Справа № 200/3735/19-а
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 грудня 2021 року

Київ

справа №200/3735/19-а

адміністративне провадження № К/9901/13529/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Юрченко В.П., Гімона М.М.,

розглянувши у судовому засіданні без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП «Крамтехцентр» до Головного управління ДПС у Донецькій області (правонаступник Головного управління ДФС у Донецькій області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 (суддя Кочанова П.В.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 (головуючий суддя Гаврищук Т.Г., судді: Блохін А.А., Міронова Г.М.) ,

У С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «НПП Крамтехцентр» (далі - позивач, ТОВ «НПП «Крамтехцентр», Товариство) звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі - відповідач, ГУ ДПС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.02.2019: № - про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 2 852 197 грн (з яких 2 281 915 грн - основний платіж, 570 282 грн - штрафні (фінансові) санкції), № - про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 3 169 326,25 грн (з яких 2 535 461 грн - основний платіж, 633 865,25 грн - штрафні (фінансові) санкції).

Позовні вимоги Товариства про скасування зазначених податкових повідомлень-рішень обґрунтовані посиланням на те, що висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 29.12.2018 №1547/05-99-14-13-30569266 щодо безтоварності операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей (металовиробів) та послуг з виготовлення металовиробів, послуг з механічної обробки металовиробів у ТОВ "ПРОМСТАЦЕНЕРГО", ТОВ «НАЧСНАБ», ТОВ "ЛІГАТОРГ", ТОВ "ЛОПІНГ", ТОВ "ВКФ «САЛФИТ», ТОВ "СПЕЦКОРПГРУП", ТОВ "ТЕХНО-РЕЗЕРВ", ТОВ "КОЛОС ДНІПРА", ТОВ"МЕГАСТАЛЬПРОМ", ТОВ "ТД «УКРПЛАСТ", ТОВ «НПП «МЕТИЗ ТРЕЙД», ТОВ «ГРІАНД», ТОВ «КОМФОРТ ТРЕЙД», ТОВ «ІМПЕРІАЛ АКТИВ», ТОВ «ДИСКПРОТЕХ», ТОВ «АЛЬТЕЗА-М» (далі - контрагенти-постачальники) є безпідставними, оскільки господарські операції мали реальний характер, підтверджуються належним чином оформленими первинними та іншими документами бухгалтерського і податкового обліку. Посилання контролюючого органу на кримінальні провадження, в яких отримані докази щодо протиправної діяльності контрагентів-постачальників, позивач також вважав безпідставними з огляду на те, що такі докази не є доказами в адміністративному судочинстві, а вироки в кримінальних провадженнях не ухвалені. Позивач посилався на індивідуальний характер відповідальності платника податків за податкове правопорушення та наголошував, що не повинен нести відповідальність за можливе порушення контрагентами-постачальниками податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності та/або можливу недостовірність відомостей щодо них в офіційних джерелах.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18.11.2019, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020, позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 04.02.2019 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 2 846 365,75 грн, а № - в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 3 162 847,5 грн; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Висновок суду в частині задоволених позовних вимог вмотивований тим, що Товариство спростувало належними та допустимими доказами висновки контролюючого органу в акті перевірки про безтоварність операцій з придбання товарів та послуг у ТОВ "ПРОМСТАЦЕНЕРГО", ТОВ «НАЧСНАБ», ТОВ "ЛІГАТОРГ", ТОВ "ЛОПІНГ", ТОВ "ВКФ «САЛФИТ», ТОВ "СПЕЦКОРПГРУП", ТОВ "ТЕХНО-РЕЗЕРВ", ТОВ "КОЛОС ДНІПРА", ТОВ"МЕГАСТАЛЬПРОМ", ТОВ "ТД «УКРПЛАСТ", ТОВ «НПП «МЕТИЗ ТРЕЙД», ТОВ «ГРІАНД», ТОВ «ІМПЕРІАЛ АКТИВ», ТОВ «ДИСКПРОТЕХ», ТОВ «АЛЬТЕЗА-М». Такого висновку суди першої та апеляційної інстанцій дійшли на підставі оцінки наданих Товариством первинних документів, виписаних на операції з придбання товарів та послуг у зазначених вище контрагентів-постачальників (договорів про надання послуг, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунків-фактур, податкових накладних, видаткових накладних, прибуткових накладних, платіжних доручень, виписок по банківським рахунках, банківських звітів про дебітові та кредитові операції, товарно-транспортної накладної, довіреностей на отримання цінностей, сертифікатів якості, актів списання, договорів оренди нежитлового приміщення, договорів оренди обладнання, видаткових касових ордерів за оренду електричних мереж та побутових приміщень, договорів оренди автомобіля, договору оренди причіпу, договорів про надання послуг з організації перевезення відправлень, карток бухгалтерського обліку по рахункам). Також суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що контролюючим органом не наведено обставин, які б свідчили про не відповідність господарських операцій Товариства з цими контрагентами-постачальниками цілям та видам його статутної діяльності, про їх збитковість, або обставин, які б окремо або в сукупності беззаперечно свідчили про їх фіктивність. Суди відхилили доводи відповідача про наявність кримінальних проваджень щодо контрагентів позивача, в межах яких органами досудового слідства вживають заходи процесуального характеру, але вирок судом ще не ухвалений, зазначивши, що матеріали кримінальних проваджень в силу закону не встановлюють обставин у адміністративній справі. Суд дослідив інформацію щодо результатів в кримінальних провадженнях, на які посилалося ГУ ДПС: про закриття кримінального провадження, яке стосувалося ТОВ «ВКФ «Салфит» (відповідь ГУ ДФС у Дніпропетровській області); інформацію, що відносно ТОВ «Торговий дім «Хрещатик Агро», ТОВ «Начснаб», ТОВ «Промстаценерго», ТОВ «Техно-резерв», ТОВ «Спец Корп Груп», ТОВ «Донекоресурс», ТОВ «Техно-Резерв», ТОВ «Енерпроф» досудове розслідування триває (відповіді ГУ ДФС у Черкаській області, Генеральної прокуратури України, ГУ ДФС у Житомирській області ГУ ДФС у м. Києві, Головного управління Національної поліції в Одеській області Приморського ВП в м. Одесі, Печерського управління поліції у м. Києві Національної поліції України). ГУ ДПС, посилаючись на кримінальні провадження, не навело конкретні докази, які є в кримінальних провадженнях і які могли б бути джерелом інформації щодо обставин, які входять до предмета доказування у цій адміністративній справі.

Відмова в задоволенні позову (щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 04.02.2019: № - в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 5 831,25 грн (з яких 4 665 грн - основний платіж, 1 166,25 грн - штрафні (фінансові) санкції), № - в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 6 478 грн (з яких 5 183 грн - основний платіж, 1 295,75 грн - штрафні (фінансові) санкції) обґрунтована тим, що первинні документи виписані на операції з придбання позивачем товарів у ТОВ «КОМФОРТ ТРЕЙД» не є доказами реального здійснення спірних господарських операцій, що в сукупності із встановленим у вироку Печерського районного суду м. Києва від 11.04.2017 у справі №757/14115/17-к фактом фіктивного підприємництва з використанням ТОВ «КОМФОРТ ТРЕЙД» первинні документи, виписані на операції з придбання позивачем товарів у зазначеного товариства, не є доказами здійснення таких операцій, відтак позивач не підтвердив належними документами задекларовані за цими операціями суми витрат та податкового кредиту.

ГУ ДПС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 в частині задоволених позовних вимог.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати зазначені судові рішення і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «НПП «Крамтехцентр» відмовити повністю.

Підставою касаційного оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 відповідач зазначив пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм пунктів 44.1-44.3 статті 44, пункту 134.1 статті 134, пунктів 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПК), а також порушення норм статей 90, 242 КАС, без урахування висновку щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах, зроблених Верховним Судом у постановах від 06.06.2019 (справа №807/2202/15), від 14.05.2019 (справа №825/3990/14).

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, відповідач доводить, що суди попередніх інстанцій неправильно встановили обставини у справі, не дали оцінки усім доказам, якими обґрунтовані висновки в акті перевірки про безтоварний характер господарських операцій Товариства з ТОВ "ПРОМСТАЦЕНЕРГО", ТОВ «НАЧСНАБ», ТОВ "ЛІГАТОРГ", ТОВ "ЛОПІНГ", ТОВ "ВКФ «САЛФИТ», ТОВ "СПЕЦКОРПГРУП", ТОВ "ТЕХНО-РЕЗЕРВ", ТОВ "КОЛОС ДНІПРА", ТОВ"МЕГАСТАЛЬПРОМ", ТОВ "ТД «УКРПЛАСТ", ТОВ «НПП «МЕТИЗ ТРЕЙД», ТОВ «ГРІАНД», ТОВ «ІМПЕРІАЛ АКТИВ», ТОВ «ДИСКПРОТЕХ», ТОВ «АЛЬТЕЗА-М», фінансові показники яких вплинули на визначення позивачем сум податкових зобов`язань з податку на прибуток та з ПДВ. Зокрема, ГУ ДПС зазначає, що суди не надали належної оцінки обставинам щодо негативної податкової інформації відносно значених контрагентів, а саме: відсутність у них матеріально-технічних та трудових ресурсів, необхідних для здійснення відповідних операцій, що були відображені у податковому обліку Товариства; не відповідність первинних документів, якими оформлені господарські операції, вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, відсутність у Товариства документів, які підтверджують якість товару, перевезення товару; джерело походження товарів по ланцюгу постачання не встановлено (не підтверджено).

Верховний Суд ухвалою від 15.06.2020 відкрив касаційне провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС.

Заперечуючи проти касаційної скарги у відзиві, позивач просить залишити скаргу без задоволення як безпідставну.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС (з урахуванням змін, які набрали чинності 08.02.2020) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Верховний Суд перевірив наведені у касаційній скарзі доводи в межах підстави відкриття касаційного провадження та дійшов висновку, що касаційне провадження у цій справі слід закрити.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 339 КАС суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

У постанові від 19.05.2020 (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.

Довід ГУ ДПС про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права без врахування висновку Верховного Суду у постановах, на які зроблено посилання у касаційній скарзі як на приклад іншого правозастосування, не знайшов підтвердження з огляду на те, що правовідносини у справах, в яких ухвалені ці постанови, та у цій справі (№200/3735/19-а) не є подібними, незважаючи на спільність підстави, з якої платникам податків (позивачам у зазначених справах) контролюючим органом донараховані суми грошових зобов`язань з податку на прибуток та з ПДВ (справа №825/3990/14), зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ та донарахована сума грошового зобов`язання з ПДВ (справа №807/2202/15), а саме: збільшення платником податків у податковому обліку сум витрат та податкового кредиту за господарськими операціями, які не мали реального змісту. Грошові зобов`язання донараховані, а сума бюджетного відшкодування зменшена у зв`язку з порушенням платниками податків пункту 44.1 статті 44, пункту 138.1, 138.2 статті 138, підпункту 130.1.9 пункту 139.1 статті 139, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200, пункту 201.1 статті 200 ПК. Зазначені норми застосовані як Верховним Судом у справах №825/3990/14, №807/2202/15, так і судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі (№200/3735/19-а).

Разом з тим, застосування Верховним Судом цих норм у постанові від 06.06.2019 (справі №807/2202/15) безпосередньо пов`язано з висновком, що контролюючим органом надані докази, які спростовують дійсність даних поданої платником податків податкової звітності, зокрема, протокол допиту від 24.12.2012 у кримінальному провадженні №0000275 особи, яка підтвердила, що не підписувала документи на здійснення господарських операцій контрагентом позивача у зазначеній справі.

У справі №825/3990/14, в якій Верховним Судом ухвалено постанову від 14.05.2019, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач не підтвердив належним чином оформленими документами, які є достатніми для встановлення дійсних змін майнового стану учасників господарських операцій, відображених ним у податковому обліку, добросовісність податкової вигоди, на яку він претендує. У складених за результатом господарських операцій позивача з контрагентами документах відображені відомості про господарські операції, які фактично не відбувалися. За таких встановлених судами попередніх інстанцій обставин Верховний Суд висновував, що відсутність належних документів, які б підтверджували товарність спірних господарських операції, їх суперечливість, оформлення з порушенням правил ведення бухгалтерського обліку, вказує на неправомірність формування за наслідками безтоварної операції показників податкового обліку.

Інше застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права у цій справі (№200/3735/19-а), порівняно з наведеними постановами Верховного Суду у справах №807/2202/15, №825/3990/14, обумовлено іншими обставинами у справі та неподібністю правовідносин.

Обґрунтування відповідачем підстав касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій фактично стосуються встановлених судами попередніх інстанцій обставин у справі та додаткової перевірки доказів, що знаходиться поза межами касаційного перегляду справи, встановленими статтею 341 КАС.

Відповідно до частини другої статті 341 КАС суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Порушення норм процесуального права при оцінці доказів та встановленні обставин у справі може бути підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною другою статті 353 КАС, що кореспондує підставі касаційного оскарження судового рішення, встановленій пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС.

Однак, згідно з частиною першою статті 341 КАС суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги наведене, є встановлені пунктом 5 частини першої статті 339 КАС підстави для закриття касаційного провадження, відкритого у цій справі на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС за касаційною скаргою ГУ ДПС.

Керуючись статтями 248, 328, пунктом 5 частини першої статті 339, статтями 341, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 в частині задоволених позовних вимог закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

В.П. Юрченко

М.М. Гімон ,

Судді Верховного Суду