Справа № 160/7559/21
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

23 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 160/7559/21

адміністративне провадження № К/9901/46198/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

12 травня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, в якій позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної ради та комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо відмову у здійсненні перерахунку, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2018, 2019 та 2020 роки у розмірі меншому, ніж передбачено статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної ради та комунальний заклад «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2018, 2019 та 2020 рік, з урахуванням розміру зазначеної соціальної виплати, визначеного статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та здійснити їх виплату ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року, позовну заяву повернуто з підстав пропуску строку звернення до суду.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року. Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена до Верховного Суду 11 грудня 2021 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття касаційного провадження, колегія суддів виходить із наступного.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Такими ухвалами в силу пунктів 3, 4, 5, 13, 17, 20 частини першої статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України є ухвали щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скаржник оскаржує ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року, залишену без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року, якою позовну заяву повернуто на підставі частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Скаржник вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій неправомірно повернули позовну заяву, оскільки ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав на отримання щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у повному обсязі, з урахуванням розміру визначеної соціальної виплати, визначеною статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2018, 2019 та 2020 року лише у лютому та березні 2021 року після відмов Департаменту соціального захисту населення ДОДА та КЗ «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» ДОР, викладених у листах №Щ-6 від 05 лютого 2021 року та від 04 березня 2021 року № Щ-163/1/01/1007-01-08.

Надаючи оцінку вищевказаним доводам скаржника, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Предметом позову в цій справі є виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2018, 2019 та 2020 роки у розмірі меншому, ніж передбачено статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Встановлено, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали надати до суду: заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення з доказами наявності таких причин; належним чином підписані копії позовної заяви для відповідачів по справі та завірені копії додатків до позовної заяви для відповідачів по справі.

11 червня 2021 року до суду від ОСОБА_1 на виконання ухвали про залишення позову без руху надійшли пояснення щодо строку на звернення до суду, згідно яких вказує, що вже направляв до суду позов 29 березня 2021 року за допомогою кур`єрської доставки та позов не було доставлено до суду через невстановлені причини, через, що був вимушений 12 травня 2021 року позов подати повторно. Надано накладну № 000800 кур`єрської експрес доставки.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року позовна заява повернута з підстави порушення строку звернення до суду.

Згідно частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно встановити коли особа дізналась або повинна була дізнатись про можливе порушення своїх прав. Під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Суд вважає, що особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

У випадку правовідносин щодо отримання ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги до 5 травня у меншому розмірі, про яке він дізнався після виплати допомоги у 2018, 2019, 2020 роках, слід враховувати, що допомога до 5 травня є платежем, розмір якого в будь-якому разі відомий особі, яка її отримує. ОСОБА_1 як позивач, який вважає, що його право порушене, мав реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений розрахунок одноразової грошової допомоги.

Отже, з дня отримання допомоги до 5 травня, особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання такої допомоги, демонструючи свою необізнаність щодо підстав нарахування одноразової грошової допомоги в меншому розмірі звернулась до відповідного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні відповіді на подану нею заяву.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються із висновками Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, яка відступила від висновків, викладених, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 9901/601/19, висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 травня 2018 року у справі № 389/1042/17, від 06 лютого 2018 року у справі № 607/7919/17, від 29 жовтня 2020 року у справі № 816/197/18, від 20 жовтня 2020 року у справі № 640/14865/16-а, від 25 лютого 2021 року у справі № 822/1928/18, від 22 липня 2021 року у справі № 420/718/21.

Відповідно до статті 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551) особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Тобто, вказаним Законом встановлено розумний строк для звернення до органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги для отримання її доплати, у разі якщо виплату не здійснено або здійснено в розмірі меншому ніж встановлено Законом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач не надав доказів неможливості звернення до суду з позовом раніше, у встановлений законодавством строк, не навів непереборних підстав, які завадили звернутись до суду з позовом у строк.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19, зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів; пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Отже, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що намір подати до суду позов 29 березня 2021 року не є його поданням, не відбулась юридично значуща подія - подання позову. Таким чином, суд вважає, що позивач звернувся з позовною заявою 12 травня 2021 року, у той час як останнім строком його подання щодо отримання щорічної допомоги до 5 травня за 2018 рік є 30 березня 2019 року, за 2019 рік - 30 березня 2020 року, за 2020 рік - 30 березня 2021 року.

Позивачем не надано доказів того, що відповідачі чинили перешкоди в наданні доступу до інформації щодо виплати одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2018 - 2020 роки.

З огляду на викладене вище, суди дійшли правильних висновків про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Враховуючи, що зміст ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року та прийнятої за наслідками її перегляду постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року, свідчить про правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження на ухвалу на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 19 серпня 2021 року у справі № 120/8145/20-а, від 16 листопада 2021 року у справі № 260/2576/21.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя В.М. Шарапа