Справа № 640/29880/20
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 640/29880/20

адміністративне провадження № К/9901/45868/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача Бевзенка В.М.,

суддів: Кравчука В.М., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.06.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2021 у справі № 640/29880/20 за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У 2020 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Служби безпеки України, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, у якому просив:

- визнати протиправними дії Служби безпеки України щодо надання пенсійному фонду недостовірних даних щодо сум грошового забезпечення станом на 01.01.2018, а саме: посадового окладу 7750 грн, замість 8190 грн, окладу за військове звання 1410 грн, замість 1490 грн, процентної надбавки за вислугу років 50 % - 4580 грн, замість 4840 гривень;

- визнати протиправними дії Служби безпеки України щодо надання Головному управлінню Пенсійного фонду України у місті Києві довідки за формою додатку № 2 порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» станом на 01.01.2018 без врахування доплат, які позивач отримував під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках йому пенсії;

- зобов`язати Службу безпеки України надати до пенсійного фонду оновлену довідку у відповідності до вимог статті 43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій для проведення перерахунку основного розміру пенсії, які позивач отримував під час служби та які враховувались при попередніх перерахунках його пенсії, виходячи з методик, викладених у додатках 1,4, 14 Постанови № 704 у редакції станом на 30.08.2017, станом на 01.01.2018, на 29.01.2020, та пунктах 1, 4 Постанови № 704 у редакції станом на 30.08.2017 та в пункті 1 Постанови № 704 у редакції станом на 01.01.2018 та на 29.01.2020 та надати/надавати пенсійному фонду дані щодо посадового окладу та окладу позивача станом на 01.01.2019, 2020 та 01 січня наступних років;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачеві з 01.01.2018 у розмірі 50 % грошового забезпечення, а з 01.01.2019 - у розмірі 75 % грошового забезпечення, а з 01.01.2020 у розмірі 100 % грошового забезпечення, виходячи з основного розміру пенсії 68 % грошового забезпечення, без врахування доплат, які позивач отримував під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках його пенсії, замість 100 % виплати підвищеної пенсії одномоментно з 01.01.2018, виходячи з основного розміру пенсії 73 % грошового забезпечення, та з врахуванням доплат, які позивач отримував під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках йому пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві задовольнити позовну заяву щодо здійснення з 01.01.2018 та станом на 01.01.2019, 01.01.2020 виплати 100 %, перерахованої позивачеві пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 із змінами, внесеними Кабінетом Міністрів України у Постанову № 103 на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 № 826/3858/18 щодо визнання протиправними і нечинним пунктів 1, 2 та змін до пункту 5 і додатку 2 порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України № 2262, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з встановленого позивачеві основного розміру пенсії 73 %, з врахуванням наданих Службою безпеки України на виконання пункту 2 позову даних щодо: доплат, які позивач отримував під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках йому пенсії, та сум грошового забезпечення позивача, посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років, розрахованих, виходячи з методики їх розрахунків, викладених у додатках 1, 4, 14 Постанови № 704 станом на 30.08.2017, станом на 01.01.2018 та на 29.01.2020, та у пунктах 1, 4 Постанови № 704 у редакції станом на 30.08.2017 та у пункті 1 Постанови у редакції станом на 01.01.2018 та на 29.01.2020.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалив розглянути та розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.06.2021 позов задоволено частково, внаслідок чого:

- визнано протиправною бездіяльність Служби безпеки України, яка виразилась у наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві довідки щодо сум грошового забезпечення станом на 01.01.2018 без врахування доплат, які позивач отримував під час служби;

- зобов`язано Службу безпеки України надати до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві оновлену довідку у відповідності до вимог статті 43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій для проведення перерахунку основного розміру пенсії;

- в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2021 апеляційну скаргу позивача задоволено частково, внаслідок чого:

- рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.06.2021 скасовано у частині відмови у задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, та у цій частині прийнято нову постанову про часткове задоволення позовних вимог;

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення з 01.01.2018 основного розміру пенсії позивачеві з 73 % до 68 % відповідних сум грошового забезпечення та виплати з 05.03.2019 75 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахунок та виплату позивачеві пенсії з 01.01.2018 у розмірі 77 % відповідних сум грошового забезпечення з врахуванням проведених раніше виплат та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з 05.03.2019 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018;

- в іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.06.2021 залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду, позивач оскаржив їх у касаційному порядку.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд, дійшов такого висновку.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, Суд, зазначає таке.

Доведення обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

КАС України, передбачає умови, за наявності яких справи розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження можуть переглядатися у касаційному порядку. Такими умовами можуть бути обставини, які виділяють вимоги скаржника якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загальних випадків.

Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

У касаційній скарзі скаржник не навів обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.06.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2021 у справі № 640/29880/20.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Бевзенко

Судді В.М. Кравчук

В.М. Шарапа