Справа № 240/10899/19
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 240/10899/19

22 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про встановлення контролю за виконанням судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Житомирській області, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування розпорядження і наказів, поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В :
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Житомирській області, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування розпорядження і наказів, поновлення на посаді скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Прийнято в цій частині нову постанову, якою зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на посаді начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 з 11.09.2019 року.

27 жовтня 2021 року до суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про встановлення судового контролю.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року адміністративну справу №240/10899/19 витребувано з Житомирського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року заяву призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Як вбачається зі змісту заяви, ОСОБА_1 зазначає, що постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №240/10899/19 відповідачем станом на час подання вказаної заяви не виконана.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

22 листопада 2021 року до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшли заперечення проти клопотання про встановлення судового контролю.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, та пояснень, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, норми КАС України надають можливість встановити обов`язок суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, як під час ухвалення судового рішення, так і після винесення судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини шостої статті 43 Конституції України: громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку, свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При цьому закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині 1 статті 235, статті 240-1 КЗпП України, а відтак встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Отже, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Вищенаведене відповідає сталій практиці Верховного суду. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018р. по справі № П/9901/1001/18, постановах Верховного суду від 04.07.2018р. по справі № 826/12916/15, від 06.03.2019р. по справі № 824/424/16-а, від 13.03.2019р. по справі № 826/751/16, від 27.06.2019р. по справі № 826/5732/16, від 26.07.2019р. по справі № 826/8797/15, від 09.10.2019р. по справі № П/811/1672/15, від 12.09.2019р. по справі № 821/3736/15-а, від 22.10.2019р. по справі № 816/584/17.

Вищезазначене також знаходить своє відображення у правовій позиції Верховного Суду України, зазначеній у постанові від 28 жовтня 2014 року у справі №21-484а14 згідно якої, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.04.2020 року у справі № 808/2741/16 зазначено, що у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розкладу - ввести скорочену посаду, а якщо підприємство, установа реорганізовано - рішення про поновлення працівника на роботі має бути виконано правонаступником.

Ця позиція підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31 травня 2021 року у справі № 0840/3202/18 та від 11 серпня 2021 року у справі № 821/549/17, від 28.09.2021р. по справі № 821/549/17.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у площині цього спору йдеться не стільки про назву посади і коло повноважень за цією посадою, скільки про необхідність відновити порушене право позивача працювати на посаді у військовій частині, з посади у якій її було неправомірно звільнено.

Подібний підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 11 червня 2020 року у справі № 826/5602/16.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що зміна структури і штатного розпису установи, у тому числі і у наслідок реорганізації такої установи, після звільнення працівника не позбавляє роботодавця можливості внесення до штатного розпису необхідних змін з метою виконання рішення суду про поновлення незаконно звільненого працівника та (або) переведення працівника на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. При цьому працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.

Правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18.

Колегією суддів встановлено, що на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №240/10899/19 відповідачем подано до суду Витяг із наказу №67 від 11 серпня 2021 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 з 11.09.2019 року.

Таким чином, Військовою частиною НОМЕР_1 в повному обсязі виконано постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №240/10899/19.

Матеріали справи не містять доказів того, що наказ №67 від 11 серпня 2021 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 з 11.09.2019 року скасований.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці, зокрема, у пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15 жовтня 2009 року у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява № 40450/04) зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання.

Проте колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 2 статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Тобто, виконавчий документ про поновлення незаконно звільненого працівника виконується негайно.

Виконання вважається завершеним з моменту фактичного допущення працівника до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного наказу органу, який прийняв незаконне рішення про звільнення працівника.

Поновленням на роботі необхідно вважати відновлення трудових правовідносин у разі звільнення без законної підстави або з порушенням установленого порядку, яке здійснюється шляхом видання від імені органів управління та посадових осіб в межах наданих їм повноважень відповідного наказу про поновлення на посаді.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 03.10.2019р. у справі № 813/4032/15.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі №240/10899/19.

Керуючись ст.ст. 243, 325, 328, 329, 382 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.