Справа № 813/3155/13-а
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року

справа №813/3155/13-а

провадження № П/380/5996/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

при секретарі судових засідань Ізьо М.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача Тибінки В.Я.

представника відповідача Боднар Л.Б.

розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Всесвіт комфорту» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Всесвіт комфорту» звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області ДПС, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № /10/7886 від 08 квітня 2013 року.

07.06.2013 постановою Львівського окружного адміністративного суду адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області ДПС № /10/7886 від 08.04.2013.

19.02.2014 ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області залишено без задоволення, а вищевказану постанову без змін.

12.07.2017 ухвалою ВАС України у даній справі, касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області задоволено частково, скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07.06.2013 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2014, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.02.2018, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2018 позов задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області ДПС № /10/7886 від 08.04.2013.

21.01.2021 постановою Верховного Суду касаційну скаргу Залізничної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області задоволено частково; рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2018 у справі № 813/3155/13-а скасовано, а справу передано на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

15.04.2021 справа № 813/3155/13-а надійшла до Львівського окружного адміністративного суду.

За наслідками автоматизованого розподілу, справу № 813/3155/13-а передано на розгляд судді Львівського окружного адміністративного суду Брильовському Р.М.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду Брильовського Р.М. від 20.04.2021 прийнято до провадження адміністративну справу № 813/3155/13-а за позовом Приватного підприємства «Всесвіт комфорту» до Залізничної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення; призначено підготовче засідання на 06.05.2021 р. 11:00 год.

У зв`язку з реорганізацією податкового органу на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 № 296 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» згідно зі статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України суд допустив процесуальне правонаступництво та провів заміну відповідача Залізничної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Львівській області.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду Брильовського Р.М. від 12.08.2021 у задоволенні клопотання представника Приватного підприємства «Всесвіт комфорту» про зупинення провадження відмовлено.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав повністю, надав суду додаткові докази та пояснення, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги заперечила повністю, надала суду додаткові докази та пояснення, просила в задоволені позову відмовити повністю.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України суд зазначає, що розгляд справи неодноразово відкладався для подання сторонами додаткових доказів.

Заслухавши думку представників позивача та відповідача, розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Державною податковою інспекцією в Залізничному районі міста Львова Львівської області Державної податкової служби у період з 12.03.2013 по 18.03.2013 проведено позапланову виїзну перевірку приватного підприємства «Всесвіт комфорту» () з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТзОВ «Іртас» () за період 01.02.2010 по 30.06.2010, ПП «Універсалбуд» () за період 01.01.2010 по 31.03.2010, ПП «Екоенергобуд» () за період з 01.10.2010 по 31.10.2010 про що 25.03.2013 складено акт № 791/22-10/35444557.

На підставі складеного за результатами перевірки акта Державною податковою інспекцією в Залізничному районі міста Львова Львівської області Державної податкової служби 08.04.2013 прийнято податкове повідомлення-рішення № /10/7886 про збільшення позивачеві грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 232978, 88 грн. (основний платіж - 186383 грн., штрафні (фінансові) санкції - 46595, 98 грн.).

Податкове повідомлення рішення № /10/7886 прийняте 08.04.2013 відповідно до викладених у акті перевірки висновків про порушення позивачем пп.7.2.1., п.7.2 п.п.7.4.1 п.п.7.4.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (із змінами і доповненнями) ПП «Всесвіт комфорту» завищено податковий кредит по безтоварних операціях, проведених з ПП «Універсалбуд» всього за березень 2010 р. на суму 38670,99 грн., з ТзОВ «Іртас» за березень-червень 2010 року всього на суму 105212,91 грн, в тому числі: березень 2010 року - 12246,67 грн; квітень 2010 року - 11149,17 грн; травень 2010 року - 51666,67 грн; червень 2010 року - 30150,40 грн, ПП «Екоенергобуд» за жовтень 2010 року на суму 42500,00 грн, що призвело до заниження податку на додану вартість за 2010 рік на суму 186383,90 грн., в тому числі за березень 2010 року - 50917,66 грн; квітень 2010 року - 11149,17 грн; травень 2010 року - 51666,67 грн; червень 2010 - 30150,40 грн; жовтень 2010 року - 42500,00 грн.

Вказані порушення полягають у тому, що ПП «Всесвіт комфорту» не підтверджено господарські операції з ТзОВ «Іртас», ПП «Універсалбуд», ПП «Екоенергобуд». Відтак за висновками акта перевірки ПП «Всесвіт комфорту» неправомірно відображено податковий кредит.

До таких висновків при проведенні перевірки ПП «Всесвіт комфорту» Державна податкова інспекція в Залізничному районі міста Львова Львівської області Державної податкової служби дійшла на підставі Акта ДПІ у Личаківському районі м. Львова невиїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства ПП «Універсалбуд» () від 24.12.2010 № 673/23-2/23974897 за період діяльності з 01.07.2009 по 30.09.2010; Акта ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області ДПС про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Екоенергобуд» () з питань неможливості підтвердження господарських відносин з платниками податків, їх реальності та повноти зображення в обліку липень-серпень, жовтень 2010 року від 11.06.2012 року № 508/2204/35009599; Акта ДПІ у Сихівському районі м. Львова від № 117/23-2/34419121 від 17.02.2011 року позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Іртас» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2009 по 04.11.2010, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 по 04.11.2010.

Вирішуючи вказаний спір, суд зазначає наступне.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до статті 1 вказаного Закону бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

За приписами частини першої статті 8 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.

У бухгалтерському обліку відображаються окремі господарські операції, з яких складається господарська діяльність.

Згідно із приписами статті 1 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

За змістом частин першої - другої статті 9 цього ж Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Відповідно до наведеного вище визначення господарської операції пов`язане з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

В свою чергу, пунктом 1.7 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до підпункту 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв`язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно з підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, яка видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача.

При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства, що були чинні на час здійснення спірних господарських операцій ПП «Всесвіт комфорту», не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Тобто, якщо контрагенти ПП «Всесвіт комфорту» в подальшому не дотримувалися у своїй діяльності законодавчих норм це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо них. Зазначені обставини не є підставою для нарахування позивачу додаткових платежів у разі якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо віднесення сплачених сум до податкового кредиту і має всі необхідні для цього документальні підтвердження.

Така ж правова позиція застосовується й Європейським судом з прав людини у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 та у справі «Інтерсплав проти України» від 09.01.2007.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні врахувати, що відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене узгоджується зі змістом частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд встановив, що ПП «Всесвіт комфорту» мав фінансового-господарські відносини з ТзОВ «Іртас» () за період 01.02.2010 по 30.06.2010, ПП «Універсалбуд» () за період 01.01.2010 по 31.03.2010, ПП «Екоенергобуд» () за період з 01.10.2010 по 31.10.2010.

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження виконання умов, які дають право позивачу на бюджетне відшкодування, останнім надано податкові накладні видані ТОВ «Іртас», а саме: № 0929 від 31 травня 2010 року (на суму 290180,20 грн, в тому числі ПДВ - 48363,37 грн), № 0168 від 30 березня 2010 року (на суму 4800,00 грн, в тому числі ПДВ - 800,00 грн), № 0564 від 30 квітня 2010 року (на суму 16245,00 грн, в тому числі ПДВ - 2707,50 грн), № 0563 від 30 квітня 2010 року (на суму 25000,00 грн, в тому числі ПДВ - 4166,67 грн), №0565 від 12 квітня 2010 року (на суму 25650,00 грн., в тому числі ПДВ - 4275,00 грн), № 0567 від 19 квітня 2010 року (на суму 3885,00 грн, в тому числі ПДВ - 647,50 грн), № 0569 від 19 травня 2010 року (на суму 15934,80 грн, в тому числі ПДВ - 2855,80 грн.), № 1491 від 30 червня 2010 року (на суму 17026,80 грн., в тому числі ПДВ - 2837,80 грн.), № 1490 від 30 червня 2010 року (на суму 4114,80 грн, в тому числі ПДВ - 685,80 грн), № 1492 від 30 червня 2010 року (на суму 10698,00 грн, в тому числі ПДВ - 1783,00 грн), № 1495 від 30 червня 2010 року (на суму 36718,80 грн, в тому числі ПДВ - 6119,80 грн), № 1494 від 30 червня 2010 року (на суму 100707,60 грн, в тому числі ПДВ - 16784,60 грн), № 1490 від 30 червня 2010 року (на суму 4114,80 грн, в тому числі ПДВ - 685,80 грн), № 0232 від 31 березня 2010 року (на суму 68680,00 грн, в тому числі ПДВ - 11446,67 грн).

З матеріалів справи судом встановлено виконання ТОВ «Іртас» для ПП «Всесвіт комфорту» згідно з актами прийому-здавання виконаних робіт, роботи з вогнезахисної обробки дерев`яних конструкцій, монтажу пожежної сигналізації, надання в оренду приміщення, роботи з обладнання та технічного обслуговування систем пожежної сигналізації і виписано позивачеві належним чином оформлені податкові накладні. Оплату за виконані роботи позивачем проведено у безготівковій формі згідно з платіжними дорученнями.

В свою чергу, господарські операції ПП «Всесвіт комфорту» з ПП «Універсалбуд» підтверджуються податковими накладними, а саме: № 0194 від 09 березня 2010 року (на суму 31380,00 грн, в тому числі ПДВ - 5226,67 грн), № 0191 від 09 березня 2010 року (на суму 44000,00 грн., в тому числі ПДВ - 7333,33 грн), № 0193 від 09 березня 2010 року (на суму 2900,00 грн, в тому числі ПДВ - 483,33 грн), № 0192 від 09 березня 2010 року (на суму 2300,00 грн, в тому числі ПДВ - 383,33 грн), № 0205 від 09 березня 2010 року (на суму 2000,00 грн, в тому числі ПДВ - 333,33 грн), № 0195 від 09 березня 2010 року (на суму 149466,00 грн., в тому числі ПДВ - 24911,00 грн).

ПП «Універсалбуд» виконало для позивача згідно з актами прийому-здавання виконаних робіт, роботи з монтажу систем пожежної сигналізації і оповіщення, продаж товару, і виписано позивачеві належним чином оформлені податкові накладні. Оплату за виконані роботи позивачем проведено у безготівковій формі згідно платіжних доручень.

Отже, враховуючи вище зазначене суд погоджується, що на підтвердження реальності виконання правочинів з виконання протипожежних робіт та послуг, ПП «Всесвіт комфорту» надало належні первинні документи: договори, довідки, акти, податкові накладні та банківські виписки, які дають можливість встановити зміст і обсяг наданих послуг, характеристики кількісних показників та їх ціновий вираз.

Висновки ж акта перевірки щодо завищення податкового кредиту не ґрунтуються на нормах закону та не містять посилань на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що б підтверджували наявність факту порушення податкового законодавства саме ПП «Всесвіт комфорту».

Також суд вважає безпідставним посиланням представника відповідача, як на підставу правомірності прийнятого оскаржуваного податкового повідомлення-рішення на постанову Сихівського районного суду м. Львова відповідно до якої керівників ТОВ «Іртас» та від 29.12.2011 року у кримінальній справі № 1-104/11 ПП «Універсалбуд» обвинувачених у скоєнні злочинів, передбачених статтею 205 Кримінального кодексу України було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі пункту «в» статті 1, статті 6 Закону України «Про амністії у 2011 році», оскільки вказаною постановою не встановлено факту підроблення первинних документів у господарській діяльності ПП «Всесвіт комфорту» з ТОВ «Іртас» та ПП «Універсалбуд». Крім того, зазначеною постановою не було встановлено факту фіктивності зазначених підприємств.

Суд також звертає увагу, що на підставі постанови Сихівського районного суду м. Львові від 29.12.2011 у справі № 1-104/11 неможливо встановити дійсні обставини даної адміністративної справи, а зокрема, чи мало місце певне діяння та чи вчинене воно керівниками ТОВ «Іртас» та ПП «Універсалбуд», а саме з метою прикриття незаконної діяльності, в тому числі, щодо незаконного формування податкового кредиту, щодо яких прийнято цю постанову.

Суд зазначає, що відповідач ні під час проведення перевірки ні в судовому засіданні не здійснив поглибленого аналізу вказаного вироку та не встановив, чи дійсно вирок мав відношення до господарських відносин позивача і контрагентів.

Суд також вживав заходів щодо виклику та допиту в якості свідків керівників ТОВ «Іртас» та ПП «Універсалбуд», однак такі у судове засідання не прибули.

Отже, суд не повинен брати до уваги будь-який вирок, наданий контролюючим органом. Вирок повинен мати відношення до взаємовідносин платника податків та контрагента.

Суд перевірив доведеність кожного податкового правопорушення, встановленого Державною податковою інспекцією в Залізничному районі міста Львова Львівської області Державної податкової служби у період з 12.03.2013 по 18.03.2013 та здійснив детальне дослідження усіх складових господарських операцій з урахуванням обставин, встановлених у вироку Сихівського районного суду м. Львові від 29.12.2011 у справі № 1-104/11.

