Справа № 420/14909/21
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мебельтрейд» до Київської митниці Держмитслужби, Київської митниці Держмитслужби, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Мебельтрейд» з позовною заявою до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA100380/2021/010002/2 від 23.03.2021 року, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100380/2021/00060 від 23.03.2021 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 25.10.2021 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Київську митницю Держмитслужби, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України.

Позов обґрунтований позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

З відзиву на позовну заяву Київської митниці Держмитслужби, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки коригування митної вартості здійснено відповідно до положень ст. 55 МК України, у зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару відповідно до ст. 53 МКУ, мають розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей, щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме ч. 2 ст. 53 МК України. Право митного органу щодо потреби в уточненні будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки, визначене ст. 17 Угоди про застосування статті 7 Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, яка є невід`ємною частиною Угоди про заснування Світової організації торгівлі. З метою підтвердження числових значень складової миної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларанта повідомлено про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, відповідно до вимог ч. 2 та ч 3 ст. 57 Митного кодексу України, проте декларантом не було надано документів у повному обсязі, як передбачено електронним повідомленням. Таким чином, рішення про коригування митної вартості прийнято з дотриманням норм митного законодавства, враховуючи сумніви митного органу відносно митної вартості товарів, які не спростовано позивачем.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мебельтрейд» є юридичною особою, основним видом діяльності якого є оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям (КВЕД 46.47).

21 вересня 2020 року між ТОВ «Мебельтрейд» (покупець) та Beskidzkie Fabryki Mebli Sp. Z. O.O, Бельско-Бяла, Польща (продавець) укладено контракт №WP20-2, за умовами якого продавець продає, а покупець купує меблі (товар). Виробником товару є продавець. Покупець дозволяє продавцю використовувати торгівельну марку Carveli на яку він має юридичні права на безоплатній основі. Перелік найменувань, кількість, ціна і загальна вартість товару кожної поставки вказується в додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною цього контракту. Товар поставляється на умовах EXW Бельско-Бяла Польща, згідно правил Інкотермс 2010. Умови окремих поставок можуть бути змінені за згодою обох сторін і повинні бути зазначені в додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною цього контракту. Умови оплати кожної поставки вказуються в додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною цього контракту. Сторони погодили можливість передоплати (авансів) до кожної поставки та можливість наявності двох видів додаткових угод до кожної поставки: додаткової угоди про аванс та додаткової угоди про умови поставки товару. При цьому, аванс покупець може сплачувати на підставі додаткової угоди без зазначення переліку найменувань, кількості, ціни, загальної вартості товару і умов поставки; а остаточний розрахунок відбувається на підставі додаткової угоди, в якій вказуються всіх вищезазначені дані для даної поставки (в рахунок сплачений аванс) (аркуші справи 25-26).

18 січня 2021 року між ТОВ «Мебельтрейд» (покупець) та Beskidzkie Fabryki Mebli Sp. Z. O.O, Бельско-Бяла, Польща (продавець) укладено додаткову угоду № 3 до контракту № WP20-2 від 21.09.2020 року (аркуші справи 29-31).

19.01.2021 року між ТОВ «Мебельтрейд» (покупець) та Beskidzkie Fabryki Mebli Sp. Z. O.O, Бельско-Бяла, Польща (продавець) укладено додаткову угоду №4 до контракту № WP20-2 від 21.09.2020 року (аркуші справи 62-63).

З метою митного оформлення товару за вищевказаним контрактом, 18.03.2021 року декларантом до Київської митниці Держмитслужби подана митна декларація №UА100380/2021/078288, в якій митна вартість визначена за основним методом за ціною контракту №WP20-2 від 21.09.2020 року.

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас - листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

Під час здійснення Київською митницею Держмитслужби контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу відповідача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом за вищезазначеною митною декларацією встановлено, що документи містять розбіжності, які мають вплив на визначення митної вартості, та документи не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів, зокрема, відповідно до п. 2 наданої додаткової угоди від 21.09.2020 року №3 «Покупець дозволяє продавцю використовувати торгівельну марку «Carveli» на яку він має юридичні права», при цьому, витрати за використання торгівельної марки «Carveli» документально не підтверджено жодним документом з наданих. В наданому прайс-листі від 12.01.2021 року б/н вказані ціни на умовах EXW Bielsko-Biala, що суперечить суті прайс-листа, як пропозиції необмеженому колу зацікавлених осіб. Також не відображено використання торгівельної марки «Carveli», як складової вартості товару. Відповідно до умов п. 4 наданої додаткової угоди від 21.09.2020 року №3 зазначені різні види розрахунків оплата за товар 1) 100% передоплата до прибуття товару; 2) можлива оплата частинами; 3) передбачена оплата з включенням суми авансового платежу. Однак інвойс від 10.03.2021 року №FE/71/1/03/2021 не містить порядку, умов та терміну оплати. Надані платіжні документи SWIFT за сумами не відповідають жодному зазначеному у контракті способу розрахунків, також у SWIFT від 02.03.2021 року наявне посилання на додаток до контракту №4 від 19.01.2021 року, який взагалі відсутній у документах, наданих до митного оформлення. Тобто надані відомості про переказ коштів по системі SWIFT не підтверджують числового значення складових митної вартості. Отже, надані до митного оформлення документи не містили достовірних та об`єктивних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому, відповідно до ст. 58 Митного кодексу України з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.

Декларанту запропоновано відповідно до ч. 2, 3 ст. 53, ст. 54 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються на умовах, визначених договором (угодою, контрактом), рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації (видаткові накладні на попередні поставки та подібні документи, банківські платіжні документи щодо оплати за товар); ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (контракт на перевезення, заявку на перевезення, акт виконаних робіт, рахунок на оплату транспортних послуг); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На вимогу митного органу декларантом надіслано повідомлення від 22.03.2021 року №22/03 про надання пояснень та необхідних додаткових документів, які підтверджують числові значення складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що фактично сплачена, або підлягає сплаті за цей товар (аркуші справи 57-59).

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Оскільки, на думку митних органів, подані позивачем разом з митною декларацією документи містили зазначені вище розбіжності, Київською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100380/2021/010002/2 від 23.03.2021 року за другорядним методом визначення митної вартості резервним методом, яке позивачем оскаржено до суду в цій справі.

Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом митної оцінки за ціною договору, неправомірними, рішення про коригування відповідачем митної вартості за вищезазначеною партією товару протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Так, декларантом наданий до митних органів контракт, в якому визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, наданий інвойс, який містить дані щодо найменування, кількості, ціни товару, умов поставки, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, дані прас-листів, пакувальних листів не суперечать один одному та відповідають даним інвойсу щодо ціни, кількості, умов поставки товару, тощо.

Щодо тверджень митного органу про те, що подані декларантом документи містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема, відповідно до п. 2 наданої додаткової угоди від 21.09.2020 року №3 «Покупець дозволяє продавцю використовувати торгівельну марку «Carveli» на яку він має юридичні права», при цьому, витрати за використання торгівельної марки «Carveli» документально не підтверджено жодним документом з наданих, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 1.2 контракту № WP20-2 від 21.09.2020 року, п. 2 додаткової угоди від 18.01.2021 року №3 покупець дозволяє продавцю використовувати торгівельну марку Carveli на яку він має юридичні права на безоплатній основі.

Таким чином, посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на не відображення використання торговельної марки «Caivell», як складової вартості товару, є необґрунтованими, оскільки у відповідача була наявні копія контракту та додаткової угоди, з яких чітко вбачаються, що використання торговельної марки «Caivell» не входить у вартість поставляємого товару, а тому відповідно до приписів п. 1 ч. 10 статті 58 МК України ці витрати не додаються до ціни, що фактично сплачена за товар, при визначенні митної вартості, та, відповідно вони не можуть вплинути на правильність визначення позивачем митної вартості.

Щодо посилань митного органу на те, що в наданому прайс-листі від 12.01.2021 року б/н вказані ціни на умовах EXW Bielsko-Biala, що суперечить суті прайс-листа, як пропозиції необмеженому колу зацікавлених осіб, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, зокрема, з митної декларації, пакувального листа, комерційної пропозиції, прайс-листі та інвойсу поставка товару здійснювалася на умовах EXW Blelsko-Bіala.

Так, згідно п. 3 додаткової угоди від 19.01.2021 року № 4 до контракту № WP20-2 від 21.09.2020 року продавець зобов`язується поставити вказаний в п. 1 товару на умовах EXW Бельско-Бяла до 31 березня 2021 року (аркуші справи 62-63).

При цьому, копії пакувального листа, комерційної пропозиції, прайс-листа, інвойсу надавались декларантом ТОВ «Мебельтрейд» до митного оформлення.

Копію додаткової угоди № 4 позивач надав відповідачу разом з повідомленням від 22.03.2021 року №22/03.

Тобто, з наданих ТОВ «Мебельтрейд» до митного оформлення документів чітко вбачають умови поставки товару.

Щодо тверджень митного органу про те, що відповідно до умов п. 4 наданої додаткової угоди від 21.09.2020 року №3 зазначені різні види розрахунків оплата за товар 1) 100% передоплата до прибуття товару; 2) можлива оплата частинами; 3) передбачена оплата з включенням суми авансового платежу, однак інвойс від 10.03.2021 року №FE/71/1/03/2021 не містить порядку, умов та терміну оплати. Надані платіжні документи SWIFT за сумами не відповідають жодному зазначеному у контракті способу розрахунків, також у SWIFT від 02.03.2021 року наявне посилання на додаток до контракту №4 від 19.01.2021 року, який взагалі відсутній у документах, наданих до митного оформлення. Тобто надані відомості про переказ коштів по системі SWIFT не підтверджують числового значення складових митної вартості, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 додаткової угоди №3 від 18.01.2021 року умовами оплати 100% передоплати до прибуття товару в пункт призначення. Можлива оплата частинами. В оплату за товар вказаний в п. 1 цієї додаткової угоди враховується аванс, сплачений по додатковій угоді №2 від 13 січня 2021 року в сумі 13200 злотих.

Копію додаткової угоди № 4 позивач надав відповідачу разом з повідомленням від 22.03.2021 року №22/03.

При цьому, суд зазначає, що умови оплати за товар не впливають на митну вартість такого товару з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі №815/329/17.

Крім того, суд також звертає увагу на те, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Аналогічна позиція наведена у Постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року по справі №803/3649/15.

З огляду на вищенаведене, посилання митного органу на те, що в наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо умов оплати за товар є розбіжністю, яка впливає на підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару, та виключає можливість застосування основного методу визначення митної вартості товару (за ціною договору), є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, в відзиві на позов відповідачем не спростовані доводи позивача.

Посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України державна митна служба здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мебельтрейд» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мебельтрейд» (вул. Пушкінська, буд. 72, м. Одеса, 65000, ) до Київської митниці Держмитслужби (бульвар Гавела Вацлава, 8А, Солом`янський район, Київ, 03124, ), Київської митниці Держмитслужби, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (бульвар Гавела Вацлава, 8А,Солом`янський район, Київ, 03124, код ЄДРПОУ ВП 43997555) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA100380/2021/010002/2 від 23.03.2021 року, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100380/2021/00060 від 23.03.2021 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100380/2021/010002/2 від 23.03.2021 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці Держмитслужби №UA100380/2021/00060 від 23.03.2021 року.

Стягнути з Київської митниці Держмитслужби, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (бульвар Гавела Вацлава, 8А, Солом`янський район, Київ, 03124, код ЄДРПОУ ВП 43997555) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мебельтрейд» (вул. Пушкінська, буд. 72, м. Одеса, 65000, ) сплачений судовий збір у розмірі 4540 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида