Справа № 465/3826/21
Суддя: Марків Ю. С.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
Іменем України
13.12.2021 року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого:судді Марків Ю.С.,

за участі секретаря судового засідання Чапля В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ту сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Назаркевич Сергій Михайлович звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ту сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Позовні вимоги мотивує тим, що 18.05.2021 року поштовим відправленням він отримав лист із Департаменту патрульної поліції м.Києва, а саме постанову серії 1АВ №01539410 від 09.04.2021 року, в якій зазначено, що 09.04.2021 року о 04 год. 45 хв. за адресою: М05 Київ-Одеса 294+260 зафіксовано транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 72 км/год., чим порушила пункт 12.9.(б) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.122 КУпАП. Постановлено притягнути позивача до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. Вказує, що в цей час не міг керувати транспортним засобом, оскільки знаходився в зоні "АТО" та лише 25.04.2021 року пішов у відрядження із військової частини НОМЕР_2 . Окрім цього, вказує, що наявний другий поліс страхування на аналогічний транспортний засіб із аналогічним державним номером. Вважає, що постанову відносно позивача складено безпідставно, а тому така підлягає скасуванню за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з поданим позовом, від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити повністю в задоволенні позову. Мотивує таке тим, що результатами автоматичної фіксації перевищення встановленого обмеження швидкості транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 є наявні три фотокартки із зображенням цього транспортного засобу, а також відеозапис правопорушення. Щодо самого технічного засобу - комплексу «КАСКАД», то такий був протестованим та отримав відповідний сертифікат перевірки, внесений до Реєстру затверджених засобів вимірювальної техніки. Підстав для того, щоб ставити під сумнів дані зазначеного технічного засобу для вимірювання швидкості руху, немає, а тому отримані ним дані й є належним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча й був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення такого.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу слід слухати за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ №01539410 від 09.04.2021 року, 09.04.2021 року о 04 год. 45 хв. за адресою: М05 Київ-Одеса 294+260 зафіксовано транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 72 км/год., чим порушила пункт 12.9.(б) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.122 КУпАП, постановлено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Як вбачається з фотокартки із зображенням транспортного засобу з державним номерним знаком НОМЕР_1 така зроблена у нічну пору доби із світлом увімкнених фар та габаритних вогнів, котра була зроблена в результаті автоматичної фіксації перевищення ним встановленого обмеження швидкості технічним засобом «КАСКАД», що не дає можливості суду достовірно ідентифікувати даний транспортний засіб.

Згідно ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною 4 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому представником відповідача докази вини саме позивачем у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП суду не представлено.

Окрім цього, як вбачається з посвідчення серії НОМЕР_3 від 19.03.2015 року ОСОБА_1 є ветераном війни - учасником бойових дій.

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_2 №417 від 19.05.2021 року ОСОБА_1 в період з 03.05.2018 року по 23.06.2018 року, з 12.10.2020 року по 04.03.2021 року, з 06.03.2021 року по 25.04.2021 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до посвідчення про відрядження №М-228 від 23.04.2021 року ОСОБА_1 відряджений до ППД (м.Львів) терміном на 5 днів з 25.04.2021 року по 29.04.2021 року у зв`язку зі звільненням.

Як вбачається з матеріалів справи, в таких наявні два поліси страхування транспортних засобом в результаті пошуку таких за державним номерним знаком НОМЕР_1 , однак в таких існує відмінність у VIN-кодах.

Судом встановлено й те, що отримавши поштовим зв`язком копію зазначеної вище постанови по справі про адміністративне правопорушення та вивчивши фотокартку розміщеного на ній транспортного засобу, позивач 07.06.2021 року звернувся до начальника ВП №3 ЛРУП ГУНП у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, у котрій детально виклав наведені вище обставини щодо наявності кількох транспортних засобів під одним й тим же реєстраційним номером, на що отримав відповідь №1786/40/01/09/21 від 24.06.2021 року про завершення перевірки по його зверненні та скерування такого для подальшої перевірки за територіальністю.

Згідно відповіді ВП №1 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області адвокату Назаркевичу С.М. повідомлено, що встановлено особу, яка мала у своєму користуванні автомобіль "Фольксваген Пасат И6", д.н.з. НОМЕР_1 та у липні місяці продала вищевказаний автомобіль іншій особі, яка проживає у м.Херсон, яку встановити не надалось за можливе, оскільки місцезнаходження такої невідоме.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищенаведеного, однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема й при притягненні особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Крім того, згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень у порушення зазначених вище вимог статті 77 КАС України щодо обов`язку доказування правомірності дій посадової особи такого з приводу складення відносно позивача оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, не надано суду жодних доказів, котрі б відповідали критеріям їх належності й допустимості, а також доводили наявність у діях позивача як власника транспортного засобу складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, оскільки обставина щодо фіксації нехай і сертифікованим та перевіреним технічним засобом «КАСКАД» саме належного позивачеві транспортного засобу Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , котрий 09.04.2021 року о 04.45 год. автодорогою М-05 «Київ-Одеса» (294 км + 260 м), у порушення пункту 12.9.б Правил дорожнього руху України, рухався із швидкістю, що перевищувала встановлене обмеження на 72 км./год., при зібраних та досліджених безпосередньо у судовому засіданні усіх наявних у цій справі доказах, у їх сукупності та взаємозв`язку, є сумнівною.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» («Ireland v. The United Kingdom», заява № 5310/71), та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» («Korobov v.Ukraine», заява № 39598/03). Окрім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26. Лютого 2019 року у справі № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до вимог статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, і, як наслідок, дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі, на виконання вимог пункту 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, як про це також просить позивач у своєму позові.

Згідно вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Окрім цього, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року по справі № 543/775/17, яка є обов`язковою для застосування суду.

Відтак, з відповідача Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань останнього, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Керуючись ст.2,77,205,241-246,255,295,297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.251,288,289,293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ту сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ №01539410 від 09.04.2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції в користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. судових витрат на відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.286,293.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , адреса: м.Київ, вул.Ф.Ернеста, буд.3.

Cуддя Марків Ю.С.