Верховний Суд у постанові від 8 листопада 2018 року у справі N 826/15028/17 зробив висновок, що сам факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій із урахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили. Крім того, суд не може робити висновок про нереальність господарських операцій підприємства з контрагентами на підставі вироку, якщо в останньому немає жодних обставин, що підтверджували б факт безтоварності спірних господарських операцій, а також якщо встановлена у вироку обставина не має значення для податкового спору, тобто не стосується предмету доказування даної адміністративної справи.

Верховний Суд у постанові від 20 березня 2020 року у справі N 520/399/19 виходив з того, що факт наявності вироку, ухваленого на підставі угоди у кримінальному провадженні не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарський операцій.

Суд зазначає, що вирок може слугувати підтвердженням нереальності операцій між платником податку та його контрагентом тільки, якщо він містить посилання саме на ці операції.

З цих підстав суд таку постанову Сихівського районного суду м. Львові у справі № 1-104/11 оцінює критично, оскільки для адміністративного суду має значення конкретне протиправне діяння яке вчинено певною особою та яке перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з обставинами даної адміністративної справи, а не сама по собі підстава звільнення особи від відповідальності (ч. 6 ст. 78 КАС України).

Таким чином, суд приходить до переконання, що між ПП «Всесвіт комфорту» та ТОВ «Іртас», і ПП «Універсалбуд» відбулися господарські операції, факт виконання яких підтверджується належними та допустимими доказами, відтак ПП «Всесвіт комфорту» правомірно відобразило податкові накладні у податковому обліку і правомірно сформувало податковий кредит.

Щодо формування даних податкового обліку з господарських операцій ПП «Всесвіт комфорту» з ПП «Екоенергобуд», то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 85.9 ст. 85 ПК України у разі, коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів. Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу. У разі якщо документи, зазначені в абз. 1 цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Державна податкова інспекція у Залізничному районі м. Львова Львівської області ДПС в порушення вищезазначеної норми провела нарахування ПП «Всесвіт комфорту» податкових зобов`язань за відсутності у нього належних первинних документів щодо підтвердження господарських операцій з ПП «Екоенергобуд», оскільки протоколом виїмки від 22 вересня 2011 року, складеним старшим оперуповноваженим ВОСДПБВДОЗШ УПМ ДПА у Львівській області Гресько В.Б. підтверджується факт вилучення у позивача документів щодо проведення взаємовідносин з вищевказаним контрагентом за період з 01 липня 2010 року по 01 липня 2011 року.

З огляду на наведене, суд констатує порушення відповідачем вимог п. 85.9 ст. 85 ПК України щодо перенесення термінів розпочатої перевірки, таким чином має місце безпідставне нарахування податкового зобов`язання в частині збільшення суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість щодо господарських операцій ПП «Всесвіт комфорту» з ПП «Екоенергобуд».

Водночас, з матеріалів справи судом також встановлено, що контрагенти ПП «Всесвіт Комфорту» - ТОВ «Іртас» та ПП «Універсалбуд» перебувають у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як діючі суб`єкти господарювання, а їх керівниками залишаються ці ж особи, що і були керівниками під час здійснення господарських відносин з ПП «Всесвіт Комфорт». Єдине, ПП «Екоенегобуд» припинено 07.04.2014 року у зв`язку з банкрутством на підставі рішення господарського суду Харківської області у справі № 922/1863/13. Даний факт підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи Витягами з ЄДР та не спростовано відповідачем.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

У іншому рішенні, зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Предметом доказування у відповідній категорії податкових спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування.

При тому, що відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

За результатами розгляду даної адміністративної справи суд приходить до переконання, що представлені ПП «Всесвіт комфорту» документи, містять відомості, які у повній мірі відображають суть господарських операцій, що відбулись між ним та його контрагентами.

Також на переконання суду, ПП «Всесвіт комфорту» не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, на час здійснення спірних фінансового-господарських відносин з ТзОВ «Іртас» () за період 01.02.2010 по 30.06.2010, ПП «Універсалбуд» () за період 01.01.2010 по 31.03.2010, ПП «Екоенергобуд» () за період з 01.10.2010 по 31.10.2010 не передбачало у ПП «Всесвіт комфорту», як платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не був наділений законодавством повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не міг володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання підприємством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Акт ДПІ у Личаківському районі м. Львова невиїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства ПП «Універсалбуд» () від 24.12.2010 № 673/23-2/23974897 за період діяльності з 01.07.2009 по 30.09.2010; Акт ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області ДПС про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Екоенергобуд» () з питань неможливості підтвердження господарських відносин з платниками податків, їх реальності та повноти зображення в обліку липень-серпень, жовтень 2010 року від 11.06.2012 року № 508/2204/35009599; Акт ДПІ у Сихівському районі м. Львова від № 117/23-2/34419121 від 17.02.2011 року позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Іртас» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2009 по 04.11.2010, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 по 04.11.2010 також не доказують наявності замкнутої схеми руху грошових коштів та узгодженості дій позивача та його контрагентів для одержання підприємством незаконної податкової вигоди.

Висновки акта перевірки № 791/22-10/35444557 від 25.03.2013 щодо завищення ПП «Всесвіт комфорту» податкового кредиту, суд вважає їх такими, що не ґрунтуються на нормах закону та не містять посилань на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що б підтверджували наявність факту порушення податкового законодавства саме ПП «Всесвіт комфорту».

Окрім зазначеного, в матеріалах справи також відсутні докази визнання недійсними у встановленому порядку договорів чи докази порушення законодавства України в момент складання наявних у ПП «Всесвіт комфорту» податкових накладних. Суд зауважує, що контролюючий орган за наслідками податкової перевірки встановлює протиправність правочинів, які були вчинені суб`єктами господарювання на власний розсуд та без наділення законом контролюючого органу на такі дії відповідними повноваженнями, а від так протиправно, оскільки не було враховано припис акту цивільного законодавства України, що викладений в частині 1 статті 204 Цивільного кодексу України згідно з яким правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності). Факт нікчемності правочинів або визнання їх такими, що не відповідають закону, в тому числі вимогам статей 203, 215, 228 Цивільного кодексу України, має бути визнаний недійсним в судовому порядку.

Разом з тим, суд також не бере до уваги факт порушення кримінальної справи № 179-0467 відносно директора ПП «Універсалбуд» за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 366 КК України, обвинуваченого також у пособництві в умисному ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах, оскільки сам факт порушення кримінальної справи відносно посадових осіб контрагентів позивача не є підставою для визнання всіх господарських операцій з такими контрагентами безтоварними.

Враховуючи правову позицію Верховного Суду у постанові від 6 листопада 2018 року у справі N 822/551/18, суд виходить з того, що до винесення вироку в рамках кримінального провадження протокол допиту досудового розслідування не може вважатися належним доказом в адміністративному судочинстві.

Вина особи у вчиненні злочину, відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України, встановлюється обвинувальним вироком суду, який набув законної сили. Отже, лише вирок суду у кримінальній справі, який набув законної сили, та матеріали кримінальної справи, якими встановлено діяння, що впливають на визначення податкових зобов`язань, можуть бути використані податковим органом при наданні оцінки фінансово-господарським операціям платників податків.

Проте, відповідачем не надано суду обвинувального вироку відповідного суду, який набув законної сили у кримінальній справі № 179-0467, а тому сам факт її порушення, не може бути підставою для визначення позивачеві податкових зобов`язань.

Суд зазначає, що Верховний Суду у постановах від 18 грудня 2018 року у справі N 816/1118/17, від 15 січня 2019 року у справі N 809/2918/13-а вказав, що невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків. Тобто, порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.

Разом з тим, суд також вважає не спроможними посилання контролюючого органу в акті перевірки № 791/22-10/35444557 від 25.03.2013 на відсутність у ПП «Всесвіт Комфорту» доказів транспортування товару, який використовувався при поставці ПП «Універсалбуд», ПП «Екоенергобуд», ТОВ «Іртас», оскільки товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є первинним документом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних, а не будь-яких інших послуг, зокрема з протипожежних. Відсутність такої накладної не може свідчити про нереальність господарської операції з придбання товару в цілому за умови підтвердження такої операції іншими первинними документами податкового та бухгалтерського обліку.

Отже, прийняте податкове повідомлення-рішення № /10/7886 про збільшення ПП «Всесвіт комфорту» грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 232978, 88 грн. (основний платіж - 186383 грн., штрафні (фінансові) санкції - 46595, 98 грн.) є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «Всесвіт комфорту» (79016,Львівська область, м.Львів, вул.Декарта, 6/18, код ЄДРПОУ - 35444557) до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, Львівська область, м.Львів, вул.Стрийська 35,, код ЄДРПОУ - 43143039) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області ДПС №/10/7886 від 08.04.2013 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, Львівська область, м.Львів, вул.Стрийська 35, код ЄДРПОУ - 43143039) на користь Приватного підприємства «Всесвіт Комфорту» (79016, Львівська область, м.Львів, вул.Декарта, 6/18, код ЄДРПОУ - 35444557) 2294,00 грн. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано судом 28.12.2021.

Суддя Р.М. Брильовський