Справа № 200/11081/20-а
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 грудня 2021 року

Київ

справа №200/11081/20-а

адміністративне провадження №К/9901/44846/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі №200/11081/20-а за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Державного бюро розслідувань, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

05 листопада 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську (далі - відповідач, ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Державного бюро розслідувань, в якій позивач, з урахуванням заяви від 31 березня 2021 року, просив:

визнати бездіяльність ТУ ДБР, розташованому у місті Краматорську у вигляді не підготування та не внесення (надсилання) до кадрового підрозділу Державного бюро розслідувань подання про присвоєння спеціального звання за формою згідно з додатком 1, затвердженого ПКМУ № 564 від 27 травня 2020 року Порядку присвоєння спеціальних звань рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань стосовно начальника слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорську ОСОБА_1 , який має спеціальне звання «підполковник поліції», про присвоєння спеціального звання «підполковник Державного бюро розслідувань» з 15 жовтня 2020 року - протиправною;

визнати бездіяльність ТУ ДБР, розташованому у місті Краматорську у вигляді не підготування та не внесення (надсилання) до кадрового підрозділу Державного бюро розслідувань подання про присвоєння спеціального звання за формою згідно з додатком 1, затвердженого ПКМУ № 564 від 27 травня 2020 року Порядку присвоєння спеціальних звань рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань стосовно начальника слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорську ОСОБА_1 , який має спеціальне звання "підполковник поліції", про присвоєння спеціального звання "підполковник Державного бюро розслідувань" з 15 жовтня 2020 року непрямою дискримінацією;

зобов`язати ТУ ДБР, розташованому у місті Краматорську, станом, як на 15 жовтня 2020 року підготувати, внести (надіслати) до кадрового підрозділу Державного бюро розслідувань подання про присвоєння спеціального звання за формою згідно з додатком 1, затвердженого ПКМУ № 564 від 27 травня 2020р. Порядку присвоєння спеціальних звань рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань стосовно начальника слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорську ОСОБА_1 , який має спеціальне звання «підполковник поліції», про присвоєння спеціального звання «підполковник Державного бюро розслідувань» з 15 жовтня 2020 року та рахувати із вказаної дати строк вислуги у даному званні;

зобов`язати ТУ ДБР, розташованому у місті Краматорську, з 15 жовтня 2020 року нарахувати та здійснити оплату праці ОСОБА_1 , відповідно до ПКМУ від 15 січня 2004 року N 44 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач через систему «Електронний суд» подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

Частиною першою статті 334 КАС України передбачено, що за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам частини четвертої статті 330 КАС України в частині сплати судового збору.

Одночасно із касаційною скаргою скаржником подано клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі пунктів 1, 12, 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Вирішуючи питання щодо звільнення скаржника від сплати судового збору Суд виходить із наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI).

Так, відповідно до пунктів 1, 12, 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі; військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків; учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Щодо посилання скаржника на положення пункту 1 частини першої статті 5 Закону №3674-VI суд зазначає таке.

Як слідує з матеріалів справи позов позивача, стосується дій/бездіяльності відповідача щодо присвоєння спеціального звання особам рядового та начальницького складу, які, серед іншого, у встановленому законодавством порядку прийняті на службу до Державного бюро розслідувань, внесення (надіслання) до кадрового підрозділу Державного бюро розслідувань подання про присвоєння спеціального звання, нарахування та здійснення оплати праці, відповідно до ПКМУ від 15 січня 2004 року N 44 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу» тощо.

Відповідно, позовні вимоги про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі позивачем не заявлялися, а тому позивач не є особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 5 Закону №3674-VI.

Що стосується посилання скаржника на пункт 12 частини першої статті 5 Закону №3674-VI.

У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що з 28 жовтня 2020 року він проходив військову службу на посаді «Стрільця групи охорони взводу охорони роти ВСП Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України» та присвоєне звання рядового складу - «Солдат». На підтвердження останнім додано наказ Міністерства оборони України від 28 жовтня 2020 року № 38-РС.

Водночас позовні вимоги у цій справі не пов`язані з порушенням права позивача на соціальний захист, а також з виконанням військового обов`язку та під час виконання службових обов`язків, тому судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

Щодо посилання скаржника на положення пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI суд зазначає таке.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII). Нормами частини другої статті 22 цього Закону визначено, що особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, наведено у статті 12 Закону № 3551-XII.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 зазначила, що "вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII".

Отже, такі підстави та предмет позову у цій справі не стосуються пільг, доплат чи інших соціальних гарантій позивача як учасника бойових дій та жодним чином не пов`язана з наявністю/відсутністю в позивача статусу учасника бойових дій.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі № 240/8644/20.

З огляду на викладене, Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Зі скарги та доданих до неї матеріалів слідує, що позивач, є фізичною особою, звернувся до суду в 2020 році та заявив 1 позовну вимогу немайнового характеру із похідними від неї вимогами.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI у редакції, яка чинна на час звернення позивача до суду, ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 1 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102,00 гривень.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1681,60 гривень (200% від 840,80 (2102,00 грн*0,4).

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції оригіналу документу про сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі №200/11081/20-а.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі № 200/11081/20-а за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Державного бюро розслідувань, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Недоліки необхідно усунути шляхом подання до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 1681,60 гривень (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055"); призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа)).

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

О.А. Губська

О.В. Калашнікова

Судді Верховного Суду