Справа № 380/7267/21
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/7267/21
провадження № П/380/7365/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Лубоцька Н.І.,

за участю:

представника позивача: Ковальчук Х.Я.,

представників відповідача: Калиновської А.Ю., Мовчан С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові, в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Управління екології та природних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради до Західного офісу Держаудитслужби, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ТзОВ Науково-Виробниче об`єднання «ОБЛСІЛЬКОМУНГОСП», ФОП ОСОБА_1 , ДП ПРАТ «НАК «НАДРА УКРАЇНИ» «Український Геологічний Науково-Виробничий Центр» про визнання протиправною та скасування вимоги, -

в с т а н о в и в :

Управління екології та природних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради (місце проживання: пл.Ринок, 1, м.Львів, 79006) звернулося з позовною заявою до Західного офісу Держаудитслужби (місцезнаходження: вул.Костюшка, 8, м.Львів, 79000; ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ТзОВ Науково-Виробниче об`єднання «ОБЛСІЛЬКОМУНГОСП» (місцезнаходження: пр.В.Чорновола, 67б, м.Львів, 79058; ), ФОП ОСОБА_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), ДП ПРАТ «НАК «НАДРА УКРАЇНИ» «Український Геологічний Науково-Виробничий Центр» (місцезнаходження: вул.М.Бірюзова, 53, м.Полтава, 36019; ), в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить визнати протиправними та скасувати вимоги Західного офісу Держаудитслужби Державної аудиторської служби України, що викладені у листі від 16.04.2021 №131306-14/2781-2021 «Щодо усунення порушень законодавства».

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 19.04.2021 року на його адресу надійшла вимога Західного офісу Держаудитслужби Державної аудиторської служби України від 16.04.2021 №131306-14/2781-2021 «Щодо усунення порушень законодавства». Зазначає, що виявлені в ході проведення ревізії фінансові порушення були визначені відповідачем без застосування методики, затвердженої Кабінетом Міністрів України, та не в установленому законодавством порядку. Фахівці, які приймали участь у проведенні ревізії, були залучені без укладення відповідних договорів. Ні оскаржувана вимога органу державного фінансового контролю, ні акт ревізії не містять покликання на відповідну методику. Фінансові порушення визначені відповідачем не в установленому законодавством порядку, а на власний розсуд, та не підтверджені належними розрахунковими документами. Вказує, що оскаржувана вимога не містить визначення конкретних дій, обов`язкових до виконання позивачем для усунення виявлених порушень, оскільки в ній зазначено: «Усунути виявлені порушення законодавства в установленому законодавством порядку». Відтак, вказує, що оскільки спірна вимога, як індивідуально-правовий акт, в силу закону обов`язкова до виконання підконтрольною установою, прийнята з порушенням вимог закону, тому вважає, що така підлягає визнанню протиправною в судовому порядку.

Ухвалою судді від 13.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

11.06.2021 ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

23.06.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що одні з доводів позивача безпосередньо не стосуються вимоги Західного офісу, а лише мають відношення до дій відповідача щодо підстав проведення ревізії (своєчасності надіслання та отримання повідомлення про початок проведення ревізії, терміну перебування відповідача на об`єкті контролю, продовження контрольного заходу), які не є предметом позову. Тому вказав, що повідомлення про початок ревізії, а також зупинення ревізії не стосується вимоги Західного офісу про усунення виявлених порушень, яка є предметом оскарження. Також зазначив, що вимога, як документ, стосується за своєю сутністю та змістовим наповненням усунення виявлених порушень законодавства за наслідками ревізії. Відтак, зміст вимоги полягає у наведенні переліку та короткого опису порушень законодавства, які виявлені під час ревізії і які слід усунути. Водночас, іншої вимоги як усунути виявлені порушення законодавства, Держаудитслужба не може пред`явити, оскільки протилежного чи/та альтернативного не визначено Законом і Порядком.

Відповідач також наголосив, що за результатами проведеної ревізії Управлінням було виявлено ряд фінансових порушень, наслідком яких є матеріальна шкода (збитки). Оскільки такі не були усунуті в ході ревізії, на адресу позивача була скерована вимога від 16.04.2021 №131306-14/2781-2021. При цьому вказує, що правильність обчислення збитків перевіряє суд, який розглядає позов органу державного фінансового контролю, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною. Наявність порушення та спричинення цим порушенням матеріальної шкоди (збитків) може бути зазначено у вимозі, але такі збитки не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Оскільки збитки не можливо стягнути шляхом вимоги, така вимога не є обов`язковою в цій частині для об`єкта контролю. Враховуючи вищевикладене, вважає, що вимога від 16.04.2021 №131306-14/2781-2020 Західного офісу була складена у відповідності до норм чинного законодавства та не підлягає скасуванню, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Протокольною ухвалою суду від 12.07.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

27.09.2021 на адресу суду від представника третьої особи - ДП ПРАТ "НАК "НАДРА УКРАЇНИ" "Український Геологічний Науково-виробничий Центр" надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що третя особа не погоджується з виявленими порушеннями, зазначеними відповідачем в Акті №06-35/6 від 19.03.2021. Вказує, що вимоги позовної заяви є законними та обґрунтованими, а тому просив позов задовольнити.

19.11.2021 від відповідача надійшло заперечення на пояснення третьої особи, в яких зазначає, що наведені третьою особою пояснення не мають законних підстав та не спростовують встановлених ревізією фактів порушень процедури закупівлі за ID: UA-2020-09-15-002125-C, а також порушень умов виконання договору №30/20 від 29.10.2020, тому наголошує, що позиція Західного офісу Держаудитслужби, викладена у відзиві на позов, залишається незмінною.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити.

Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

З`ясувавши зміст спірних правовідносин, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 16.04.2021 Західний офіс Держаудитслужби скерував на адресу Управління екології та природних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради листа № 1.4-461-2402 від 11.01.2021, яким повідомив про проведення ревізії.

У вказаному листі зазначалося, що відповідно до пункту 1.2.5.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю на І квартал 2021 року з 15.01.2021 по 24.02.2021 передбачено проведення ревізії окремих питань фінансово господарської діяльності Управління екології та природних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради за період з 09.10.2019 по 31.01.2021.

За результатами проведення ревізії складено акт від 19.03.2021 № 06-35/6. З даного акту видно, що ревізія проводилась з 15.01.2021 по 12.03.2021 (з перервою в роботі для проведення зустрічних звірок з 27.01.2021 по 16.02.2021), у відповідності до питань програми ревізії та робочого плану, з відома начальника Управління Сладкової Олександри Андріївни.

19.04.2021 на адресу позивача надійшла вимога від 16.04.2021 №131306-14/2781-2021 щодо усунення порушень законодавства.

Згідно з вищевказаною вимогою, управління не забезпечило усунення виявлених порушень, а саме:

1) Внаслідок завищення підрядними організаціями вартості наданих послуг з реконструкції та ремонтів лісопарків та парків - пам`яток м.Львова на суму 397,2 тис. грн., міському бюджету м.Львова завдано матеріальної шкоди (збитків) на вказану суму.

2) Внаслідок завищення вартості наданих послуг з паспорту водойм та лікування дерев міському бюджету м. Львова завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 374,1 тис. гривень

З метою усунення вищезазначених порушень вимагається забезпечити відшкодування відповідних суб`єктів господарювання на користь міського бюджету шкоди (збитків), внаслідок завищення вартості виконаних робіт та наданих послуг, відповідно до норм статей 216-229 Господарського кодексу України та статей 610-625 Цивільного кодексу України.

3) В ревізійному періоді працівникам управління виплачено матеріальну допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати, що є недотриманням вимог ч.5 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-ІII та призвело до фінансових втрат загального фонду бюджету на суму 169,2 тис. гривень.

З метою запобігання виникнення в подальшому порушень з нарахувавння виплати заробітної плати вимагаєтся посилити контроль за дотриманням з Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», в частині виплати допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки в розміру посадового окладу. З метою усунення вказаного порушення Західний офіс Держаудитслужби вимагає забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 130-136 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 №322-VІII на користь міського бюджету, зайво нарахованих коштів внаслідок неправильного застосування розміру допомоги на оздоровлення;

4) Внаслідок неефективних управлінських рішень щодо укладання договору з ФОП ОСОБА_1 на надання послуг з санітарної обрізки дерев, вартість яких є вищою, від встановлених Нормами часу (виробітку) на роботи з озеленення ГКН 02.08.2018 - 2004, проведено непродуктивних витрат коштів міського бюджету м. Львова на суму 17,4 тис. гривень.

Західний офіс Держаудитслужби вимагає в подальшому посилити контроль за використанням бюджетних коштів та дотримуватись вимог законодавства.

5) Встановлено, що тендерним комітетом управління екології та природних ресурси протягом обревізованого періоду мали місце факти не дотримання вимог ст.26 та ч. 16 ст.29 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922 - VIII, а саме тендерним комітетом в електронній системі закупівель не розміщено повідомлення з вимогою про усунення ФОП ОСОБА_2 невідповідностей в поданій інформації та не надано можливості учаснику їх усунути, водночас, пропозиція іншого учасника - ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» також не відповідала умовам тендерної документації проте, в порушення ч.1 ст.31 Закону №922 - VIII тендерним комітетом її не відхилено.

З метою запобігання виникнення в майбутньому аналогічних порушень вимагаєтся посилити контроль за дотриманням вимог Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922 -VIII, в частині розміщення повідомлень з вимогою про усунення учасниками невідповідностей поданої інформації.

Позивач не погоджуючись із вказаною вимогою звернувся з позовом до суду.

При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні регламентовано Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-XII (далі - Закон № 2939-XII).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Частиною першою статті 2 Закону № 2939-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Пунктом 7 статті 10 Закону № 2939-XII передбачено право органу фінансового контролю пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів всіх рівнів, державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно, а на підставі рішення суду - в інших суб`єктів господарювання визначено Порядком проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 (зі змінами і доповненнями та в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі Порядок № 550).

Відповідно до пункту 2 цього Порядку інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Згідно з пунктами 45, 46 Порядку у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державного фінансового контролю, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об`єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Відповідно до пункту 50 Порядку за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Аналізуючи наведені вище положення законодавства, суд зазначає, що органу державного фінансового контролю надані повноваження здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів, а у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольним об`єктом не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольного об`єкта та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині є обов`язковою до виконання.

Таким чином, матеріальна шкода (збитки) є наслідком та невід`ємною частиною виявлених під час проведення ревізії порушень законодавства.

Щодо відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом прийняття такої вимоги. Такі збитки відшкодовуються в добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

Тобто, в органу державного фінансового контролю є право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних об`єктів, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Відтак, пункти (частини) вимоги, які не вказують на стягнення збитків, можуть бути перевірені судом у справі за відповідним позовом підконтрольної установи з їх оскарження. Проте, пункти (частини) вимоги, які вказують на стягнення збитків мають перевірятись у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а не за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Збитки, щодо наявності яких зроблено висновок Держаудитслужбою, стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю. Наявність збитків, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає позов про відшкодування збитків, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 820/3534/16, а також постанові Верховного Суду від 30.07.2019 року у справі № 0740/1005/18.

З вищезазначених підстав, суд не бере до уваги доводи представника позивача про незастосування методики, затвердженої Кабінетом Міністрів України при виявлені фінансвоих порушень, оскільки як зазначалося вище, наявність збитків, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає позов про відшкодування збитків, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Так, в частині спірної вимоги про усунення порушень щодо завищення підрядними організаціями вартості наданих послуг з реконструкції та ремонтів лісопарків та парків - пам`яток м.Львова на суму 397,2 тис. грн., міському бюджету м.Львова завдано матеріальної шкоди (збитків) на вказану суму; завищення вартості наданих послуг з паспорту водойм та лікування дерев міському бюджету м. Львова завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 374,1 тис. гривень; виплати матеріальної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати, що є недотриманням вимог ч.5 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-ІII та призвело до фінансових втрат загального фонду бюджету на суму 169,2 тис. гривень зазначено, що вищевказані порушення призвели до завдання матеріальної шкоди (збитків) міському бюджету м. Львова та до фінансових втрат загального фонду бюджету та є порушенням п. 7, п. 5 ст.22, п.1 ст.49 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-IV, ст. 63,180 Господарського кодексу України від 16.01.203 №436-IV та п.п. 1,2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, ч.5 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-ІII.

Отже, у вимозі вказано на факт заподіяння збитків, зазначено їх розмір та зобов`язано вчинити дії, спрямовані на усунення відповідного порушення згідно з вимогами законодавства.

Враховуючи, що збитки у випадку відсутності факту їх добровільного відшкодування стягуються примусово в судовому порядку з особи, яка їх заподіяла, питання щодо наявності збитків та їх розміру має перевірятись судом, який розглядає позов про їх стягнення. У зв`язку з цим звернення позивача з позовом в частині визнання протиправними та скасування вищезазначених положень вимоги Західного офісу Держаудитслужби від 16.04.2021 №131306-14/2781-2021 є неналежним способом захисту порушеного права.

Щодо пунктів (частини) вимоги, які не вказують на стягнення збитків, суд зазначає наступне.

Так, стосовно вимоги про посилення в подальшому контролю за використанням бюджетних коштів та дотримуватись вимог законодавства, вказаної на виявлене порушення, внаслідок неефективних управлінських рішень щодо укладання договору з ФОП ОСОБА_1 на надання послуг з санітарної обрізки дерев, вартість яких є вищою, від встановлених Нормами часу (виробітку) на роботи з озеленення ГКН 02.08.2018 2004, суд зазначає, що в акті ревізії вказано, що між Управлінням екології та природних ресурсів та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 укладено договір від 21.12.2020 № 46/20 про надання послуг пов`язаних із лікуванням дуба «Шептицького» - найстаршого дерева Львова та інших особливо цінних вікових дерев.

Кошторисом з надання послуг, який є додатком №1 до договору визначено ознаки дерев та їх розташування, найменування, кількість, ціна та вартість.

Відповідно до «Норм часу (виробітку) на роботи з озеленення» ГКН 02.08.018 - 2004, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 05.02.2004 №27 та чинного законодавства роботи із санітарної обрізки сухих та зламаних живих гілок та вкорочення перевидовжених гілок виконуються робітником з благоустрою 4 розряду.

Так, як слідує з акту ревізії №06-35/6 від 19.03.2021, вартість однієї години роботи робітника 4 розряду розрахованої згідно з Територіальною угодою між Львівською обласною державною адміністрацією, Львівським обласним об`єднанням організацій роботодавців та профспілковими об`єднаннями Львівської області на 2018-2020 роки, затвердженої Міністерством соціальної політики України 15.06.2018 №18 становить 48,69 грн., водночас згідно представленого кошторису з надання послуг ФОП ОСОБА_1 , вартість однієї години санітарної обрізки сухих та зламаних живих гілок діаметром більше 10 см становила 380,0 грн., часткового вкорочення перевидовжених гілок - 270,0 грн.

Таким чином, в листі - вимозі внаслідок неефективних управлінських рішень щодо укладання договору з ФОП ОСОБА_1 на надання послуг з санітарної обрізки дерев, вартість яких є вищою, від встановлених Нормами часу (виробітку) на роботи з озеленення» ГКН 02.08.018 - 2004, вказано на проведення непродуктивних витрат коштів міського бюджету м. Львова на суму 17,4 тис. гривень.

У спірній вимозі відповідач вимагає в подальшому посилити контроль за використанням бюджетних коштів та дотримуватись вимог законодавства, а отже вимога щодо контролю за використанням коштів є законна, при цьому суд відхиляє аргументи представника позивача, щодо посилання на науковий висновок, наданий В.Крамарцем, оскільки такий не обґрунтований нормами чинного законодавства та не підтверджується жодними доказами.

Стосовно вимоги про посилення контролю за дотриманням вимог Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922 -VIII, в частині розміщення повідомлень з вимогою про усунення учасниками невідповідностей поданої інформації, вказаної на виявлене порушення, щодо недотримання вимог ст.26 та ч. 16 ст.29 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922 - VIII, а саме не розміщення тендерним комітетом в електронній системі закупівель повідомлення з вимогою про усунення ФОП ОСОБА_2 невідповідностей в поданій інформації та не надання можливості учаснику їх усунути, а також прийняття пропозиції ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр», яка не відповідала умовам тендерної документації та в порушення ч.1 ст.31 Закону №922 - VIII не була відхилена тендерним комітетом, суд вважає таку правомірною з наступних підстав.

Так, частиною 16 статті 29 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII (далі - Закон №992) визначено, якщо замовником під час розгляду тендерної пропозиції учасника виявлено невідповідності в інформації та/або документах, що подані учасником у тендерній пропозиції та/або подання яких вимагалось тендерною документацією, він розміщує у строк, який не може бути меншим ніж два робочі дні до закінчення строку розгляду тендерних пропозицій, повідомлення з вимогою про усунення таких невідповідностей в електронній системі закупівель.

Слід відмітити, що вищевказаним Законом встановлено не право, а обов`язок замовника розмістити в електронній системі закупівель повідомлення з вимогою про усунення виявлених невідповідностей в інформації та/або документах, що подані учасником у тендерній пропозиції та/або подання яких вимагалось тендерною документацією.

При цьому, так, як позивач, усупереч частини 16 статті 29 Закону №992 не розмістив в електронній системі закупівель повідомлення з вимогою про усунення учасниками невідповідностей поданої інформації, відповідачем у спірній вимозі правомірно вимагається посилити контроль за дотриманням вимог Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922 - VIII в частині розміщення повідомлень з вимогою про усунення учасниками невідповідностей поданої інформації.

Щодо доводів представника позивача про те, що вимога відповідача є неконкретизованою, суд зазначає наступне.

Спірна вимога містить власне вимоги до Управління екології та природних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради, зокрема щодо забезпечення відшкодування відповідно до норм статей 216-229 Господарського кодексу України на користь міського бюджету шкоди (збитків), заподіяних внаслідок завищення вартості виконаних робіт та наданих послуг на суми 397,2 тис. грн. та 374,1 тис. грн., а також забезпечення відшкодування відповідно до норм статей 130-136 Кодексу законів про працю України на користь міського бюджету зайво нарахованих коштів внаслідок неправильного застосування розміру допомоги на оздоровлення у сумі 169,2 тис. гривень. та вимоги про:

- посилення контролю за дотриманням з Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», в частині виплати допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки в розміру посадового окладу;

- посилення контролю за використанням бюджетних коштів та дотримання вимог законодавства;

- посилення контролю за дотриманням вимог Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922 -VIII, в частині розміщення повідомлень з вимогою про усунення учасниками невідповідностей поданої інформації.

Вимога також містить вказівку про те, що у разі не усунення виявлених порушень у встановлений строк Управління має право звернутися до суду в інтересах держави.

Тобто, спірна вимога є індивідуально-правовим актом, яка спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і в силу закону є обов`язковою до виконання підконтрольною установою, якій вона адресована.

При цьому, суд звертає увагу, що наділяючи органи державного фінансового контролю правом пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» не встановлює будь-яких застережень щодо способу виконання підконтрольною особою вимоги. Так само не встановлюють таких застережень й інші чинні нормативно-правові акти. З огляду на зазначене, позивач безпідставно вказує на те, що спірна вимога, як індивідуально-правовий акт, у силу закону, обов`язкова до виконання контрольною установою, прийнята з порушенням вимог закону щодо її змісту, оскільки є неконкретизованою.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30.04.2021 у справі №2040/6586/18 .

Так, якщо існує декілька способів усунення виявлених у ході ревізії порушень, правом вибору певного конкретного способу відповідно до приписів законодавства наділений саме керівник підприємства. В той же час, вказана обставина не позбавляє підконтрольного об`єкта права звернутися до контролюючого органу з метою отримання певних роз`яснень.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №826/1508/17, від 28.04.2020 у справі № 826/8741/16, від 02.04.2020 у справі №820/3534/16, від 28.02.2020 у справі № 808/4044/17, від 13.02.2020 у справі №2040/5815/18 та від 22.09.2020 у справі №820/1286/18.

За таких обставин суд зазначає, що вимога від 16.04.2021 №131306-14/2781-2021 є достатньо конкретизованою та такою, що відповідає ознакам індивідуально-правового акта, у зв`язку з чим твердження позивача протилежного змісту суд відхиляє як безпідставні.

З приводу твердження позивача про порушення строків направлення повідомлення про проведення ревізії, та термінів проведення такої, суд з`ясував наступне.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закон № 2939-XII право на проведення планової ревізії підконтрольних установ надається у разі, коли їм не пізніше, ніж за десять днів до проведення зазначеної ревізії надіслано письмове повідомлення із зазначення дати початку та закінчення контрольного заходу.

Таким чином, норма цього пункту закону передбачає дату надсилання листа, а не дату його отримання, тому доводи представника позивача про те, що письмове повідомлення про проведення ревізії позивач отримав лише 11.01.2021, тоді як ревізія розпочалася 15.01.2021, до уваги не беруться.

Також, необхідно зазначити, що відповідно до частини 10 статті 11 Закону № 2939-XII тривалість планової виїзної ревізії не повинна перевищувати 30 робочих днів.

Водночас, ревізію фінансово-господарської діяльності Управління екології та природних ресурсів розпочато 15.01.2021 та завершено 12.03.2021, при цьому у зв`язку з проведенням зустрічних звірок перевірку було призупинено з 27.01.2021 по 16.02.2021, що підтверджується листом №131306-14/575-2021 від 26.01.2021 та листом №131306-14/1116-2021 від 16.02.2021.

Таким чином, на проведення ревізії позивача, відповідачем використано 27 робочих днів, що спростовує аргументи представника позивача про те, що термін проведення ревізії становив 40 робочих днів.

Суд також звертає увагу, на те, що доводи представника позивача, викладені у позовній заяві з посиланнями на сторінки 17,20,30-31,32,38 Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління екології та природних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради №06-35/6 від 19.03.2021 безпосередньо не стосуються вимоги від 16.04.2021 №131306-14/2781-2021 «Щодо усунення порушень законодавства», оскільки дані фінансові порушення не зазначені у спірній вимозі та не є її предметом.

Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 23.12.2021.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна