Справа № 460/13018/21
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2021 року м. Рівне №460/13018/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Головатчик А.А. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник Шульжук Т.Р., відповідача: представник Юхименко Т.В., Коїш О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА"
доДержавної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомленя-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

16.09.2021 ТОВ «ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА» звернулось в суд з позовом до Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №1 від 28.08.2021.

Ухвалою від 20.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/13018/21. Розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання - призначено на 21.10.2021.

Ухвалою від 21.10.2021 закрито підготовче провадження у справі; розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 18.11.2021.

В судовому засіданні 18.11.2021 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Згідно з позовною заявою, відповіддю на відзив та усними поясненнями представника позивача в судовому засіданні, позовні вимоги ґрунтуються на тому, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням вимог податкового законодавства, без з`ясування всіх обставин та з надуманих причин. Зокрема, сторона позивача заперечувала встановлені в ході перевірки порушення податкового законодавства щодо нереальності господарських операцій із контрагентом ТОВ «УПК Інвест», покликаючись на те, що всі первинні бухгалтерські документи складені належним чином та є в наявності, а порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та витрат, тому платник податків (покупець товарів, робіт, послуг) не повинен зазнавати відповідних негативних наслідків через можливу неправомірну діяльність контрагентів його контрагента. Додатково, сторона позивача зауважувала, що господарські операції з ТОВ «УПК Інвест» досліджувались у рамках Акту документальної позапланової виїзної перевірки №799/17-00-04-02/42020360 від 14.08.2020, висновки якого скасовано у межах справи №460/9366/20. Що стосується господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 , то сторона позивача зауважувала на тому що вони мають належне документальне підтвердження та повно відображають суть правовідносин, які виникли між суб`єктами господарювання. При цьому сторона позивача визнала, що з 01.07.2019 ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до ТОВ «ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА» на посаду менеджера (управителя) з логістики, а з 02.01.2020 займає посаду економіста. Водночас ОСОБА_1 є платником 3-ї групи єдиного податку (без сплати ПДВ) та провадить діяльність у межах КВЕДів: 52.29 «Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту», 52.10 «Складське господарство», 43.91 «Покрівельні роботи», 4.3.34 «Малярні роботи та скління», 43.29 «Інші будівельно-монтажні роботи», 41.10 «Організація будівництва будівель», 43.12 «Підготовчі роботи на будівельному майданчик», 43.31 «Штукатурні роботи», 43.33 «Покриття підлоги й облицювання стін», 43.39 «Інші роботи із завершення будівництва». Господарські правовідносини між позивачем та ФОП ОСОБА_1 охоплювались за двома правочинами: договором на транспортно-експедиційне обслуговування та договором про надання послуг. Суть послуг по першому договору полягала у забезпеченні організації процедур відвантаження товару та його розмитнення у інтересах позивача. ФОП ОСОБА_1 налаштовував та забезпечував комунікацію з контрагентами позивача, організовуючи процеси відвантаження товару та його транспортування, доказом чого є заявки на відвантаження товару з вказівкою про те, що відповідальним за відвантаження товару є саме ФОП ОСОБА_1 , а також залізничні накладні та акти виконаних робіт. Суть послуг по другому договору зводилась до того, що ФОП ОСОБА_1 самотужки виконував для позивача будівельно-монтажні роботи у вигляді кровельних робіт даху по об`єктам нерухомості, наявним у ТОВ «ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА» у м.Клевань. Для забезпечення виконання будівельних робіт позивачем було придбано відповідний будівельний інструментарій та будівельний матеріали, які потім були передані ФОП ОСОБА_1 за актами про приймання-передачі матеріалів у будівництво та актами про витрати давальницьких матеріалів. Додатково сторона позивача вказувала, що будівельні процедури, які потребували переміщення значного обсягу вантажу не здійснювалося ФОП ОСОБА_1 самостійно, оскільки позивач залучав до вказаних робіт інших підрядників, зокрема ФОП ОСОБА_2 , яким надано послуги екскаватора, перевезення вантажу та крана-маніпулятора. На спростовування висновку відповідача про фізичну неможливість виконання робіт з боку ФОП ОСОБА_1 , сторона позивача вказувала, що хоча кровельні роботи даху потребують значного часу, утім цілком можуть виконуватись однією особою, яка володіє відповідними навичками та вміннями. Що стосується господарських операцій з ФОП ОСОБА_3 , то сторона позивача наполягала на тому, що вони мають належне документальне підтвердження та повно відображають суть правовідносин, які виникли між суб`єктами господарювання, а віднесення робіт з підготовки містобудівної документації до вартості основних засобів не відповідає суті такої операції та правилам ведення бухгалтерського обліку. Так, суть зобов`язань ФОП ОСОБА_3 за договорами про надання інжинірингових послуг полягала у наданні консультацій щодо підготовки документів по містобудівним умовам та оцінки фізичного стану комплексу об`єктів нерухомості, для їхньої купівлі у квітні 2020 року в ТОВ «Укрелітагро» та проведення інженерно-геодезичних вишукувань. На переконання сторони позивача, відповідач абсолютно безпідставно зробив висновки, що витрати на оплату інжинірингових за консультаційних послуг слід було віднести на вартість основних засобів (об`єктів нерухомості), а не до адміністративних витрат, як це зробив платник податку. При цьому, контролюючим органом залишено поза увагою положення п.11 розділу З Методичних рекомендацій бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Мінфіну №561 від 30.09.2003 та п.5 Розділу IV Методичних рекомендацій з формування собівартості будівельно-монтажних робіт, затверджених наказом Мінрегіонбуду України №573 від 31.12.2010 та п. п. 18. 20 П(с)БО 16 «Витрати», які об`єднані єдиним висновком про те, що підставою для віднесення витрат платника на основні засоби є обставина безпосередньої пов`язаності таких витрат з процесом доведення основних засобів до стану, у якому вони придатні для використання із запланованою метою. Утім фактів того, що інжинірингові та консультаційні послуги надані ФОП ОСОБА_3 у вигляді підготовки документації для отримання містобудівних умов і обмежень на реконструкцію об`єктів нерухомості у м. Клевані, перебувають у прямому та безпосередньо зв`язку з доведенням основних засобів до стану, яких дозволяє експлуатацію їхніх технічно-фізичних властивостей, не встановлено і таких насправді немає. Більше того, отримання містобудівних умов жодним чином не впливає і не може вплинути на вартість основного засобу та не забезпечує його технічну та фізичну придатність для використання із запланованою метою. Суть же будівельно-монтажних робіт, виконаних з боку ФОП ОСОБА_3 на користь ТОВ «ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА» за договором про надання послуг №5-п від 15.06.2018 полягала у розчищенні будівельного майданчику від зайвих об`єктів (трава, нерівний ґрунт тощо), що створювали перепони для організації ефективного процесу ремонту об`єктів нерухомості у м.Клевань. При цьому виконання таких робіт не потребує спеціальної кваліфікації, хоча і потребує значних часових ресурсів, що однак не виключає можливість виконання таких робіт однією особою. За сукупністю наведеного сторона позивача просила позов задовольнити в повному обсязі.

Згідно з відзивом на позов та усними поясненнями представників Головного управління ДПС у Рівненській області, сторона відповідачів позов не визнала. Свої заперечення на позов обґрунтувала зокрема тим, що в ході проведення перевірки було встановлено нереальність господарських операцій позивача із контрагентом ТОВ «УПК Інвест», що стало наслідком заниження доходу платника податків. При цьому, сторона відповідача наголошувала на тому, що для підтвердження реальності господарських операцій наявність первинних документів є обов`язковою умовою, проте не виключною, адже наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування, як витрат так і податкового кредиту, а отже обов`язковою умовою для підтвердження реальності є також встановлення реального руху активів в процесі господарських операцій. Перевіркою не встановлено джерело походження виробника товарів, придбання яких задокументовано видатковими накладними, виписаними за реквізитами ТОВ «УПК Інвест» та не підтверджено легальність руху товарів в «ланцюгу» постачання від виробника до ФГ «Золотий Тік» та ФГ «АГРОЛАНКА» до ТОВ «УПК Інвест» та в подальшому до ТОВ «ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА». Операції між вищезазначеними контрагентами не підтвердилися стосовно врахування трудових ресурсів та активів, які необхідні для постачання товарів або здійснення діяльності, що свідчить про ознаки нереальності проведених господарських операцій постачальника ТОВ «УПК Інвест» та неможливості ним постачати ТМЦ. Що стосується взаємовідносин позивача з ФОП ОСОБА_3 , оформлених договором на інжинірингові послуги, то їх реальність відповідачем не оспорюється, але покликаючись на п.8 ПСБО 7 «Основні засоби» затвердженого наказом Мінфіну №92 від 27.04.2000, сторона відповідача наполягала на тому, що первісна вартість об`єкта основних засобів складається в тому числі і з інших витрат, які безпосередньо пов`язані з доведенням основних засобів до стану, у якому вони придатні для використання із запланованою метою. Оскільки позивачем отримано інжинірингові, інформаційні та консультаційні послуги щодо підготовки пакету документів для отримання містобудівних умов і обмежень на реконструкцію об`єкта в смт. Клевань, тобто документи, які по своїй суті є необхідними для проведення капітального ремонту (модернізації) об`єктів основних засобів, що призведуть до отримання економічних вигод в майбутньому, то такі витрати на інжинірингові інформаційні та консультаційні послуги повинні бути віднесені до первісної вартості об`єкта основних засобів для якого проводились інжинірингові послуги та вказані в актах виконаних робіт, а не до адміністративних витрат, як зроблено платником податків. Обґрунтовуючи висновки про завищення платником податків витрат, що призвело до заниження фінансового результату на суму 1559167 грн., податковий орган покликався на те, що господарські операції ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» з ФОП ОСОБА_1 щодо отримання від останнього транспортно-експедиційних послуг, насправді не мали реального товарного характеру, а були спрямовані виключно на отримання позивачем неправомірної податкової вигоди. Також перевіркою було встановлено відсутність первинних документів, а саме копій залізничних накладних, рахунків фактур, довіреностей виданих на отримання ТМЦ, посвідчень якості, ветеринарних свідоцтв, карантинних сертифікатів, копії протоколів випробування та експертизи товару, що проводяться при відвантажені, які б підтверджували фактичне надання послуг ФОП ОСОБА_1 . В наданих же до заперечень на акт перевірки залізничних накладних відсутні відомості про ФОП ОСОБА_1 як про експедитора. Крім того перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться в трудових відносинах з ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» та в охоплений перевіркою період працював з повним робочим днем, перебуваючи у відпустці лише в червні 2020 року. Також перевіркою було встановлено невідповідність оформлених документів щодо змісту господарських операцій, а також ненадання всіх документів, які можуть підтвердити реальність господарських операцій, а саме не надано документів що підтверджують факт здійснення будівельно- монтажних робіт ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 , враховуючи відсутні необхідні умови для здійснення ними будівельно - монтажних робіт враховуючи обсяг, складність, виконаних робіт в зв`язку з відсутністю матеріально технічного забезпечення та трудових ресурсів тощо. Так як у ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» відсутні належним чином оформлені первинні документи, які підтверджують отримання будівельно-монтажних робіт, які ідентифікують джерело походження активу, його виробника та постачальника, такі роботи вартістю 3860920 грн. для цілей бухгалтерського обліку вважаються такими, що отримані безоплатно. Вказаним податковий орган доводив заниження платником податків відповідної суми доходу в охопленому перевіркою періоді. За сукупністю наведеного сторона відповідача доводила, що контролюючим органом правомірно та обґрунтовано винесено оспорюване податкове повідомлення-рішення, а відтак просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини справи та фактичні правовідносини сторін.

Відповідно до ст.75, ст.77 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік, наказу ГУ ДПС у Рівненській області №1192-п від 23.06.2021, у період часу з 05.07.2021 по 16.07.2021 посадовими особами ГУ ДПС у Рівненській області проведена документальна планова невиїзна перевірка ТОВ «ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 27.05.2019 по 31.03.2021.

В межах перевірки платнику податків направлялись письмові запити про надання пояснень №1 від 15.07.2921 і №2 від 15.07.2021, на які 16.07.2021 було надано відповіді з копіями документів (а.с.221-227 том 5).

Результати перевірки оформлені актом №4837/17-00-07-02/43020360 від 23.07.2021 з додатками (а.с.24-121 том 1).

За висновками вказаного акту, під час перевірки встановлено, зокрема, порушення пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пункту 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку (П(с)БО) 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №92 від 27.04.2000, пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку (П(с)БО) 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №20 від 31.01.2008, пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку (П(с)БО) 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999, що призвело до заниження податку на прибуток в сумі 4335950 грн., у тому числі за 2020 рік на 4285445 грн. та за 1 квартал 2021 року на 50505 грн. (а.с.81 том 1).

ТОВ «ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА» подавало письмові заперечення на акт перевірки з копіями первинних документів (а.с.122-139 том 1).

У відповідь на заперечення Головне управління ДПС у Рівненській області аргументи платника податків, які стосуються податку на прибуток відхилило, хоча й виклало інші висновки акту перевірки у новій редакції (а.с.140-165 том 1).

На підставі зазначених висновків відповідачем 28 серпня 2021 року прийнято податкове повідомлення-рішення №01, згідно якого ТОВ «ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 4335950 грн., в тому числі 4335950,00 грн. - за податковими зобов`язаннями та 0,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)(а.с.166-168 том 1).

Вказане рішення надіслане платнику податків 28.08.2021 і отримане адресатом 30.08.2021 (а.с.169-170 том 1).

Зазначене податкове повідомлення-рішення базується на висновках податкового органу про заниження показників у рядку 01 Декларацій «дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» в загальному розмірі 24088610,00 грн. (18% = 4335950,00 грн), в результаті:

1) завищення витрат, що призвело до заниження фінансового результату на 1559167,00 грн. (18% = 280650,00 грн) внаслідок віднесення до їх складу видатків на оплату ФОП ОСОБА_1 транспортно-експедиційних послуг, які не мали реального товарного характеру та за відсутності належних доказів щодо надання ним таких послуг;

2) заниження доходів, що призвело до заниження фінансового результату на 3860920,00 грн. (18% = 694966,00 грн.) внаслідок не віднесення платником до їх складу доходів від безоплатно одержаних оборотних активів, а саме будівельно-монтажних робіт, що оформлені, як такі, що надані ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 , але не могли бути ними надані враховуючи їх обсяг та складність, а також в зв`язку з відсутністю матеріально технічного забезпечення та трудових ресурсів;

3) безпідставного віднесення до складу адміністративних витрат 565000,00 грн. (18% = 101700,00 грн.) вартості інжинірингових, інформаційних та консультаційних послуг щодо підготовки пакету документів для отримання містобудівних умов і обмежень на реконструкцію об`єкта нерухомого майна, отриманих від ФОП ОСОБА_3 , які підлягали віднесенню до первісної вартості об`єкта основних засобів;

4) заниження доходів, що призвело до заниження фінансового результату на 18103522,80 грн. (18% = 3258634,00 грн.) внаслідок не віднесення платником до їх складу безоплатно одержаних ТМЦ, а саме сої, що оформлена як придбана у ТОВ «УПК Інвест», в той час як перевіркою не підтверджено легальність руху товарів в «ланцюгу» постачання від виробника до ФГ «Золотий Тік» та ФГ «АГРОЛАНКА» до ТОВ «УПК Інвест» та в подальшому до ТОВ «ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА».

Щодо взаємовідносин ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» з ТОВ «УПК Інвест», то господарські правовідносини між ними оформлені договором поставки №2020-06-10 від 10.06.2020, за умовами якого ТОВ «УПК Інвест», як постачальник, зобов`язався передати у власність позивача як покупця, товар у вигляді зернових та олійних культур, визначені договором та специфікаціями до нього (а.с.203- 205 том 1).

За Специфікацією №1 від 10.06.2020 сторони погодили поставку сої, врожаю 2019 року, у кількості 320 метричних тон (з узгодженою похибкою 10%), загальною вартістю 3992000 грн. Умови поставки визначені наступним чином: CPT- поставка оплачена до ТОВ «Вітчизна» (Конотопський район) (а.с.206-207 том 1).

За фактом поставки товару по Специфікації №1 складено такі видаткові та товарно-транспорті накладні: видаткова накладна №129 від 11.06.2020 на поставку 115,8 тон сої загальною вартістю 1444605,92 грн. (ПДВ 240767,65 грн); ТТН №№11-06/1, 11-06/2, 11-06/3 від 11.06.2020; видаткова накладна №130 від 13.06.2020 на поставку 159,96 тон сої загальною вартістю 1995502,28 грн.(ПДВ 332583,71 грн) ТТН №№3-06/1, 13-06/2, 13-06/4 від 13.06.2020; видаткова накладна №131 від 16.06.2020 на поставку 37,4 тон сої, загальною вартістю 466565,30 грн. (ПДВ 77760,88 грн); ТТН №16-06/1 від 16.06.2020 (а.с.209-218 том 1).

На суми ПДВ виписано та зареєстровано податкові накладні № 24 від 11.06.2020, №25 від 12.06.2020, №26 від 13.06.2020, № 27 від 16.06.2020 (а.с.221-222,225-226 том 1)

Оплата здійснена платіжними дорученнями: №19 від 12.06.2020 на суму 2000000 грн. та №25 від 12.06.2020 на суму 1000000 грн. (а.с.223-224 том 1).

На підтвердження передачі отриманого товару на зберігання ТОВ «Вітчизна» позивачем надано договір складського зберігання зерна №1006/К20/1 від 10.06.2020 та акти приймання сої №270 від 11.06.2020, № 271 від 13.06.2020 та № 272 від 16.06.2020 (а.с.230-238 том 1).

19.06.2020 актом виконання робіт №276 підтверджено надання з боку ТОВ «Вітчизна» на користь ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» послуг по зберіганню сої та по відвантаженню сої. Актом №288 від 19.06.2020 підтверджено, надання ТОВ «Вітчизна» на користь - ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» послуг з маневрених робіт, зокрема збирання, подачі та подачі-збирання вагонів для перевантаження сої (а.с.239-241 том 1).

Як свідчить акт надання послуг транспортно-експедиторського обслуговування №142 від 19.06.2020 та відомості по вагонам, ТОВ «ТЕК ХЕДВЕЙ» на підставі Договору транспортно-експедиторського обслуговування №0708/2019-ЕУ від 07.08.2019 перевантажувало сою позивача у вагони №95067278, №95721379, №95721460, №95721536, №95722635 (а.с.242-250 том 1, а.с.1 том 2).

Як ствердив позивач, товар, поміщений у вказані вище вагони, прямував до станції Клецк (Білорусія) на виконання Контракту 19-08-13-DUBS від 13.08.2019 між ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» та ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ» (Естонія). Факт виконання цього контракту підтверджений також рахунком-фактурою №11/1 від 19.06.2020, вантажно-митною декларацією від 19.06.2020 та документами, що подавалися для експорту сої, а також залізничними накладними по вагонах, якими транспортувалася соя до станції Клецк (Білорусь) (а.с.2-42 том 2).

За Специфікацією №2 від 18.06.2020 ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» та ТОВ «УПК Інвест», погодили поставку сої, врожаю 2019 року, у кількості 450 метричних тон (з узгодженою похибкою 10%), загальною вартістю 5647500 грн. Умови поставки визначено: CPT- поставка оплачена до ТОВ «Новотек» (місто Конотоп)(яке надає послуги по перевантаженню продукції на підставі Договору про надання послуг по перевантаженню продукції №250220П від 25.02.2020)(а.с.208 том 1).

За фактом поставки товару по Специфікації №2 складено такі видаткові та товарно-транспорті накладні: видаткова накладна №166 від 25.06.2020 на поставку 321,26 тон сої загальною вартістю 4031813,00 грн. (ПДВ 671968,83 грн), ТТН №987354, №987353, №987352, № 987351, № 987358, №987357, №987356, №987355 від 25.06.2021, видаткова накладна №167 від 26.06.2020 на поставку 122,82 тон сої загальною вартістю 1541391,00 грн. (ПДВ 10458,33 грн); ТТН №№987360, 987359, 987361 від 26.06.2020 (а.с.43-55 том 2).

Загалом поставлено 444,08 тон з передбачених 435,78 тон (компенсовано недостачу 8,2 тони за Специфікацією № 1 від 10.06.2020), оплачено 451800 грн. з належних 5573204 грн.

Виписано та зареєстровано податкову накладну № 59 від 23.06.2020, загальна сума операції: 4518000 грн., з яких 3765000 грн фактична вартість товару, 753000 грн сума податку на додану вартість: обсяг поставленої продукції 360 тон.(а.с.227 том 1) .

Оплата здійснена платіжним дорученням № 52 від 23.06.2020 (а.с.229 том 1).

Як ствердив позивач 25.06.2020 та 26.06.2020 ТОВ «УПК Інвест» за правилами СРТ. на підставі Специфікації №2, доставило сою загальною вагою 444,08 тон, що підтверджується Актом надання послуг зважування ТОВ «Новотек» від 26.06.2020. ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА», як власник товару, перевантажило товар у вагони компанії TOB «ТЕК ХЕДВЕЙ», яка надавала слуги транспортного експедирування на підставі договору експедирування. Товар після отримання від ТОВ «УПК Інвест» на станції Конотоп, перенаправлявся удвох напрямках: соя вагою 313500 кг - доставлявся до станції Клецк (Білорусь); соя вагою 444080 кг - до станції Лепель (Білорусь) на виконання Контракту 19-08-13-DUBS від 13.08.2019 між ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» та ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ» (Естонія) та додатку №12 від 25.06.2020 до нього. Факт виконання цього контракту підтверджений також рахунком-фактурою №12/1 від 25.06.2020, вантажно-митними деклараціями від 26.06.2020 №14973 і №15138 та документами, що подавалися для експорту сої, а також залізничними накладними по вагонах, якими транспортувалася соя до станцій на митному кордоні (а.с.57-125 том 2).

Перевіряючи зазначені господарські операції позивача відповідач в акті перевірки №4837/17-00-07-02/43020360 від 23.07.2021 зауважив, що у ТОВ «УПК Інвест» відсутні основні фонди та нерухоме майно і він не є виробником продукції, що за документами ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» поставлена йому від ТОВ «УПК Інвест» у червні 2020 року. Відповідно до ЄРПН та АІС «Податковий блок» відповідачем встановлено, що ТОВ «УПК Інвест» придбано продукцію у тому числі і сою на суму 19065697,20 грн. в т.ч. ПДВ 3177616,20 грн.: на суму 13455697,20 грн. в т. ч. ПДВ 2242616,20 у ФГ «Золотий Тік» (), перебуває на обліку в ТУ ДПС у Житомирській області, основний вид діяльності 01.11- Вирощування зернових культур (крім рису, бобових культур і насіння олійних культур.) - період здійснення операцій червень 2020 року; на суму 5610000 грн. в т.ч. ПДВ 935000,00 ФГ «АГРОЛАНКА» (), перебуває на обліку в ТУ ДПС У Львівській обл. (Шевченківський р-н м.Львова), основний вид діяльності 01.11-вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур) період здійснення операцій липень 2020 року. При цьому податковий орган констатував, що декларація за червень 2020 року, подана ФГ «Золотий Тік» до ТУ ДПС Житомирській області має статус «історія подання»; підприємство подає декларації з податку на додану вартість з відсутністю обсягів постачання; згідно співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України по податкових зобов`язаннях та податковому кредиту ТОВ «Золотий Тік» за червень 2020 року встановлено відхилення, а саме заниження підприємством податкових зобов`язань на суму ПДВ - 17905066,2 грн. з платником ТОВ «УПК Інвест». Також податковий орган покликався на те, що за наявної податкової інформації по контрагентах-постачальниках, отриманої від ГУ ДПС за місцем обліку контрагентів ТОВ «УПК Інвест», про нереальність здійснених господарських операцій свідчать наступні факти: по ФГ «Золотий Тік» встановлено відсутність власних та/або орендованих земельних ділянок, що свідчить про неможливість здійснення основного виду діяльності, а саме вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; згідно даних ЄРПН та баз даних ДПС України, фактів придбання сільськогосподарської продукції ФГ «Золотий Тік» по ланцюгу постачання не прослідковується, оскільки підприємством в червні 2020 року було придбано лише газ скраплений, газ автомобільний та сировину вуглеводну; у декларації з податку на додану вартість за 2020 рік, поданої ФГ «АГРОЛАНКА» відсутні показники податкових зобов`язань, підприємство не відображає в деклараціях податкові зобов`язання по зареєстрованих податкових накладних в ЄРПН; згідно співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України по податкових зобов`язаннях та податковому кредиту ФГ «АГРОЛАНКА» не відображає взаємовідносини ТОВ «УПК Інвест»; встановлено відсутність власних та/або орендованих земельних ділянок, що свідчить про неможливість здійснення основного виду діяльності, а саме вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; згідно даних ЄРПН та баз даних ДПС України, фактів придбання сільськогосподарської продукції ФГ «АГРОЛАНКА» по ланцюгу постачання не прослідковується, оскільки підприємством 2020 року було придбано лише газ скраплений, газ автомобільний, бензин, дизпаливо. За наведеного, податковий орган зробив висновок про неможливість здійснення господарських операцій між вищезазначеними контрагентами, що свідчить про документальне оформлення операцій при їх фактичному невиконанні. Таким чином, відповідач вказав, що перевіркою не встановлено джерело походження виробника товарів, придбання яких задокументовано видатковими накладними, виписаними за реквізитами ТОВ «УПК Інвест» та не підтверджено легальність руху товарів в «ланцюгу» постачання від виробника до ФГ «Золотий Тік» та ФГ «АГРОЛАНКА» до ТОВ «УПК Інвест» та в подальшому до ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА».

В силу вимог пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» затверджено наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999.

За правилами п.5 П(с)БO 15 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Відповідно до п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №20 від 31.01.2000, зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення.

За даними бухгалтерського обліку позивача по кредиту рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» відображено зобов`язання перед ТОВ «УПК Інвест» по оплаті, здійсненої на його користь за придбану у нього сою.

А відповідно до п.8 П(с)БO 15 дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, інших активів) визнається в разі наявності всіх наведених нижче умов: покупцеві передані ризики й вигоди, пов`язані з правом власності на продукцію (товар, інший актив); підприємство не здійснює надалі управління та контроль за реалізованою продукцією (товарами, іншими активами); сума доходу (виручка) може бути достовірно визначена; є впевненість, що в результаті операції відбудеться збільшення економічних вигод підприємства, а витрати, пов`язані з цією операцією, можуть бути достовірно визначені.

За правилами пункту 21 П(с)БO 15 дохід відображається в бухгалтерському обліку в сумі справедливої вартості активів, що отримані або підлягають отриманню.

Отримання та оприбуткування позивачем придбаної у ТОВ «УПК Інвест» сої підтверджується даними бухгалтерського обліку і первинними документами. Факт використання позивачем придбаної сої у власній господарській діяльності (продаж на експорт) підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, більше того, він визнається також і відповідачем. Обидва факти безпосередньо зазначені контролюючим органом в акті перевірки.

Однак, відповідач вважає, що соя, за яку позивач сплатив грошові кошти ТОВ «УПК Інвест» фактично у такого суб`єкта не придбавалася, а тому зобов`язання на його користь відображені безпідставно, а соя, загальною вартістю 18103522,80 грн. для цілей бухгалтерського обліку вважається такою, що отримана ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» безоплатно, і її вартість підлягала включенню до доходів при визначені фінансового результату.

Вказані висновки суд вважає такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях і суб`єктивних висновках ревізорів.

Щодо інформації, наведеної у акті перевірки відносно ланцюга поставки товарів та контрагентів постачальника товарів для позивача, то суд зауважує на тому, що позивачем було виявлено належну обачність при виборі свого контрагента - ТОВ «УПК Інвест». Можливості та механізму перевірки позивачем всіх суб`єктів, які є у ланцюгу поставки товару є неможливим не тільки технічно, але і юридично, оскільки інформація про контрагентів та партнерів становить комерційну таємницю та не є загальнодоступною. Крім того, податковим законодавством не передбачено право платника податків на звернення до контролюючих органів з метою підтвердження «добросовісності» та «належності» інших платників податків, що перебувають у ланцюгу постачання, що вказує на відсутність у позивача можливості отримати у компетентного органу інформацію, яку такий орган вважає, що платник податків має знати та враховувати під час прийняття рішення про здійснення господарської операції. Крім того, при дослідженні факту здійснення господарських операцій, що вплинули на фінансовий результат платника податків, оцінювати слід відносини безпосередньо між учасниками саме тієї операції, на підставі якої сформовано дані бухгалтерського обліку. При цьому, у разі наявності у контролюючого органу інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи, адже платник податків не може нести відповідальності за дії контрагента при відсутності його вини, інакше порушуються основні конституційні засади: дотримання принципу справедливості як елемента верховенства права (ст.8 Конституції України), індивідуалізації відповідальності (ст.61 Конституції України).

Згідно з вимогами чинного законодавства, на суб`єктів підприємницької діяльності не покладено обов`язок контролювати звітність контрагентів та їх постачальників, своєчасність та повноту сплати ними податків, наявність у них власних або орендованих основних засобів, подання ними форми 20-ОПП тощо. В тому числі податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку і від господарських та виробничих можливостей контрагента та контрагентів такого контрагента.

Слід зазначити, що жодна норма чинного законодавства не покладає обов`язку на платника податків здійснювати перевірку інформації про подання іншим контрагентом податкових розрахунків сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку, з можливістю встановити кількість працівників та оформлення ними трудових відносин.

Крім того, правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть свідчити про нереальність господарських взаємовідносин платника податку.

Також слід зазначити, що відомості з баз даних ДПС можуть слугувати лише підставою для проведення перевірки платників податків у встановленому законом порядку, однак не є самостійною підставою для визначення податкових зобов`язань. Наявність відповідної інформації у вказаному програмному продукті податкового органу безпосередньо не створює, не змінює та не припиняє юридичних прав та обов`язків платників податків, тобто не породжує правових наслідків.

Будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального Закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема, задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись належними.

В акті перевірки позивача податковими ревізорами наведено інформацію, отриману з інформаційних систем, без наявності фактичного проведення податкової| перевірки суб`єктів господарювання щодо яких надано інформацію, у зв`язку із вищевикладеним обґрунтування висновків перевірки позивача на основі вищевказаних «узагальнень» є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім того, відповідачем до матеріалів справи не долучено жодного письмового доказу, який би підтверджував його висновки про нереальність та про нікчемність операцій купівлі-продажу сої ТОВ «УПК-Інвест».

Окремо слід зауважити, що господарські операції між ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» та ТОВ «УПК Інвест» з поставки сої, які відбувалися у червні 2020 року, вже досліджувались у податковим органом у рамках документальної позапланової виїзної перевірки, оформленої актом №799/17-00-04-2/42020360 від 14.08.2020, за висновками якого про завищення податкового кредиту з податку на додану вартість по операціям з ТОВ «УПК Інвест» винесено податкове повідомлення-рішення №3 від 01.12.2020, яке в той же час, визнано протиправним та скасовано з мотивів наявності достатньої документальної бази для підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» та ТОВ «УПК Інвест» рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/9366/20, що залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 31.08.2021 (а.с.171-202 том 1).

За усього наведеного, висновки відповідача про порушення позивачем вимог пп.134.1.1. п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, П(с)БО 11 «Зобов`язання» та П(с)БO 15 «Дохід», що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування в охопленому перевіркою періоді та донарахування у зв`язку з цим грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 3258634,00 грн. є необґрунтованими і протиправним, з огляду на що оспорюване податкове повідомлення-рішення у відповідній частині підлягає скасуванню в судовому порядку, а відповідні позовні вимоги - задоволенню.

Що стосується віднесення позивачем до складу адміністративних витрат 565000,00 грн. - вартості інжинірингових, інформаційних та консультаційних послуг щодо об`єкта та щодо підготовки пакету документів для отримання містобудівних умов і обмежень на реконструкцію об`єкта нерухомого майна, отриманих від ФОП ОСОБА_3 , то суд зауважує, що зазначені операції оформлені договорами на інжинірингові послуги №1-п від 09.01.2020 та №2-п від 09.01.2020, за умовами яких ФОП ОСОБА_3 зобов`язалася надати позивачу інжинірингові інформаційні та консультаційні послуги по обладнанню, щодо об`єкта в смт.Клевань та щодо підготовки пакету документів для отримання містобудівних умов і обмежень на реконструкцію об`єкта в смт.Клевань (а.с.162-170 том 5).

Надання таких послуг підтверджено актами здачі-приймання послуг (а.с.171-181 том 5), технічним звітом (а.с.13-68 том 6), оплата - платіжними дорученнями (185-189 том 5) і факт їх отримання позивачем в повній мірі визнається відповідачем.

У відповідному періоді суми по отриманих інжинірингових, інформаційних та консультаційних послуг позивачем віднесено на рахунок Дт. 92 «Адміністративні витрати», які в подальшому відображено по дебету рахунка 791 «Результат операційної діяльності». Відповідно, включено до складу показника витрати на збут у рядок 2130 Звіту про фінансові результати (форма №2), що відповідно вплинуло на фінансовий результат позивача та у Декларації з податку на прибуток, всього на суму 565000 грн.

Покликаючись на те, що відповідно до п 8. П(с)БО 7 «Основні засоби», первісна вартість об`єкта основних засобів складається, в тому числі і з таких витрат, як витрати, які безпосередньо пов`язані з доведенням основних засобів до стану, у якому вони придатні для використання із запланованою метою, відповідач констатував, що отримані позивачем інжинірингові інформаційні та консультаційні послуги обладнанню щодо підготовки пакету документів для отримання містобудівних умов і обмежень на реконструкцію об`єкта в смт. Клевань, по своїй суті є документацією, для проведення капітального ремонту (модернізації) об`єктів основних засобів, що призведуть до отримання економічних вигод в майбутньому, а тому мали бути віднесені до первісної вартості об`єкта основних засобів для якого проводились інжинірингові послуги та вказані в актах виконаних робіт.

З огляду на це, відповідач зробив висновок, що позивачем протиправно зазначені видатки не віднесено на первісну вартість об`єкта, натомість їх безпідставно віднесено до складу адміністративних витрат, що призвело до заниження показника у р.02 «Фінансовий результат до оподаткування у розмірі 565000 грн.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначені у Національному положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», що затверджене наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999.

За правилами пункту 5 П(с)БО 16, витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

А відповідно до пункту 6 - витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Пунктами 7-8 П(с)БО 16 передбачено, що витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені. Якщо актив забезпечує одержання економічних вигод протягом кількох звітних періодів, то витрати визнаються шляхом систематичного розподілу його вартості (наприклад, у вигляді амортизації) між відповідними звітними періодами.

В свою чергу, перелік витрат, які включаються до виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) чітко визначений у пункті 11 П(с)БО 16.

Так, за даним положенням, собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: 1) прямі матеріальні витрати; 2) прямі витрати на оплату праці; 3) інші прямі витрати; 4) змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Перелік витрат, які не включаються до собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) чітко визначений у пункті 17 П(с)БО 16, відповідно до якого це витрати, пов`язані з операційною діяльністю, які поділяються на :

- адміністративні витрати,

- витрати на збут,

- інші операційні витрати.

До адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: загальні корпоративні витрати (організаційні витрати, витрати на проведення річних зборів, представницькі витрати тощо); витрати на службові відрядження і утримання апарату управління підприємством та іншого загальногосподарського персоналу; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського використання (операційна оренда, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); винагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, з оцінки майна тощо); витрати на зв`язок (поштові, телеграфні, телефонні, телекс, факс тощо); амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; витрати на врегулювання спорів у судових органах; податки, збори та інші передбачені законодавством обов`язкові платежі (крім податків, зборів та обов`язкових платежів, що включаються до виробничої собівартості продукції, робіт, послуг); плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків, а також витрати, пов`язані з купівлею-продажем валюти; інші витрати загальногосподарського призначення (пункт 18 П(с)БО 16).

Що стосується пункту 8 П(с)БО 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №92 від 27.04.2000, то ним встановлено, що первісна вартість об`єкта основних засобів складається з таких витрат:

- суми, що сплачують постачальникам активів та підрядникам за виконання будівельно- монтажних робіт (без непрямих податків);

- реєстраційні збори, державне мито та аналогічні платежі, що здійснюються в зв`язку з придбанням (отриманням) прав на об`єкт основних засобів;

- суми ввізного мита;

- суми непрямих податків у зв`язку з придбанням (створенням) основних засобів (якщо вони не відшкодовуються підприємству);

- витрати зі страхування ризиків доставки основних засобів;

- витрати на транспортування, установку, монтаж, налагодження основних засобів;

- інші витрати, безпосередньо пов`язані з доведенням основних засобів до стану, у якому вони придатні для використання із запланованою метою.

Самі по собі інжинірингові, інформаційні та консультаційні послуги, навіть якщо вони стосуються конкретного об`єкта нерухомого майна, як і пакет документів, підготовлений для отримання містобудівних умов і обмежень на реконструкцію об`єкта нерухомого майна, не є тими послугами, які спроможні самостійно зумовити чи спричинити будь-які зміни в основних засобах. Такі послуги можуть лише опосередковано вплинути на процедуру доведення основних засобів до стану, у якому вони придатні для використання із запланованою метою. Саме тому, вартість таких послуг не підпадає під дію пункту 8 П(с)БО 7 «Основні засоби», та не може відноситись на первісну вартість об`єкта основних засобів.

Натомість вартість інжинірингових, інформаційних та консультаційних послуг у відповідності до п.17 П(с)БО 16 відноситься до витрат операційної діяльності, а саме до адміністративних витрат.

За наведеного, висновки відповідача про порушення позивачем п.8 П(с)БО 7, і як наслідок про заниження показника у р.02 «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» у розмірі 565000,00 грн. та донарахування у зв`язку з цим грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 101700,00 грн. є необґрунтованими і протиправним, з огляду на що оспорюване податкове повідомлення-рішення у відповідній частині підлягає скасуванню, а відповідні позовні вимоги - задоволенню.

Що стосується висновків відповідача про завищення позивачем витрат, що призвело до заниження фінансового результату на 1559167,00 грн. внаслідок віднесення до їх складу видатків на оплату ФОП ОСОБА_1 транспортно-експедиційних послуг, то суд зауважує на такому.

17.01.2020 між TOB «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА», як замовником та ФОП ОСОБА_1 , як виконавцем було укладено договір на транспортно-експедиційне обслуговування №20-01-17, за умовами якого виконавець зобов`язався надати замовнику послуги транспортно-експедиційного обслуговування (ТЕО), пов`язаного з навантаженням, сертифікацією, митним оформленням, організацією перевезень зернових, зернобобових, олійних культур, і продуктів їх переробки, залізничним транспортом при здійсненні перевезень всередині України, та на експорт (імпорт). До обов`язків виконавця за таким договором віднесено: організацію перевезення вантажів замовника залізничним транспортом та надання інших транспортних послуг, як самостійно, так і шляхом підписання відповідних договорів з дирекціями Залізниць України, або іншими юридичними особами від свого імені та за рахунок замовника; здійснення оплати залізничних тарифів, додаткових станційних зборів за перевезення вантажів; оформлення транспортних документів на перевезення вантажу; отримання у замовника довіреності і листа на ім`я керівника на елеваторі, ХПП, ККЗ на відправлення вантажу, складської квитанції; оформлення на елеваторі ХПП, ККЗ наказів на відвантаження вантажу і посвідчення якості (а.с.125-131 том 2).

Підтверджуючи виконання умов даного договору позивач надав суду копії актів виконаних робіт (наданих послуг) на загальну суму 1559166,75 грн., в яких вартість робіт обрахована у відповідності до тонажу продукції, по якій здійснено супровід транспортно-експедиційного обслуговування. Зазначені акти не деталізують обсяг наданих послуг та не місять посилань на інші первинні документи, якими підтверджується надання таких послуг. В той же час, до кожного з таких актів, позивачем долучено залізничні накладні, вантажно-митні декларації, карантинні сертифікати, сертифікати про походження, акти завантаження, акти експертизи, протоколи випробування (а.с.175-250 том 2, а.с.1-250 том 3, а.с.1-250 том 4, а.с.1-16 том 5), як такі, що оформлені в межах виконання договору з ФОП ОСОБА_1 .

Однак, зазначену документацію суд не може прийняти в якості такої, що доводить надання ФОП ОСОБА_1 для TOB «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» послуг транспортно-експедиційного обслуговування в розмірі 1559166,75 грн., позаяк жоден з перелічених документів не містить даних про участь у відповідних операціях ФОП ОСОБА_1 .

Суду не надано ні угод з дирекціями Залізниць України, або іншими юридичними особами, укладених ФОП ОСОБА_1 від свого імені та за рахунок TOB «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА», ні квитанцій про здійснення оплати залізничних тарифів, додаткових станційних зборів за перевезення вантажів; ні довіреностей, оформлених для ФОП ОСОБА_1 на отримання ним вантажів TOB «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА», ні наказів на відвантаження вантажу, ні жодних інших документів, які за умовами пунктів 2.1.1.- 2.1.20 договору на транспортно-експедиційне обслуговування №20-01-17 від 17.01.2020 мали б складатись сторонами.

Надані суду копії заявок TOB «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» на відвантаження товару (а.с.17-42 том 5), адресовані продавцям товару, також не підтверджують виконання вищезгаданого договору, позаяк за умовами пунктів 2.2.1-2.2.2 замовник мав направляти письмову заявку саме виконавцю і в такій заявці мав не лише детально описати вантаж, елеватор, КХП, ККЗ та станції відправлення, визначити терміни початку і закінчення навантаження, станції призначення і одержувача вантажу, а й зазначити інструктаж щодо заповнення залізничних накладних та перелік супровідних документів, що додаються до перевізних документів, а також видати виконавцю довіреність (довіреності), листи-клопотання на вчинення юридичних дій.

Також перевіркою встановлено, а позивачем не спростовано, що залізничні накладні підписувались електронним цифровим підписом директора ТОВ «ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА» ОСОБА_4 і в значній частині залізничних накладних встановлено, що транспортування здійснювалось власними вагонами ТОВ «ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА», які отримані в оренду від ТОВ «Атлантік Карго РМБ» та зазначені в поданих повідомленнях про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП.

Оскільки самі по собі акти виконаних робіт не розкривають змісту послуг і не підтверджують їх обсяг, то суд констатує, що позивачем не надано первинних документів, які б засвідчували фактичне отримання послуг по транспортно-експедиційному обслуговуванню від ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 1559166,75 грн., яку він відніс на витрати.

Таким чином, суд погоджується з висновками відповідача про те, що господарські операції ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» з ФОП ОСОБА_1 щодо надання послуг по транспортно - експедиційному обслуговуванню не підтверджено належною первинною документацією.

Крім того, перевіркою встановлено, а позивачем визнано що ОСОБА_1 знаходиться в трудових відносинах з ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» та отримує заробітну плату (а.с.173-174 том 2). З 01.07.2019 ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» на посаду «менеджера (управителя) з логістики», а 02.01.2020 унаслідок переведення - обіймає посаду «економіста», де суть його трудової функції полягає в опрацюванні економічних питань, що виникають у господарській діяльності позивача; також має посвідчення про перевірку знань глави ТУ видане ПАТ «Укрзалізниця», що було дійсне до 29.03.2021 (а.с.45-47 том 5). Відповідно до поданих позивачем звітів про нарахування ЄСВ та таблиці 6 «Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам» до звіту встановлено, що працівник ОСОБА_1 працював з наявністю трудової книжки та повним робочим часом (перебував у відпустці лише у червні 2020 року 24 дні.).

За наведеного ОСОБА_1 , виконуючи в межах повного робочого дня свою трудову функцію на користь ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА», фізично не міг одночасно і надавати ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» послуги по транспортно-експедиційному обслуговуванню за договором №20-01-17 від 17.01.2020, зокрема такі, які передбачають його присутність у тому чи іншому місці (як от: представляти інтереси замовника в пунктах навантаження, отримання на елеваторі, ХПП, ККЗ рахунку на оплату за навантаження і організація навантаження, представляти інтереси замовника у дозвільних і контролюючих органах, оформляти на елеваторі, ХПП, ККЗ наказ на відвантаження та посвідчення якості, здійснювати контроль якості вантажу при його навантаженні, контролювати зважування тари, брутто і нетто вагонів на залізничних вагах, встановлювати на вагонах запірно-пломбувальні пристрої, як це передбачено пунктами 2.1.5, 2.1.7, 2.1.8, 2., 2.1.10, 2.1.13, 2.1.13, 2.1.14 договору).

За наведеного, суд погоджується з висновками відповідача про те, що господарські операції ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» з ФОП ОСОБА_1 не мали реального товарного характеру та були спрямовані виключно на надання ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» податкової вигоди.

Згідно з п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затверджено наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999, визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності.

Згідно із п.6 П(С)БO 16 витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

За правилами пункту 7 П(С)БO 16, витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати ж, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Отже, формування витрат для визначення фінансового результату до оподаткування за звітний податковий період здійснюється виходячи з національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

При цьому за змістом ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16.07.1999 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. А за визначенням, наведеним у ст.1 вказаного Закону, господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином витрати певного звітного періоду повинні мати належне документальне підтвердження та мати реальний товарний характер.

Оскільки видатки ТОВ «ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА» в сумі 1559166,75 грн. сформовані для визначення фінансового результату до оподаткування, як витрати на оплату ФОП ОСОБА_1 транспортно-експедиційних послуг, які в той же час не підтверджуються належними первинними документами та не мають реального товарного характеру, то податковим органом правомірно констатований факт порушення позивачем вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1, п.134.1.1 ст.134 Податкового кодексу України, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» та п.2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, і як наслідок зроблений висновок про заниження платником податків фінансового результату на суму 1559167 грн.

За наведеного, суд визнає правомірним донарахування позивачу за податковим повідомленням-рішенням №01 грошового зобов`язання з податку на прибуток на рівні 280650,00 грн.

Також суд в повній мірі погоджується з висновками відповідача про заниження позивачем доходів, що призвело до заниження фінансового результату на 3860920,00 грн. внаслідок не віднесення до їх складу доходів від безоплатно одержаних оборотних активів, а саме будівельно-монтажних робіт, що оформлені, як такі, що надані ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 , але не могли бути ними надані враховуючи їх обсяг та складність, а також в зв`язку з відсутністю матеріально технічного забезпечення та трудових ресурсів.

Так, згідно наданого під час перевірки і суду договору надання послуг №2020-08-10 від 10.08.2020 ФОП ОСОБА_1 зобов`язався надати ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» послуги (а.с.48 том 5). При цьому, які саме послуги, якою вартістю і в який період, в договорі жодним чином не обумовлено.

Позивачем, як підтвердження виконання умов даного договору, до матеріалів справи долучено копії актів приймання виконаних будівельних робіт (Форма КБ-2В), за змістом яких, ФОП ОСОБА_1 впродовж жовтня 2020 року виконав роботи по укладанню профнастилу, уклрадання гідробарєра, облаштування кровяної конструкції, монтажу обрешітки даху, обробку антисепником, підшивку звисів даху профнастилом, демонтаж шиферу, монтаж контррейки, монтаж крокв, демонтаж крокв, установка коника, облаштування короба приямку профнастилом, укладання профнастилу, укладання гідробарєра, облаштування кровяної конструкції, монтаж обрешітки даху, обробку антнсепником, підшивки звисів даху профнастилом, демонтаж шиферу, монтаж контррейки, монтаж крокв, демонтаж крокв, установки коника, облаштування короба профнастилом, демонтаж шиферу, встановлення вікон, проведення освітлення в зерноскладі №1, зерноскладі №2, зерноскладі №3, зерноскладі №4 та в бані, що знаходяться в АДРЕСА_1 , на загальну вартість 2588000 грн. (а.с.49-63 том 5).

Позивачем вказано, що ФОП ОСОБА_1 виконував для ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» будівельно-монтажні роботи у вигляді кровельних робіт даху по об`єктам нерухомості у м. Клевань. При цьому, позивачем зазначено, що для забезпечення виконання будівельних робіт було придбано відповідний будівельний інструментарій та будівельний матеріали у ПП «Будіндустріяресурс», що підтверджено договором купівлі-продажу товару №329 від 06.07.2020 та видатковими накладними (а.с.103-116 том 5), у ФОП ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу №35 від 30.04.2020 та видатковими накладними (а.с.117-140 том 5). ФОП ОСОБА_1 отримав відповідні будівельні матеріали та інструментарій у порядку п.1 Додаткової угоди №1 до договору надання послуг у користування, на підставі Актів приймання-передачі матеріалів у будівництво, а використав за Актами про витрати давальницьких матеріалів (а.с.64-93 том 5). Окрім того позивач зауважував, що будівельні процедури, що потребували переміщення значного обсягу вантажу не здійснювалося ФОП ОСОБА_1 самостійно, оскільки ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» залучало до вказаних робіт інших підрядників, зокрема ФОП ОСОБА_6 , яким надано послуги екскаватора, перевезення вантажу та крана-маніпулятора на підставі договору надання послуг №09/09 від 09.09.2020 та актів виконаних робіт (а.с.142-156 том 5).

В той же час, відповідачем встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як підприємець 15.01.2020, основний вид діяльності 52.29 - інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, є платником єдиного податку III група 5%, найняті працівники у нього відсутні, звіти по 1 ДФ - не подавались, згідно звіту 20-ОПП - об`єкти оподаткування відсутні.

Також перевіркою встановлено, а позивачем визнано що ОСОБА_1 знаходиться в трудових відносинах з ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» та відповідно до поданих позивачем звітів про нарахування ЄСВ та таблиці 6 «Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам» до звіту, впродовж 2020 року він працював повний робочий день (перебуючи у відпустці лише у червні 2020 року 24 дні)(а.с.228-239 том 5).

За наведеного, суд погоджується з доводами податкового органу про те, що ФОП ОСОБА_1 , виконуючи в межах повного робочого дня свою трудову функцію на користь ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА», фізично не міг одночасно виконувати на користь ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» будівельно-монтажні роботи, тим більше такі, які є роботами підвищеної небезпеки і виконуються на висоті з отриманням відповідних дозволів. Більше того, ОСОБА_1 не міг фізично виконати кровельні роботи на дахах зерноскладів позивача за один календарний місяць, одноособово. Характер, вид і обсяг таких робіт доводить, що такі роботи виконувалися іншим підрядником, або підрядниками, але аж ніяк не тією особою, з якою підписані акти форми КБ-2В.

