Справа № 280/9827/21
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

24 грудня 2021 року Справа № 280/9827/21 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, 69057)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19.10.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 3796-3105/Ч-02/8-0800/2 29.03.2021 в нарахуванні, обчисленні та виплаті ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14.10.2014 починаючи з 11.01.2020 та виходячи з розміру 60 відсотків від суми заробітної плати (грошового забезпечення), без застосування обмежень її максимального розміру;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати ОСОБА_1 , пенсію за вислугу років та виплачувати її в розмірі, обчисленому відповідно до частин 2-4 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-УІІ від 14.10.2014, починаючи з 11.01.2020 та виходячи з розміру 60 відсотків від суми заробітної плані із застосуванням до виплат коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього, згідно довідки про складові заробітної плати/грошове забезпечення (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед призначенням/перерахунком пенсії) № 14-30вих-21 від 02.02.2021, а також довідок про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) від 02.02.2021 № 14-30вих-21, від 02.02.2021 № 14-31 вих-21, від 02.02.2021 за №14-32вих-21 без застосування обмежень її максимального розміру до завершення особливого періоду;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити виплату ОСОБА_1 , різниці між отриманою та належною до сплати суми пенсії починаючи з 11 січня 2020 року до дати рішення суду, з урахуванням раніше сплачених сум.

Крім того, просить суд допустити до негайного виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у встановлений судом строк, подати до суду звіт щодо виконання рішення Запорізькою окружного адміністративного суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за його заявою відповідачем здійснено перерахунок пенсії за вислугу років згідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру». Позивач вважає, що під час розрахунку пенсії протиправно застосовано обмеження максимального розміру пенсії встановленого частиною 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру», оскільки на позивача, як на військовослужбовця, який проходить службу в органах прокуратури в особливий період, поширюються перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України №1774-VІІІ та обмеження не застосовуються. Позивач вказав, що звертався із заявою щодо перерахунку пенсії, проте отримав лист з якого убачається про відмову у визначені належного розміру пенсії. Вважає відмову у перерахунку пенсії протиправною, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволені позову, мотивуючи тим, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Вважає, що управлінням недопущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно позивача.

Ухвалою суду від 25.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, судом встановлено наступне.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.08.2020 у справі № 280/4191/20 позивачу з 11.01.2020 року призначена пенсія за вислугу років у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697 (далі - Закон № 1697). Позивач продовжив працювати в органах прокуратури.

Враховуючи наведене, оскільки пенсія позивачу була призначена 11.01.2020 та за записами трудової книжки позивач проходив військову службу на прокурорських посадах в органах військової прокуратури по 11.09.2020, то розрахунок пенсії позивача був обчислений на умовах Закону № 1058.

Позивач 23.12.2020 звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії за вислугу років у відповідності до Закону № 1697 після звільнення з органів прокуратури, надавши нові документи, зокрема, військовий квиток, посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_1 від 11.06.2009, наказ Військової прокуратури об`єднаних сил про закінчення військової служби на прокурорських посадах в органах військової прокуратури № 583 від 10.09.2020.

Відповідач з 12.09.2020 здійснив перерахунок позивачу пенсії за вислугу років з розрахунку 60% від суми місячного заробітку у відповідності до Закону № 1697, розмір пенсійної виплати склав 17120,00 грн, про що свідчить рішення №38 від 18.02.2021.

Починаючи з 23.12.2020 (з дня звернення за перерахунком з наданим посвідчення учасника бойових дій) позивачу було встановлено підвищення та цільова допомога як учаснику бойових бій.

Позивач 11.02.2021 звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії за вислугу років у відповідності до Закону № 1789 у зв`язку із збільшенням заробітної плати (пенсії за спецзаконам), надавши довідки № 14-30вих21 від 02.02.2021, № 14-31вих21 від 02.02.2021, № 14-32вих21 від 02.02.2021 про складові заробітної плати, видані Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил.

Відповідач на підставі заяви та поданих документів з 01.12.2020 здійснив перерахунок пенсії за вислугу років позивача з розрахунку 60% від суми місячного заробітку у відповідності до Закону № 1789, де розмір пенсійної виплати склав 17690,00 грн, про що свідчить рішення № 38 від 18.02.2021.

