Справа № 640/30364/20
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 грудня 2021 року м. Київ № 640/30364/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

до Міністерства юстиції України

третя особа ОСОБА_3

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - заявник) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою, в якій просить суд: в судовому засіданні в порядку, визначеному статтею 81 Кодексу адміністративного судочинства України, за даною заявою чи з власної ініціативи оглянути місце збереження даних про обставини примусового виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2021 року по справі №640/30364/20 в мережі Інтернет, а саме у Автоматизованій системі виконавчого провадження інформацію про хід виконавчого провадження, про винесені постанови та інші документи виконавчого провадження №№66637435, 66637573 з метою встановлення та фіксування їх змісту даних про обставини примусового виконання рішення; протягом десяти днів з дня отримання даної заяви в суд по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, розглянути дану заяву й задовольнити її вимоги, встановивши судовий контроль шляхом постановлення відповідної ухвали про встановлення судового контролю у справі №640/30364/20, у зв`язку з наявністю станом на 03 грудня 2021 року обставин протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача Міністерства юстиції України, що виявлено 03 грудня 2021 року з АСВП, та наявністю порушення Мін`юстом прав позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ухвалою задовольнити дану заяву, а саме визнати протиправною триваючу на 03 грудня 2021 року бездіяльність Міністерства юстиції України щодо обов`язку розглянути скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 від 30 квітня 2020 року з урахуванням норм Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 жовтня 2018 року № 3284/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2018 року за № 1195/32647 й в ухвалі зазначити статтю закону та положення Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 жовтня 2018 року №3284/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2018 року за № 1195/3264, вимоги яких Мін`юстом станом на 03 грудня 2021 року порушено, із зазначенням в ухвалі того, в чому саме полягає порушення, встановлене судом; ухвалою зобов`язати суб`єкта владних повноважень (боржника) - Міністерство юстиції України подати звіт виконання судового рішення у справі №640/30364/20 від 17 лютого 2021 pоку, встанови відповідний строк для цього; винести окрему ухвалу щодо поведінки міністра юстиції Д.Л. Малюськи, яка має ознаки дисциплінарного проступку.

В обґрунтування заяви заявник вказує, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2021 року станом на час звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва не виконано. При цьому заявник наголошує, що за виконавчими листами, виданими в адміністративній справі №640/30364/20 30 серпня 2021 року, відкрито виконавчі провадження №66637435, №66637573 та стягнено з боржника (Міністерства юстиції України) виконавчій збір та витрати виконавчого провадження. Проте, дії щодо виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2021 року в частині зобов`язання Міністерство юстиції України розглянути скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 від 30 квітня 2020 року з урахуванням норм Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 жовтня 2018 року № 3284/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2018 року за № 1195/32647 не вчиняються.

Оскільки справу №640/30364/20 відповідно пункту 20 частини 1 статті 4, пункту 10 частини 6 статті 12, частини 1 статті 257, статтею 258, частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розглянуто в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, отже й заява про встановлення судового контролю у названій справі підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, третя особа ОСОБА_3 задоволено частково, зокрема: визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо розгляду скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 від 30 квітня 2020 року; зобов`язано Міністерство юстиції України розглянути скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 від 30 квітня 2020 року з урахуванням норм Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 жовтня 2018 року № 3284/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2018 року за № 1195/32647. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07 травня 2002 року, "Ромашов проти України" від 27 липня 2004 року, "Шаренок проти України" від 22 лютого 2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

При цьому, відповідно до приписів частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З вищевикладеного вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, що забезпечується через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Проте, судовий контроль при ухваленні рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2021 року судом не встановлювався.

Суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

З матеріалів справи вбачається, що Окружним адміністративним судом міста Києва 29 липня 2021 року видано виконавчі листи у справі №640/30364/20.

З матеріалів справи вбачається, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 30 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження №66637435 за вказаним вище виконавчим листом.

З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення.

З огляду на те, що станом на час розгляду заяви виконавчі провадження з примусового виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2021 року тривають, на даній стадії суд не вбачає підстав для визнання бездіяльності Міністерства юстиції України щодо обов`язку розглянути скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 від 30 квітня 2020 року з урахуванням норм Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 жовтня 2018 року № 3284/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2018 року за № 1195/32647, протиправною та винесення окремої ухвали.

Керуючись статтею 382, 383 статтями 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко