цій частині є передчасними. Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, тому суд дійшов висновку про відмову в позові у частині вказаних позовних вимог.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.

Суд зазначає, що зобов`язавши відповідача врахувати періоди роботи позивача до пільгового стажу, суд не може зобов`язати призначити пенсію, оскільки саме на пенсійний орган покладено обов`язок обрахування стажу роботи особи та встановлення всіх необхідних умов для призначення пенсії.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Частиною 2 ст. 9 КАС України врегульовано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення та нарахування пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 26.07.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 908,00 грн.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань в сумі 681,00 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 77, 242-246, 250, 255, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за ч. 1 ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення за №1788-XII від 05.11.1991 року та ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року за №1058-IV.

Визнати протиправним рішення №43 від 03.08.2021 року Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за ч. 1 ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення за №1788-XII від 05.11.1991 року та ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року за №1058-IV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) період роботи з 14.09.1995 року по 05.05.1998 року в Донецькому металургійному заводі та період роботи з 18.12.2018 року по 20.08.2019 року в ПрАТ ЮЖКОКС.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) від 26.07.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення за №1788-XII від 05.11.1991 року та ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року за №1058-IV, з урахуванням висновків суду в даній справі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, буд. 7, м. Житомир, 10003, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 681,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна