Справа № 200/13861/21
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 р. Справа№200/13861/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

при секретарі судового засідання Радченко Д.Д.

за участю представників сторін:

від позивача не з`явився

від відповідача Винятинська І.М. згідно витягу

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача Східного міжрегіонального управління Державної служби України з

питань праці

про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємства ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці (, юридична адреса: 85302, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, 82) про визнання протиправною та скасування постанови від 19.08.2021 року № СМУ1607/1092/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, як вважає позивач, виносячи постанову, яка оскаржується, відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань охорони праці.

Зазначає, що під час проведення перевірки відповідачем порушений порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю.

Вказує на те, що висновок інспекторів ґрунтується на свідченнях осіб, які підтвердили, що, нібито, працюють у позивача, що є недійсним та ґрунтується на припущеннях та домислах.

Враховуючи наведене, просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав на її безпідставність та зазначив, що постанова, яка оскаржується, винесена відповідачем в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань охорони праці.

Вказує на те, інспекційне відвідування здійснене у відповідності до вимог чинного законодавства.

Зазначає, що зазначені у акті перевірки особи допущені позивачем до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом власника, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування про прийняття на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведене, просить в задоволені адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

Фізична особа-підприємець - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19.05.2006 року, про що зроблений запис № 0004459.

25.06.2021 року Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці здійснене інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , про що складений акт за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах праці від 09.07.2021 року № СМУ1607/1092/АВ (а.с.22-33).

Під час перевірки Східному міжрегіональному управлінню Державної служби України з питань праці надані усні пояснення громадян:

- ОСОБА_2 , пояснила, що знаходиться на стажуванні на настильника декілька днів.

- ОСОБА_3 - знаходиться на стажуванні на настильника другий день. Під час стажування розкладували тканину, давали розкладку, натягували тканину та відрізали її. Трудові договори не оформлювали. З усіх інших питань інспектора праці ОСОБА_3 зазначила, щоб зверталися до керівника цеху -

ОСОБА_4 , зателефонувала керівнику цеху та зазначила, що йому необхідно приїхати до приміщення, також ОСОБА_5 , пояснича, що знаходиться в приміщенні тимчасово і виконує обов`язки керівника цеху (адміністратора).

- ОСОБА_6 - працює на посаді нормувальника на ОСОБА_7 приблизно два місяці.

- ОСОБА_8 - сиділа за комп`ютером в приміщенні, суміжному з цехом. Повідомила, що прийшла за своїми речами. ОСОБА_8 зазначила, що керівником приміщення, в якому вона знаходилась, є ОСОБА_9 , після чого пройшла територією цеху га зайшла до тимчасово виконуючої обов`язки керівника цеху ОСОБА_4 .

- ОСОБА_10 - працює близько чотирьох - шести місяців на ОСОБА_1 . Заробітну плату отримує один раз на місяць на картковий рахунок. З посадовою інструкцією ознайомлений. Під час проведення інспекційного відвідування ОСОБА_10 проводив точне вирізання деталей по лекалам.

- ОСОБА_11 - повідомила, що працює неофіційно. Під час проведення інспекційного відвідування ОСОБА_11 проводила нумерацію деталей крою крейдою.

- ОСОБА_12 - працює 2 дні. Роботу знайшла за об`явою. Трудовий договір не оформлювала. ОСОБА_13 . Під час проведення інспекційного відвідування ОСОБА_12 проводила нумерацію деталей крою крейдою.

Під час перевірки встановлені порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України, ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, абз. 1 постановляючої частини Постанови № 413, а саме працівники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 допущені до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом власника, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому про прийняття працівника на роботу, в порядку встановленому КМУ.

09.07.2021 року Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці складений припис про усунення виявлених порушень № СМУ1607/1092/АВ/П, згідно якого ФОП ОСОБА_1 зобов`язаний усунути порушення (а.с.34-35).

19.08.2021 року Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці складена постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населенння № СМУ1607/1092/АВ/П/ТД-ФС, в якому Управлінням вирішено накласти на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 480000 грн. (а.с.15-18).

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу.

Проаналізувавши матеріали справи, норми законодавства, яке регулює спірні правовідносини, доводи позовної заяви, відзиву, пояснень сторін, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.

Державна служба України з питань праці України входить до системи органів виконавчої влади та забезпечує реалізацію державної політики з промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно п. 7 даного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці відповідно до покладених на нього завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Таким чином, відповідач у справі орган владних повноважень, якому чинним законодавством України надані владні управлінські функції щодо реалізації державної політики у сфері охорони праці.

Статтею 259 Кодексу законів про працю України встановлено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 823 затверджений Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 року № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог частин четвертої і п`ятої статті 2 Закону.

Відповідно до п. 5 Порядку № 823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є, зокрема: 1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Згідно п. 8 Порядку № 823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Відповідно до п. 16 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Згідно п. 17 Порядку № 823 акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою, один примірник акта залишається в об`єкта відвідування, другий примірник акта залишається в інспектора праці.

27.10.2020 року Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України затверджений наказ № 2161 «Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю Державною службою України з питань праці».

В акті інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю повинна бути зазначена інформація, зокрема, про:

- дату та місце складання акту інспекційного відвідування;

- прізвище, ім`я, по батькові посадових осіб, які проводять інспекційне відвідування з зазначенням номерів службових посвідчень;

- прізвище, ім`я, по батькові керівника або уповноваженої особи об`єкта відвідування, інших осіб, присутніх при проведенні інспекційного відвідування;

- найменування об`єкта відвідування та його місцезнаходження;

- тривалість інспекційного відвідування;

- дані про останній проведений захід державного контролю;

- опис стану додержання вимог законодавства про працю;

- детальне проведення перевірки та опис виявлених порушень;

- підписи інспекторів праці та керівника об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи.

Крім того, за загальними вимогами інспекційного відвідування, в акті повинна бути зазначена інформація про працівників, що перебувають або не перебувають у трудових відносинах з керівником об`єкта відвідування, з обов`язковим зазначенням прізвища, ім`я, по батькові встановлених осіб, документів, які посвідчують особу, або інших даних, що підтверджують особу робітників.

Як вбачається з акту інспекційного відвідування, в ньому в якості порушення керівником об`єкта відвідування законодавства про працю вказаний факт допуску ФОП ОСОБА_1 працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 без укладання трудового договору, при цьому вказані лише іх прізвище, ім`я та по-батькові, будь-яких інших даних про вказаних осіб в акті не зазначено.

Таким чином, суд зазначає, що зазначених осіб не можна ідентифікувати.

Суд вважає, що запис інформації про прізвище, ім`я та по-батькові осіб, які вказані в акті перевірки здійснений лише зі слів осіб, без її належного підтвердження особистими документами, відібранням письмових пояснень тощо.

Тобто, акт інспекційного відвідування не може вважатись належним доказом правопорушення та підставою для притягнення керівника об`єкта відвідування до відповідальності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що акт інспекційного відвідування оформлений відповідачем з порушенням норм чинного законодавства, тому не є належним доказом встановленого правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем не надані суду належні докази правомірності висновків про порушення позивачем норм чинного законодавства про працю в розумінні зазначеної норми Закону.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлена протиправність висновків відповідача щодо порушення позивачем норм чинного законодавства про працю, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного керуючись Конституцією України, Кодексом Законів про працю України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці (, юридична адреса: 85302, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, 82) про визнання протиправною та скасування постанови від 19.08.2021 року № СМУ1607/1092/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення задовольнити повністю.

Постанову Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці від 19.08.2021 року № СМУ1607/1092/АВ/П/ТД-ФС про накладення на Фізичну особу підприємця ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення в розмірі 480000 грн. визнати протиправною та скасувати.

Стягнути зі Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці (, юридична адреса: 85302, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, 82) (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 4800 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У судовому засіданні 22.12.2021 року проголошена вступна та резолютивна частина рішення, повний текст рішення виготовлений 24.12.2021 року.

Суддя Т.В. Давиденко