Справа № 520/22674/21
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 грудня 2021 року № 520/22674/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Ізюмської радіокомпанії "Радіо-Ізюм" (площа Центральна, буд. 1,м. Ізюм, Харківська область,64300, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Ізюмської радіокомпанії "Радіо-Ізюм" , в якому просив суд:

-визнати протиправною відмову Ізюмської радіокомпанії "Радіо-Ізюм" (ідентифікаційний код юридичної особи: 31165468, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 64300, Харківська обл., місто Ізюм, площа Центральна, будинок 1) щодо надання інформації на запит ОСОБА_1 від 04.09.2021 року №1 викладену у листі Ізюмської радіокомпанії "Радіо-Ізюм" від 05.10.2021 року № 168.

-зобов`язати Ізюмську радіокомпанію "Радіо-Ізюм" (ідентифікаційний код юридичної особи: 31165468, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 64300, Харківська обл., місто Ізюм, площа Центральна, будинок 1) надати інформацію на запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації від 04.09.2021 року №1.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, 04.09.2021 року позивач звернувся із запитом на отримання публічної інформації №1 до відповідача, згідно якого просив надати інформацію щодо:

"1. Копії документів, звітів, податкових декларацій, інших документів що були направлені КЗ Ізюмська радіокомпанія "Радіо Ізюм" до державної податкової служби України, головного управління ДПС у Харківській області, Ізюмської державної податкової інспекції, інших органи ДПС протягом 2018- 2021 років (інформацію просив надати окремо за 2018,2019,2020,2020 роки)".

Листом від 08.09.2021 року №144 ІЗЮМСЬКА РАДІОКОМПАНІЯ "РАДЮ-ІЗЮМ" (далі РК "РАДЮ-ІЗЮМ") проінформувала позивача, що Запит №1 стосується надання великого обсягу інформації. Також було повідомлено, що строк розгляду запиту продовжено до 20 робочих днів.

05.10.2021 року листом № 186 РК "РАДЮ-ІЗЮМ" відмовлено в задоволені запиту на отримання публічної інформації від 04.09.2021 року №1. При цьому, директор РК "РАДЮ-ІЗЮМ" як правову підставу для відмови в задоволені запиту на отримання публічної інформації від 04.09.2021 року №1 зазначала п.З частини першої статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації"'.

Позивач вважає, що відмова в задоволені інформаційного запиту, викладену в листі РК "РАДІО-ІЗЮМ" від 05.10.2021 року листом № 168 є неправомірною, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши надані матеріали справи, суд вказує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Збереженість на матеріальних носіях як головна властивість інформації (частина перша статті 1 Закону України «Про доступ до публічне інформації») означає, що вона повинна бути викладена у письмовій, аудіовізуальній, електронній чи іншій матеріальній формі та зафіксована відповідно на папері, магнітній, кіно-, фотоплівці, оптичному диску або іншому носієві (абзац четвертий статті 1 Закону України від 9 квітня 1999 року № 595-ХІУ "Про обов`язковий примірник документів", абзац перший частини першої статті 25 Закону України від 25 червня 1991 року № 1264-ХІІ "Про охорону навколишнього природного середовища"). Із цієї властивості випливає, що на момент виникнення правовідносин щодо неї публічна інформація повинна бути заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом діяльності.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» не регулює відносин зі створення публічної інформації; предметом його регулювання є діяльність з приводу інформації, яка вже існує (створена, отримана, знаходиться у володінні) на момент виникнення конкретних інформаційних і відносин з приводу неї. Тому на підставі згаданого Закону має бути забезпечено доступ як до інформації, створеної (отриманої) до набрання ним чинності (9 травня 2011 року), так і до інформації, створеної (отриманої) після цієї дати.

За приписами частини сьомої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеженню в доступі підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. При вирішенні питання, в який момент часу цей обов`язок вважається виконаним у і разі пересилання відповіді на запит поштою, суди повинні за аналогією застосовувати положення частини дев`ятої статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України, за яким під таким моментом мається на увазі здача документа на пошту; реєстрація відповіді на запит як вихідного документа у системі діловодства розпорядника інформації не є моментом) завершення перебігу згаданого строку. Якщо відповідь на запит здається на пошту разом з іншою кореспонденцією того ж виду та категорії, належним :і допустимим доказом відправлення такого запиту є список згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв`язку про його прийняття (пункт 66 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270).

При вирішенні питання щодо того, чи надавати інформацію у відповідь на запит, будь-який розпорядник інформації повинен акцентувати увагу не на особі запитувача чи обставинах його життя, а виходити з того, що така інформація розкривається необмеженому колу осіб.

Суд вказує, що Закон України «Про доступ до публічної інформації» не містить переліку способів ознайомлення запитувача інформації із запитуваною інформацією. Зважаючи на частину другу статті 34 Конституції України та частину другу статті 7 Закону України «Про інформацію» про те, що ніхто не; може обмежувати права особи у виборі форм одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом, спосіб ознайомлення визначається самим запитувачем інформації. Винятком є випадок, коли розпорядник надсилає відповідь, в якій міститься відмова або відстрочка розгляду запиту. Для таких випадків законом передбачена обов`язкова письмова форма.

Доступ до інформації може забезпечуватися як шляхом надання копій документів, так і шляхом перегляду документів за місцезнаходженням розпорядника інформації.

Відповідно до частини другої статті 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у разі, якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. У наведеному положенні під фактичними витратами маються на увазі усі витрати, що здійсненні при копіюванні та/або друкові документів обсягом більш як 10 сторінок, тобто запитувач інформації зобов`язаний відшкодувати витрати на виготовлення всіх сторінок запитаної інформації, крім перших 10 сторінок.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадку, коли особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком. Із наведеного положення випливає, що відмова у задоволенні запиту на цій підставі можлива лише за наявності одночасно двох обставин: встановлення розпорядником інформації розміру плати за копіювання або друк, повідомлення розпорядником інформації запитувачу інформації про розмір та способи сплати фактичних витрат на копіювання та/або друк запитаної інформації.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при наданні відповіді на запит від 05 жовтня 2021 за вих. № 168 року директор Ізюмської радіокомпанії «Радіо - Ізюм» виходила із норм діючого законодавства, не порушуючи інтереси запитувача, стосовно якої запитується інформації.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

А згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Ізюмської радіокомпанії "Радіо-Ізюм" (площа Центральна, буд. 1,м. Ізюм, Харківська область, 64300, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.В.Зінченко