Справа № 500/7379/21
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7379/21

24 грудня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою від 03.08.2021 щодо призначення пенсії по інвалідності. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 12, від 09 серпня 2021 року позивач отримав відмову у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, а також повідомлено про незарахування до страхового стажу періодів роботи в колгоспі "Маяк, відповідно до довідок № 1551, № 1552, № 1553 від 27.11.2020, виданих Комунальною архівною установою "Трудовий архів Гусятинської селищної ради".

Позивач вважає такі дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови йому в призначенні пенсії по інвалідності неправомірними.

Ухвалою від 15.11.2021 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 06.12.2021. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

До страхового стажу позивача не враховано періоди роботи в колгоспі «Маяк» з 01.04.1976 по 25.03.1977, з 26.08.1980 по 11.02.1985, оскільки а архівних довідках про трудовий стаж №1551 від 27.11.2020, №1552 від 27.11.2020, №1553 від 27.11.2020, виданих Комунальною архівною установою «Трудовий архів Гусятинської селищної ради», зазначено, що в архівних документах за вказані роки містяться відомості на ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 (у довідках вказано рос. мовою), що не відповідає паспортним даним позивача, а саме не зазначено по-батькові. А тому представник просив в задоволенні позову відмовити.

14.12.2021 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву відповідача, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності.

Відповідно до п.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У відповідності до ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Беручи до уваги зміст наведених норм та відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні за їх участю, суд вважає за можливе розглянути дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в межах строку, визначеного статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стверджується згідно паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , виданим 24.02.1999 Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області та досягнення ним пенсійного віку 60 років.

03.08.2021 позивач звернувся з заявою до територіального органу ПФУ для призначення пенсії на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», подавши необхідні документи, що підтверджує відповідач у рішенні про відмову у призначені пенсії. Разом з тим, всупереч архівним довідкам про трудовий стаж ОСОБА_1 за №№1551,1552,1553 від 27.11.2021 відповідач не зарахував до його страхового стажу період роботи в колгоспі «Маяк» (село Оришківці, Гусятинський район Тернопільська область) з квітня 1976 по березень 1977, з серпня 1980 по січень 1987, оскільки має місце неповне розкриття прізвища позивача по батькові, а скорочено « ОСОБА_1 ).

Позивач вважає дане рішення відповідача протиправним, тому звернувся до суду з позовом для захисту прав та законних інтересів в сфері соціального захисту.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок та умови обчислення пенсій по інвалідності внаслідок загального захворювання (у т. ч. каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства).

Особи, визнані інвалідами після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-ІУ (60 років), мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу 15 років.

Згідно статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003р. з 01.10.2011 року особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для інвалідів II та III груп, від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Суд вважає, що архівні довідки №№1551,1552,1553, видані 27.11.2021 Гусятинським районним трудовим архівом містять відомості про його трудову діяльність у колгоспі «Маяк», с. Оришківці Гусятинського району в періоди з квітня 1976 по березень 1977, з серпня 1980 по січень 1987.

Відомості про трудову діяльність, що відображена в спірних архівних довідках узгоджуються з записами трудової книжки колгоспника серія НОМЕР_2 , яка була заповнена 19.02.1985 у колгоспі «Маяк» та стверджує факт перебування позивача у трудових відносинах з даним господарством з 01.04.1976 по 25.03.1977 на посаді тракториста. Продовження роботи після служби в армії на попередній посаді тракториста з 26.08.1980 по 11.02.1985.

Також іншими документами, що стосуються трудової діяльності позивача вбачається їх належність ОСОБА_1 . При цьому прийнятих відповідачем для зарахування до його трудового стажу, але 13 років 11 місяців 2 дні, що менше 15 років. Зокрема, трудова книжка серія НОМЕР_3 від 26.08.1981, трудова книжка серія НОМЕР_4 від 17.12.1986, архівна довідка архівного відділу Тернопільської міської ради №215/26-63 від 10.03.2021, індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5), сформованої 22.01.2021, навчання та служба в армії. Тобто у відповідності до розрахунку трудового стажу позивача за формою PC-право від 19.04.2021, складеним пенсійним органом страховий стаж позивача становить 14 років 11 місяців 2 дні.

Згідно з Довідкою до акту огляду МСЕК серія 12 ААВ № 208420 від 11.12.2020 ОСОБА_1 визнаний інвалідом 2 групи загального захворювання (довічно).

Суд звертає увагу на те, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

У відповідності до позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання всіх формальних вимог при заповнення трудової книжки. ПФУ не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Також Восьмий апеляційний адміністративний суд у подібних правовідносинах, своєю постановою від 16.06.2020 погодився з висновками Тернопільського окружного адміністративного суду у справі № 500/152/20, що «на момент звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у нього були наявні умови, необхідні для призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону №1058.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1643/03-21 від 16.12.2019 в частині незарахування позивачу до страхового стажу періоду роботи, в колгоспі ім. Гагаріна з 01.06.1974 по 30.09.197, з 01.08.1980 по 31.03.2000.

Відтак, судом першої інстанції правомірно скасовано вказане рішення та зобов`язано відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 07.09.2019, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.06.1974 по 30.09.1977 та 3 01.08.1980 по 31.03.2000».

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14,09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Підсумовуючи все вищенаведене, суд зазначає, що виявлені недоліки у заповненні трудової книжки Позивача не можуть бути підставою для позбавлення його права на призначенні пенсії та не врахування страхового стажу за оспорюваний період, оскільки такі недоліки є не що більше як формалізм, який не спростовує факту зайнятості особи на відповідній роботі.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №12 від 09 серпня 2021 року про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності 2 групи загального захворювання згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03 серпня 2021 року, зарахувавши до страхового стажу період роботи у колгоспі «Маяк» - село Оришківці Гусятинського району Тернопільської області з квітня 1976 по березень 1977, з серпня 1980 по січень 1987.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.