Справа № 440/11198/21
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 р. Справа № 440/11198/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Алєксеєва Н.Ю.) від 11.10.2021 року по справі № 440/11198/21

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, визнання нечинними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про:

- визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви позивача від 26.07.2021 (вх. №1279/01-24 від 29.07.2021) в частині призначення захисника для складання документів процесуального характеру;

- визнання нечинним та скасування наказу № 1316 від 06.08.2021;

- зобов`язання розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.07.2021 та прийняти відповідне рішення;

- визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви позивача від 26.07.2021 (вх. №1279/01-24 від 29.07.2021) в частині призначення захисника для складання документів процесуального характеру;

- визнання нечинним та скасування наказу № 1326 від 06.08.2021;

- зобов`язання розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.07.2021 та прийняти відповідне рішення;

- визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви позивача від 26.07.2021 (вх. №1280/01-24 від 29.07.2021) в частині призначення захисника для складання документів процесуального характеру;

- визнання нечинним та скасування наказу № 1327 від 06.08.2021;

- зобов`язання розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.07.2021 та прийняти відповідне рішення;

- стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 15000,00 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю її вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Вказує, що згідно зазначених документів, які підписані начальником установи та бухгалтером вказано, що засуджений ОСОБА_1 , який відбуває покарання в установі до праці не залучаюсь, заробітку не має та кошти на особовому рахунку відкриті на його ім`я відсутні. В даному випадку саме зазначена інформація достеменно вказує про те, що саме за своїм матеріальним становищем ОСОБА_1 фактично позбавлений сплатити судовий збір за розгляд даної справи по суті. Тобто до суду позивач надав усі документи які підтверджують його трудне матеріальне становище, а тому у відповідності до ст.133 КАС України суд дослідивши саме матеріальне становище позивача міг звільнити від сплати судового збору за подання адміністративного позову. Вважає, що суду першої інстанції вийшов за межі ст.133 КАС України та насамперед належно не дослідив докази надані позивачем до заяви про звільнення від сплати судового збору, які насамперед свідчать про неплатоспроможність позивача та про відсутність в установі будь-яких доходів у зв`язку з тим, що він до праці не залучається та відповідно не отримує заробітну плату, яка нараховується на його особистий рахунок відкритий в установі. При цьому дані докази ні яким чином не свідчать про те що позивач відмовляється працювати в установі, тому суд першої інстанції зробив хибні висновки при дослідуванні доказів долучених до заяви про звільнення від сплати судового збору від 16.09.2021. На підставі викладеного, зазначає, що в даному випадку суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення без руху позовної заяви про що виніс 27.09.2021 відповідну ухвалу, а після вже 11.10.2021 виніс ухвалу про повернення позовної заяви позивачу. Враховуючи наведене просить суд апеляційну скаргу задовольнити . Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.10.2021р. по справі №440/11198/21 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 294 КАС України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 року відкрито апеляційне провадження, закінчено підготовку та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідач письмовий відзив на апеляційну скаргу не надав.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк на усунення недоліків - п`ять днів з дня вручення копії цієї ухвали, шляхом надання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 3632,00 грн. або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Роз`яснено, що неусунення недоліків у встановлений судом строк є підставою для повернення позовної заяви.

Копію ухвали від 27 вересня 2021 року про залишення позовної заяви без руху позивачу вручено 01.10.2021, про що ОСОБА_1 зазначає у листі від 04.10.2021 року

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у встановлений строк не було виконано вимог ухвали про залишення її без руху.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України Про судовий збір.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до приписів пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлена ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня 2021 року 2270,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України Про судовий збір).

При поданні позовної заяви та заяви про звільнення від сплати судового збору, яка була подана на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, ОСОБА_1 були заявлені клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування яких ним зазначено, що тривалий час він перебуває в Державній установі "Полтавська установа виконання покарань №23", не залучається до суспільно корисної праці, доходів не має. До клопотання долучено довідку Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№ 23)" від 18.08.2021 №52 про те, що у довічно засудженого ОСОБА_2 кошти на особовому рахунку станом на 26.07.2021 відсутні, до праці не залучається, доходи за 2021 рік не отримував.

Також позивачем було надано довідку Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№ 23)" від 18.03.2021р. №15/14/2118/Дн з якої вбачається, що довічно засідженого ОСОБА_1 доходи за 2020-2021р. відсутні.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан позивача, що підтверджується наданими позивачем до позовної заяви копіями довідок, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність у позивача, станом на час звернення до суду, коштів для сплати судового збору за подання позовної заяви у визначеному законом розмірі.

Відповідно до Конституції України однією з засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, згідно ч. 3 п. 6 ст. 2 КАС України принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 зазначив, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення без руху позовної заяви.

Згідно п. 1 ч. 4. ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви за результатами її перегляду та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву (ч. 7 ст. 169 КАС України).

На підставі вищевикладеного, з урахуванням положень ст. 133 КАС України, ст. 8 Закону України Про судовий збір, та враховуючи, що позивачем надавались докази на підтвердження його незадовільного матеріального стану, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про невиконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху та як наслідок, неправомірно повернув позовну заяву позивачу.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 312 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (ст. 320 КАС України).

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 року по справі № 440/11198/21 скасувати.

Справу № 440/11198/21 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її підписання та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло