Справа № 360/6924/21
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/6924/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирський області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирський області (далі- відпоаідач 1) Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі також відповідач 2), в якій з урахуванням уточнення просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 62 від 06.10.2021 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стансу періоди роботи: з 07.08.1978 по 09.04.1979 в «Северодонецком филиале ГИАП»: з 07.08.1978 на посаді «ученика слесаря по ремонту аппаратурного оборудования в экспериментально-механическом цеху опытного завода», з 01.03.1979 на посаді з присвоєнням «2 разряд слесаря по ремонту аппаратурного оборудования экспериментально-механического цеха опытного завода», з 15.11.1979 по 23.06.1980 в «Северодонецком филиале ГИАП» на посаді «слесаря-ремонтника экспериментально-механического цеха опытного завода», з 21.07.1980 по 08.12.1980 в «Северодонецком заводе сопротивлений производственного объединения «РЕОМ» на посаді «слесаря -ремонтника 2 разряда на уч. 22», з 22.01.1981 по 1.10.1982 в «Северодонецком управлении механизации № 19»: з 22.01.1981 на посаді «слесаря строительного 2 разряда», з 15.05.1981 на посаді «шофера 3 класса», з 13.11.1982 по 03.02.1983 в «Мясо-молочном совхозе «Киевский» на посаді «шофера 3 кл.», з 24.03.1983 по 25.08.1986 в «Северодонецком управлении механизации № 19», з 24.03.1983 на посаді «шофер 3 кл.», з 26.05.1985 на посаді з присвоєнням кваліфікації «водителя автомобиля 2-го класса», з 03.11.1986 по 11.11.1990 в «Северодонецком управлении механизации № 19» на посаді «водителя автомобиля 2-го класса», з 15.11.1990 по 02.01.1992 в «МС СМУ-94 трест «Союзинжпромстрой» на посаді «машиниста автокрана 6 разряда», з 24.02.1992 по 29.01.1993 в «Научно-производственном объединении «ИНКОР» на посаді «оператора», з 04.02.1993 по 30.10.1995 в «Управление механизации № 19 треста «ПРОМХИММОНТАЖ» на посаді «механика», з 18.03.1996 по 02.04.1999 в Підприємницькій фірмі «МИР» на посаді «начальника производства» згідно з трудовою книжкою від 14.08.1978 № НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 29.09.2021 та прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки суду.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач 29.09.2021 звернувся до ГУПФУ в Луганській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідними оригіналами документів.

06.10.2021 рішенням ГУПФУ в Житомирській області № 62 відповідачем було відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком, в зв`язку з відсутністю страхового стажу (28 років), в обґрунтування якого зазначено, що до страхового стажу не зараховано всі періоди роботи згідно з трудовою книжкою від 14.08.1978 № НОМЕР_1 , оскільки в трудовій книжці міститься виправлення дати народження, що суперечить «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» від 29.07.1993 № 58.

Також в оскаржуваному рішенні від 06.10.2021 № 62 відповідачем було запропоновано позивачу надати уточнюючі довідки, визначені Порядком підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (на підтвердження вказаних обставин додається копія листа № 1200-0211-8/44164 від 18.10.2021 року та копія рішення про відмову у призначенні пенсії № 62 від 06.10.2021 року).

Позивач вважає дії відповідача 1 протиправними, оскільки трудова книжка від 14.08.1978 № НОМЕР_1 заповнювалась адміністрацією підприємства відповідно до «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях» від 20.06.1974 № 162 (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Також, всі записи в трудовій книжці позивача від 14.08.1978 № НОМЕР_1 містять всі необхідні відомості про періоди роботи позивача та зроблені чітко та без виправлень.

Позивач вважає, що будь-які недоліки заповнення трудової книжки не є підставою вважати, що у позивача відсутній трудовий стаж за всі періоди роботи з 07.08.1978 по 02.04.1999, оскільки він особисто не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальне забезпечення.

