Справа № 466/5740/21
Суддя: Білінська Г. Б.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/5740/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Білінської Г.Б.,

з участю секретаря судового засідання Філевич У.І.,

за участю: представника позивача Дацько М.В.,

предстанвика відповідача Данилиха О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого звертається адвокат Дацько М.В. до Головного управління Держпраці у Львівській області про скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в інтересах якого звертається адвокат Дацько М.В. звернулись до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області, в якому просять скасувати постанову ГУ Держпраці у Львівській області про адміністративне правопорушення №ЛВ8806/401/АВ/ПТ/ПС від 10.06.2021р про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Поновити термін на оскарження даної постанови ГУ Держпраця у Львівській області про адміністративне правопорушення №ЛВ8806/401/АВ/ПТ/ПС від 10.06.2021р.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою ГУ Держпраця у Л/о про адміністративне правопорушення №ЛВ8806/401/АВ/ПТ/ПС від 10.06.2021р. (порушення законодавства про працю) притягається до відповідальності Генеральний директор ПрАТ ОСОБА_2 . З даною постановою скаржник незгідний, вважає накладення на нього стягнення у розмірі 1343 грн безпідставним, що доводиться наступними обставинами.

Стосовно громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були зафіксовані відео фіксацією інспекторами ГУ Держпраця у Л/о під час позапланової перевірки 20 -21.01.2021р ПрАТ ІРОКС на території будівельного майданчика по АДРЕСА_1 , Львів повідомля наступне.

ОСОБА_3 11.01.2021р. уклав цивільно-правовий договір з ТзОВ «Марлон Сіті»., в якому вказано, що ОСОБА_3 є виконавцем послуг ( підсобний працівник), вартість послуг за цивільно-правовим договором становить 6200,00 грн.

ОСОБА_4 11.01.2021р уклав цивільно-правовий договір з ТзОВ «Марлон Сіті», в якому вказано, що ОСОБА_4 є виконавцем послуг ( підсобний працівник), вартість послуг за цивільно-правовим договором становить 6200,00 грн.

ОСОБА_5 .Степанович. та ОСОБА_4 не були працівниками ПрАТ «ІРОКС» на момент проведення перевірки, а працюють з 11.01.2021р. у ТзОВ «МАРЛОН СІТІ» за цивільно-правовими договорами.

Також ГУ Держпраця виніс Протокол про адміністративне правопорушення № ЛВ0043/410//АВ/П/1ПТ від 19.02.2020р. - про притягнення до відповідальності на підставі ст 41 ч.3 КпАП України ОСОБА_1 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 31.05.2021р. постанову Шевченківського р-го суду було скасовано, матеріали протоколу про адміністративне правопорушення від 19.02.2021р. №ЛВ0043/410/АВП/ІПТ повернуто до ГУ Держпраця у Л/о. для належного оформлення.

Також в Львівському окружному адміністративному суді оскаржується постанова ГУ Держпраці №ЛВ0043/410/ПД/АВ/ФС-1 від 17.03.2021р, винесена за наслідками перевірки 20-21 січня 2021р. ( справа 380/4764/21).

Даним судом винесено Ухвалу про забезпечення позову та зупинено Постанову Постанова ГУ Держпраці №ЛВ0043/410/ПД/АВ/ФС-1 від 17.03.2021р пр накладення штрафу на ПрАТ ІРОКС.

Всі ці рішення стосуються тої самої перевірки ГУ Держпраці ПрАТ ІРОКС 20-21 січня 2021р.

Крім цього, ОСОБА_1 отримав дану оскаржувану постанову

ГУ Держпраця у Львівській області про адміністративне правопорушення №ЛВ8806/401/АВ/ПТ/ПС від 10.06.2021р - 15.06.2021р

Скаргу на постанову у справах про адмінправопорушення може бути подано протягом 10 дняв з дня винесення постанови.

Оскільки цю постанову скаржник отримав тільки 15.06.2021р, він пропустив строк оскарження не з власної вини та просить його поновити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 01.07.2021 року відкрито провадження у даній адміністративній справі в порядку загального позовного провадження.

26.07.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що начальник Головного управління Держпраці у Львівській області Вільхова О.О. вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення, оскільки Головне управління Держпраці у Львівській області діяло в межах своїх повноважень, при цьому, було дотримано процедуру проведення контрольного заходу, а постанова про адміністративне правопорушення містить всі відомості, які передбачені КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача Дацько М.В. позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просить скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Представник відповідача Данилиха О.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

За змістом статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Судом встановлено, що Постановою ГУ Держпраця у Л/о про адміністративне правопорушення №ЛВ8806/401/АВ/ПТ/ПС від 10.06.2021р ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.188-6 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1343, 00 грн.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади , що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додерженням законодавства про працю, або його територіальних органів щодо усунення порушень законодавства про працю, а саме, генеральним директором ПАТ «Ірокс» ОСОБА_1 не виконано перший пункт припису від 21.01.2021 №ЛВ0043/410/АВ/П, а саме, не усунуто порушення вимог статті 24 КЗпП України, ПКМУ №143, яке полягає в тому, що генеральним директором ПАТ «Ірокс» Микичаком І.П. у встановлений приписом строк виконання не надано жодних підтверджуючих документів про усунення порушення щодо оформлення трудових відносин з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є Генеральним директором ПрАТ ІРОКС.

Мацієвський І.С. 11.01.2021р. уклав цивільно-правовий договір з ТзОВ «Марлон Сіті»., в якому вказано, що ОСОБА_3 є виконавцем послуг ( підсобний працівник), вартість послуг за цивільно-правовим договором становить 6200,00 грн.

ОСОБА_4 11.01.2021р. уклав цивільно-правовий договір з ТзОВ «Марлон Сіті», в якому вказано, що ОСОБА_4 є виконавцем послуг ( підсобний працівник), вартість послуг за цивільно-правовим договором становить 6200,00 грн.

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не були працівниками ПрАТ «ІРОКС» на момент проведення перевірки, а працюють з 11.01.2021р. у ТзОВ «МАРЛОН СІТІ» за цивільно-правовими договорами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10, ст.11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, а з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливість настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією статті 188-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю). їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" N877-V від 05.04.2007(далі - Закон N 877-V).

Відповідно до статті 1 Закону N 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади. їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням, законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України N823 від 21.08.2019 (надалі - Порядок N 823), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці N 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України N 1985-IV від 08.09.2004 року, Конвенцією Міжнародної організації праці N 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованоїЗаконом України N 1986-IV від 08.09.2004 року. та Законом України "Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Враховуючи вищевикладене, вважаємо , що суд не дотримався вимог законодавства при винесенні постанови, однобічно та поверхнево надав оцінку доказам та запереченню зі сторони обвинуваченого, чим порушив його права. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно із ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Суд вважає, що посадовою особою, яка винесла постанову у справі про адміністративне правопорушення, не в повній мірі дотримані вимоги Закону.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував, адже на нього покладається обов`язок довести правомірність прийнятого ним рішення, в даному випадку винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до норм встановлених статтею 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказані норми та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про те, що постанову №ЛВ8806/401/АВ/ПТ/ПС від 10.06.2021р про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід скасувати.

Окрім цього, суд вважає, що заяву позивача про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом слід задовольнити з наступних підстав.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав копію постанови про накладення адміністративного стягнення 15.06.2021р. Суд вважає, що обставина пропущення строку позовної давності є поважною, а тому, строк для звернення до суду з позовною заявою слід поновити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 10, 11, 247, 280 КУпАП, ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст.ст. 6-10, 12, 19, 20, 22, 72 -78, 79, 90, 94, 124, 139, 159, 160, 205, 241-246, 250, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову ГУ Держпраці у Львівській області про адміністративне правопорушення №ЛВ8806/401/АВ/ПТ/ПС від 10.06.2021р про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.12.2021.

Суддя Г. Б. Білінська