Позивач не погоджуючись із діями відповідача щодо обмеження виплати пенсії, звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05 листопада 1991 року визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури врегульовано ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 за№ 1697-VII, відповідно до частини двадцятої якої (у редакції Закону України від 28.12.2014, № 76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частина 20 ст. 86 Закону № 1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014, № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:

- частину двадцяту статті 86 Закону "Про прокуратуру" № 1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: "20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019 та вирішив таке:

- визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

- положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення № 7-р(II)/2019:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

У своєму рішенні від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 Конституційний суд України також зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Отже, Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 за № 1697-VII з 13.12.2019 не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2020 у справі №280/4191/20 позивачу з 11.01.2020 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про прокуратуру, у розмірі, обчисленому відповідно до вимог Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивач 23.12.2020 звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії за вислугу років у відповідності до Закону № 1697 після звільнення з органів прокуратури, надавши нові документи, зокрема, військовий квиток, посвідчення учасника бойових дій №032416 від 11.06.2009, наказ Військової прокуратури об`єднаних сил про закінчення військової служби на прокурорських посадах в органах військової прокуратури № 583 від 10.09.2020.

Статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697 визначено, що пенсія працівникам органів прокуратури визначається в розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

На підставі наведеного, заяви та поданих документів, у зв`язку із закінченням військової служби на прокурорських посадах в органах військової прокуратури, відповідач з 12.09.2020 здійснив перерахунок позивачу пенсії за вислугу років з розрахунку 60% від суми місячного заробітку у відповідності до Закону № 1697, розмір пенсійної виплати склав 17120,00 грн, про що свідчить рішення №38 від 18.02.2021.

Позивач 11.02.2021 звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії за вислугу років у відповідності до Закону № 1789 у зв`язку із збільшенням заробітної плати (пенсії за спецзаконам), надавши довідки № 14-30вих21 від 02.02.2021, № 14-31вих21 від 02.02.2021, № 14-32вих21 від 02.02.2021 про складові заробітної плати, видані Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил.

Відповідач на підставі заяви від 11.02.2021 та поданих документів з 12.09.2020 (після звільнення з органів прокуратури) здійснив перерахунок пенсії за вислугу років позивача з розрахунку 60% від суми місячного заробітку у відповідності до Закону № 1789, де розмір пенсійної виплати склав 17120 грн, та з 01.12.2020 року склав 17690,00 грн. про що свідчить рішення № 38 від 18.02.2021.

Вимога позивача здійснити перерахунок пенсії за вислугу років з 11.01.2020 на підставі наданих довідок не підлягає задоволенню, оскільки позивачу первинно було призначено пенсію 11.01.2020, яка була обчислена на умовах Закону № 1058, оскільки за записами трудової книжки позивач проходив військову службу на прокурорських посадах в органах військової прокуратури по 11.09.2020, а з 12.09.2020 (після звільнення з органів прокуратури) здійснено перерахунок пенсії за вислугу років позивача у відповідності до Закону № 1789.

Разом з цим, з 12.09.2020 відповідно до вимог Закону України Про прокуратуру здійснено виплату пенсії з обмеженням її максимального розміру.

Щодо правомірності дій відповідача щодо обмеження максимальним розміром (10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність) перерахованої позивачу пенсії, суд зазначає наступне.

На момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії та на час здійснення такого перерахунку, чинна редакція частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII передбачала, що максимальний розмір пенсії прокурорських працівників не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказані положення не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

Із врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що при перерахунку пенсії позивача пенсійним органом обґрунтовано застосовано обмеження максимального розміру пенсії, встановлене вищезгаданими нормативно-правовими актами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 02.05.2018 (справа №704/87/17), від 03.04.2018 (справа №361/4922/17), від 15.05.2019 (справа №554/4191/17), від 21.11.2019 (справа № 161/14321/16-а), від 21.05.2020 (справа №554/10510/16-а).

Стосовно посилання позивача на Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213- VIII суд зазначає наступне.

Відповідно до наданої позивачем довідки від 10.09.2019 №15-249вих-19 позивач брав участь в антирерористичній операції з 02.11.2015 по 30.04.2018 та з 01.05.2018 по 11.09.2020 перебував на посадах: прокурора та начальника відділу представництва інтересів громадянина або держави, протидії корупції у воєнній сфері військової прокуратури сил антитерористичної операції та прокурора відділу представництва інтересів держави, протидії корупції у військовій сфері військової прокуратури об`єднаних сил, приймав участь в операції об`єднаних сил, здійснені заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримувань збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-УІІІ обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посаді у Міністерстві оборони України, Головному управління розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Національній поліції, Апараті Ради національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управління державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з питань надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійснені заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції.

Таким чином, з 11.09.2020 позивач був звільнений з органів прокуратури, доказів, що на час застосування обмежень, він є таким, що проходить військову службу або перебуває на посаді відповідно до переліку п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-УІІІ суду надано не було. Тому суд вважає, що позивач не належить до категорії осіб, які проходять військову службу чи беруть участь в антитерористичній операції, тому відсутні підстави для застосування в даному випадку п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213- VIII.

За таких обставин, суд не вбачає в діях відповідача порушень прав позивача, які підлягають судовому захисту. Отже, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, 69057, )-відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24.12.2021.

Суддя О.В. Конишева