Аналогічним чином, згідно наданого під час перевірки і суду договору надання послуг №15-п від 15.06.2018, ФОП ОСОБА_3 зобов`язалася надати ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» послуги (а.с.157 том 5). При цьому, які саме послуги, якою вартістю і в який період, в договорі жодним чином не обумовлено.

Позивачем, як підтвердження виконання умов даного договору, до матеріалів справи долучено копії актів здачі-приймання послуг, за змістом яких ФОП ОСОБА_3 в липні, серпні, вересні 2020 року виконала підготовчі роботи на будівельному майданчику об`єкта смт.Клевань, організацію робіт по розчищенню території від будівельного сміття в смт.Клевань, земляні роботи: виймання ґрунту, планування та вирівнювання будівельних майданчиків смт.Клевань, установлення риштувань робочих площадок та їх демонтаж для проведення робіт по перекриттю даху в складі №3, облаштування вентиляційних каналів в складі №3 (укладання цегли, залиття бетону)(а.с.178, 180-181 том 5).

Відповідачем встановлено, що ФОП ОСОБА_3 зареєстрована як підприємець з 28.09.2018, основний вид діяльності 71.12-діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, є платником єдиного податку III група 5%, кількість працівників згідно звітів по 1 ДФ - 1 особа, згідно 20-ОПП - наявне офісне приміщення (а.с.240-243 том 5).

З огляду на характер та обсяг робіт, суд погоджується з доводами податкового органу про те, ФОП ОСОБА_3 фізично не могла самостійно виконати для позивача земляні роботи, роботи по установленню і демонтажу риштувань для кровельних робіт та роботи по облаштуванню вентиляційних каналів.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16.07.1999, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. З урахуванням пункту 2 статті 3, відповідно до якого фінансова, податкова та інші види звітності, що використовують грошовий примірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

У відповідності до статті 4 Закону №996-XIV, бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на такому принципі, як превалювання сутності над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

З урахуванням цього, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів. Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку.

Зазначена позиція відповідає висновкам Верховного Суду України, наведеним у постанові від 20.01.2016 по справі № 826/11531/14, Верховного Суду, наведеним у постановах від 24.01.2018 по справі № 2а-19379/11/2670, від 13.08.2018 по справі №2а-7067/11/1370, від 12.11.2019 по справі №802/1154/17-а та від 19.11.2019 по справі №826/487/16.

В межах даної справи, судом не встановлено факту виконання ФОП ОСОБА_1 будівельно-монтажних робіт на загальну вартість 2588000 грн. та факту виконання ФОП ОСОБА_3 підготовчих та земляних робіт на загальну вартість 674000 грн, позаяк додані до матеріалів справи документи не можуть свідчити про фактичне виконання зобов`язань (справжність операції) щодо поставки таких робіт. Зазначені фізичні особи-підприємці не мали необхідних передумов для здійснення господарських операцій з виконання будівельно - монтажних робіт, враховуючи їх обсяг та складність, а також відсутність дозволів, матеріально- технічного забезпечення, трудових ресурсів тощо.

Відповідно до цього, висновки відповідача про безтоварність господарських операцій позивача із ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 є ґрунтовними. Як наслідок, підставними є і висновки про отримання позивачем відповідних послуг з невідомого джерела і на безоплатній основі, що зумовило факт заниження доходу за 2020 рік.

Так, оприбуткування будівельно-монтажних робіт підтверджується даними бухгалтерського обліку ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА». А оскільки у ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» відсутні належним чином оформлені первинні документи, які підтверджують отримання будівельно-монтажних робіт, які ідентифікують джерело походження активу, його виробника та постачальника, такі роботи, загальною вартістю 3860920 грн. для цілей бухгалтерського обліку є такими, що отримані безоплатно.

Згідно з Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженим наказом Міністерства фінансів України №87 від 31.03.1999, доходи - це збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов`язань, які призводять до зростання власного капіталу.

Згідно п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, інших активів) визнається в разі наявності всіх наведених нижче умов: покупцеві передані ризики й вигоди, пов`язані з правом власності на продукцію (товар, інший актив);

підприємство не здійснює надалі управління та контроль за реалізованою продукцією (товарами, іншими активами); сума доходу (виручка) може бути достовірно визначена; є впевненість, що в результаті операції відбудеться збільшення економічних вигод підприємства, а витрати, пов`язані з цією операцією, можуть бути достовірно визначені.

Доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: а) дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); б) інші операційні доходи; в)фінансові доходи; г) інші доходи.

Оскільки надходження активу (будівельно -монтажні роботи) вартістю 3860920 грн. призвело до зростання власного капіталу ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА», безоплатно отримані активи є доходом у розумінні п.5 П(С)БО 15 «Дохід».

Відповідно до п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №20 від 31.01.2000, зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Оскільки представлені до перевірки документи не підтверджують придбання ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» БМР безпосередньо від ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 , то відповідно за даними бухгалтерського обліку по кредиту рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» зобов`язання перед такими підприємцями відображено в порушення вимог п.5 П(С)БО 11 «Зобов`язання».

Згідно Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств та організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №291 від 30.11.1999, операція з безоплатного отримання оборотних активів (будівельно-монтажних робіт) вартістю 3860920 грн., підлягала відображенню в бухгалтерському обліку кореспонденцією рахунків: Д-т рах. 152 «Придбання виготовлення (основних засобів)» - К-т рах. 718 «Дохід від безоплатно одержаних оборотних активів»; Д-т рах. 718 «Дохід від безоплатно одержаних оборотних активів» - К-т рах. 793 « Результат іншої діяльності».

Отримання ТОВ «ЕВЕРВЕЛЕ УКРАЇНА» безоплатно отриманих БМР підтверджує збільшення економічних вигод підприємства, а в бухгалтерському обліку позивача операції з безоплатного отримання ТМЦ на суму 3860920 грн., не відображені.

Таким чином, суд погоджується з висновками відповідача про те, що на порушення вимог п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, п.5 П(с)БО 11 «Зобов`язання», п.5 П(с)БО 15 «Дохід», позивачем занижено дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку у декларації з податку на прибуток, а також не віднесено до складу інших доходів та не відображено в рядку 2240 Звіту про фінансові результати (форма № 2) дохід від безоплатно одержаних оборотних активів на загальну суму 3860920 грн.

За наведеного, суд визнає правомірним донарахування позивачу за податковим повідомленням-рішенням №1 від 28.08.2021 грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 694966,00 грн.

Відповідно до цього позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме оспорюване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню в частині збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА" грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства на 3360334,00 грн. В решті зазначене податкове повідомлення-рішення до скасування не підлягає.

За правилами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що відсоток задоволених позовних вимог складає 77,5, то на користь позивача належить стягнути 17593,00 грн. судового збору (22700 грн. х 77,5%).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА" (, вул.Свободи,2, м.Дубно, Рівненська область, 35600) до Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Рівненській області ( вул.Відінська, 12, м.Рівне, 33023) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №1 від 28.08.2021 в частині збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА" грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства на 3360334,00 грн.

В решті - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА" пропорційну частину судових витрат у вигляді сплаченого судового збору, а саме в сумі 17593,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 29 листопада 2021 року

Суддя Н.В. Друзенко