12.11.2021 ухвалою суду позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 22.11.2021 продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 29.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області позовних вимог не визнало про що надало відзив на позовну заяву від 13.12.2021 № 1200-0803-8/57222 (арк. спр. 50-55), у якому заперечувало проти позовних вимог з огляду на наступне.

29.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про призначення пенсії відповідно до норм статті 26 Закону № 1058.

До страхового стажу ОСОБА_1 зараховано період проходження військової служби за період з 13.04.1979 по 03.09.1979 згідно військового квитка НОМЕР_2 від 13.04.1979 та період ведення підприємницької діяльності згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди роботи зазначені в трудовій книжці НОМЕР_3 від 14.08.1978 року, а саме: з 07.08.1978 по 09.04.1979, з 15.11.1979 по 23.06.1980, з 21.07.1980 по 08.12.1980, з 22.01.1981 по 01.10.1982, з 13.11.1982 по 03.02.1983, з 24.03.1983 по 25.08.1986, з 03.11.1986 по 11.11.1990, з 15.11.1990 по 02.01.1992, з 24.02.1992 по 29.01.1993, з 04.02.1993 по 30.10.1995, з 18.03.1996 по 02.04.1999 не зараховано до страхового стажу роботи ОСОБА_1 , оскільки в трудовій книжці мають місце виправлення, а саме виправлення в даті народження особи, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Період роботи з 13.11.1982 по 03.02.1983 також неможливо зарахувати, оскільки в записах про прийняття на роботу та звільнення з роботи в графі трудової книжки «на підставі чого внесено запис (документ, його дата та помер) відсутні дати наказів.

Відповідно до наданих документів та даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування страховий стаж роботи ОСОБА_1 склав 21 рік 9 місяців 11 днів.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) Пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 212-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (зі змінами внесеними Постановою Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України») після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення спеціалістом управління, за принципом екстериторіальності, був визначений Структурний підрозділ Пенсійного фонду України, який сформував атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення) та електронну пенсійну справу, а саме - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яке за наслідками розгляду заяви позивача від 29.09.2021 прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії від 06.10.2021 № 62.

Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області не приймалось рішення щодо відмови у призначенні пенсії позивачу та не зарахування до стажу певних періодів роботи.

Вважає, що факт порушення відповідачем чинного законодавства в межах спірних правовідносин відсутній, оскільки законодавством чітко визначено процедуру, за якою провадиться призначення пенсії, а тому покладення обов`язку на відповідача діяти не у відповідності до Порядку, означає спонукання до порушень способу, що визначений законодавством.

На підставі вищевикладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області правом надання відзиву на позовну заяву не скористалось.

Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі (арк. спр. 49).

Відповідач у відзиві просив розглянути справу без його участі (арк. спр. 55).

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (арк. спр. 9-10).

29.01.2021 позивач звернувся до відповідача 2 із заявою про призначення пенсії за віком (арк. спр. 56). До заяви було додано: паспорт, трудова книжка, свідоцтво про народження, військовий квиток, довідка з ДПІ про облік як суб`єкт підприємницької діяльності, довідка зі СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення, довідка про відкрити й рахунок у банку, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджених в постанові КМУ № 637 (арк. спр. 57).

У відповідності до п. 4.2 Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії за віком та надані документи позивачем, після автоматичного розподілу направлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішенням відповідача 1 № 62 позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зазначено, що до страхового стажу не зараховано всі періоди роботи згідно з трудовою книжкою від 14.08.1978 року № НОМЕР_1 , оскільки в трудовій книжці міститься виправлення дати народження, що суперечить «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» від 29.07.1993 року № 58. Запропоновано позивачу надати уточнюючі довідки, визначені Порядком підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (арк. спр. 73).

Відповідно до розрахунку стажу, загальний стаж позивача складає 21 рік 09 місяців 11 днів (арк. спр. 85).

Трудова книжка НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 від 14.08.1978 (арк. спр. 67-71) містить наступні записи:

Сєвєродонецький філіал ГІАП

Запис № 1 від 07.08.1978 зарахований до філіалу учнем слюсаря з ремонту апаратурного устаткування до експериментально-механічного цеху опитного заводу , наказ № 195к від 04.08.1978;

Запис № 2 від 01.03.1979 присвоєний 2-й розряд слюсаря з ремонту апаратурного устаткування експериментально-механічного цеху опитного заводу, наказ № 55к від 02.03.1979;

Запис № 3 від 09.04.1979 звільнений з філіалу у зв`язку з призовом до Радянської Армії, наказ № 82к від 05.04.1979;

Запис № 4 від 15.11.1979 зарахований в штат філіалу на посаду слюсаря-ремонтника експериментально-механічного цеха опитного заводу, наказ № 296к від 13.11.1979;

Запис № 5 від 23.06.1980 звільнений з філіалу за ст. 38 КЗоТ УСРСР (власне бажання), наказ № 156к від 26.06.1980;

Сєвєродонецький завод опірів в/о РЕОМ

Запис № 6 від 21.07.1980 прийнятий слюсарем-ремонтником 2 розряду, наказ № 3/к від 23.07.1980;

Запис № 7 від 08.12.1980 звільнений за ст. 38 КЗпП України, наказ № 54-к від 18.12.1980;

Сєвєродонецьке управління механізації № 19

Запис № 8 від 22.01.1981 прийнятий слюсарем будівельним 2 розряду, наказ № 6-к від 21.01.1981;

Запис № 9 від 15.05.1981 переведений шофером 3 класса, наказ № 42 від 11.05.1981;

Запис № 10 від 01.10.1982 звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України, наказ № 67-к від 11.10.1982;

Совгосп «Київський»

Запис № 11 від 13.11.1982 - прийнятий шофером 3 класа, наказ № 55к;

Запис № 12 від 03.02.1983 звільнений за ст. 31 КЗпП РСФСР, наказ № 7к

Сєвєродонецьке управління механізації № 19

Запис № 13 від 24.03.1983 прийнятий шофером 3 класа, наказ № 26-к від 24.03.1983;

Запис № 14 від 26.05.1985 присвоєна класифікація водія автомобілю 2-го класу, наказ № 35-к від 25.05.1985;

Запис № 15 від 25.08.1986 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, наказ № 52-к від 25.08.1986;

Запис 16 від 03.11.1986 прийнятий водієм автомобілю 2-го класа, наказ № 67-к від 31.10.1986;

Запис № 17 від 11.11.1990 звільнений за переводом в МССМУ № 94 за угодою між керівництвом підприємств, п. 5 ст. 36 КЗпП України, наказ № 65-к від 06.11.1990;

МССМУ-94 Трест «Союзинжпромстрой»

Запис № 18 від 15.11.1990 прийнятий машиністом автокрана за перевдом, наказ № 136к від 14.11.1990;

Запис № 19 від 02.01.1992 звільнений за ст. 29 п. 5 КЗпП РСФСР за переводом на підприємство «Інжводстрой», наказ № 1 від 02.01.1992;

Науково-виробниче об`єднання Інкор

Запис № 20 від 24.02.1992 прийнятий оператором, наказ № 3-к від 24.02.1992;

Запис № 21 від 29.01.1993 звільнений за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України, наказ № 1к від 22.01.1992;

Управління механізації № 19

Запис № 22 від 04.02.1993 прийнятий на посаду механіка, наказ № 5-к від 03.02.1993;

Запис № 23 від 30.10.1995 звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України, наказ № 5-к від 30.10.1995;

Запис № 24 від 18.03.1996 прийнятий начальником виробництва з окладом відповідно до штатного розпису, наказ № 12-к від 18.03.1996;

Запис № 25 від 02.04.1999 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, наказ № 65-к від 02.04.1999.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Особам, яким призначено пенсію, органи Пенсійного фонду видають пенсійні посвідчення.

Видача пенсійного посвідчення для пенсіонерів здійснюється безоплатно.

Порядок видачі, зразок та форма пенсійного посвідчення затверджуються правлінням Пенсійного фонду.

Відповідно до абзаців першого-другого пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Згідно з абзацом першим частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (набула чинності 21.08.1992) (далі Порядок № 442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно приписів пункту 3 Порядку № 442 атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 442 атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ (пункт 8 Порядку № 442).

Пунктом 10 Порядку № 442, окрім іншого, передбачено, що результати атестації використовуються при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Відповідно до пункту 1.8 розділу І Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Згідно з абзацами першим, четвертим, п`ятим пункту 1.9 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що при прийманні документів працівник сервісного центру:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Як встановлено судом з рішення ГУПФУ в Житомирській області від 06 жовтня 2021 року № 62 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через недостатність страхового стажу. Період його роботи згідно трудової книжки не зараховані до страхового стажу позивача через те, що в трудовій книжці міститься виправлення в даті народження.

Суд акцентує увагу на тому, що записи в трудовій книжці про роботу позивача відповідають всім вимогам заповнення трудової книжки, оскільки містять чітку дату прийому та звільнення з роботи переведення на іншу посаду, номери наказів та їх дати, посади на яких працював позивач та відбиток печаток підприємств при прийнятті та звільнення з роботи.

Як вже зазначено вище, у пункті 2.11 Інструкції зазначено, що першу сторінку (титульний лист) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, та після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку а загальних підставах, відтак суд не погоджується із діями відповідача щодо неврахування трудового стажу позивачки вказаного у її трудовій книжці, з підстав того, що вона заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок (відсутність на першій сторінці печатки підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка).

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідач виносячи оскаржуване рішення не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

Окрім того, відповідач не ставить під сумнів відомості, які занесені до трудової книжки щодо трудової діяльності позивача, а також щодо фіктивності їх записів не заперечується. Судом в свою чергу не встановлено будь - яких виправлень або неточностей у записах трудової книжки, на думку суду, наявних у трудовій книжці записів достатньо для зарахування цього періоду роботи позивача до його страхового стажу.

Крім того, як вже вищевказано, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки» тягар відповідальності за порушення порядку ведення трудових книжок покладається на відповідальну посадову особу роботодавця, а не на працівника.

Зважаючи на вищевикладене, суд погоджується з твердженнями позивача, що відповідач безпідставно не зараховує до страхового стажу вище вказаний періоди роботи позивача.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач 1, приймаючи рішення від 06 жовтня 2021 року № 62 про відмову в призначенні пенсії позивачу, допустив порушення положень Закону № 1058-IV, Закону № 1788-ХІІ та Порядку № 22-1 щодо не зарахування до страхового стажу позивача всіх періодів роботи.

Відповідно, рішення відповідача від 06 жовтня 2021 року № 62 не відповідає критеріям правомірного рішення, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо позиції відповідача 2 стосовно того, що фактично рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу виносилося відповідачем 1 - головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області і такі дії є правомірними, суд зазначає таке.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області є територіальним органом Пенсійного фонду України, що призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

При цьому Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області має 13 структурних підрозділів, які територіально розташовані у 16 населених пунктах Луганської області.

Також згідно змісту Положення про Пенсійний фонд України у останнього зовсім відсутні функції щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства.

У Пенсійного фонду України наявні повноваження стосовно організації, координації та контролю «роботи» саме «територіальних органів», серед іншого, щодо здійснення контролю за достовірністю документів, поданих для призначення пенсії, та відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, «призначення (перерахунку) і виплатою пенсій», щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до пункту 4.1. розділу ІV Порядку 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень «органу, що призначає (перераховує) пенсію».

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ «органу, що призначає (перераховує) пенсію», який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником «органу, що призначає (перераховує) пенсію» (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів «органом, що призначає пенсію», приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Пунктом 4.7. розділу ІV Порядку 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів саме «органом, що призначає (перераховує) пенсію».

Виключно «орган, що призначає (перераховує) пенсію», не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Як підтверджено матеріалами справи, заява позивача прийнята підрозділом саме ГУПФУ в Луганській області.

Як вже зазначалося, пункт 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 визначає, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ «органу, що призначає (перераховує) пенсію», який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідач 2 пояснив, що з урахуванням пункту 4.2 Порядку 22-1 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 29.09.2021 винесло рішення від 06.10.2021 за №62.

Зазначені дії як відповідача 1, так і відповідача 2 не відповідають положенням пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1, оскільки згідно вказаної норми засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ саме «органу, що призначає (перераховує) пенсію».

Тобто, після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів відповідач 1 зобов`язаний засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначити структурний підрозділ саме «органу, що призначає (перераховує) пенсію», яким і є ГУПФУ в Луганській області.

ГУПФУ в Луганській області має 13 структурних підрозділів, які територіально розташовані у 16 населених пунктах Луганської області.

Саме серед 13 структурних підрозділів, які територіально розташовані у 16 населених пунктах Луганської області, засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності повинен був визначений один структурний підрозділ, який повинен був сформувати атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу позивача.

Натомість, таким структурним підрозділом був визначений відповідач 1 - ГУПФУ в Житомирській області.

Зазначені дії не регламентовані жодною правовою нормою, які регулюють відносини в сфері пенсійного забезпечення.

ГУПФУ в Житомирській області не є структурним підрозділом ГУПФУ в Луганській області, оскільки є територіальним органом Пенсійного фонду України і має свої окремі структурні підрозділи.

Пенсійний фонд України в силу приписів норм законодавства та Положення про Пенсійний фонд України не наділений повноваженнями призначати пенсії, відповідно серед його територіальних органів (якими є як ГУПФУ в Луганській області, так і ГУПФУ в Донецькій області) не може визначатися «структурний підрозділ», який в силу приписів пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення) та електронну пенсійну справу.

Таким чином, відповідач 1 не мав правових підстав для розгляду заяви та прийняття рішення стосовно позивача, який звернувся із заявою про перерахунок пенсії до відповідача 1.

В силу приписів пункту 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 саме керівник ГУПФУ в Луганській області повинен підписати рішення за результатами розгляду заяви про перерахунок пенсії, оскільки ГУПФУ в Луганській області і є тим «органом, що призначає (перераховує) пенсію».

Пункт 4.7. розділу ІV Порядку 22-1 визначає, що саме «орган, що призначає (перераховує) пенсію» (за спірних правовідносин - ГУПФУ в Луганській області) повинен всебічно, повно і об`єктивно розглянути всі подані документи, після чого установити наявність чи відсутність права особи на перерахунок пенсії.

Враховуючи вище викладені обставини, відповідач 1 допустив грубе порушення пунктів 4.2., 4.3. та 4.7. розділу ІV Порядку 22-1, неправомірно допустивши після реєстрації заяви позивача визначення засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головного управління ПФУ в Житомирській області як структурного підрозділу, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу позивача.

У зв`язку з чим оскаржуване рішення ГУПФУ в Житомирській області підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії та частини 3 статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із прийняттям ГУПФУ в Житомирській області рішення від 06 жовтня 2021 року № 62 суд вважає за необхідне визнати таке рішення протиправним та скасувати його.

Також з метою належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог на підставі статті 9 КАС України та зобов`язати ГУПФУ в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком за заявою від 29.09.2021 № 8250, зарахувавши до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 07.08.1978 по 09.04.1979 в Сєвєродонецькій філії ГІАП: з 07.08.1978 на посаді учня слюсаря з ремонту апаратурного устаткування в експериментально-механічному цеху дослідного заводу, з 01.03.1979 на посаді з присвоєнням другого розряду слюсаря з ремонту апаратурного устаткування в експериментально-механічному цеху дослідного заводу, з 15.11.1979 по 23.06.1980 в Сєвєродонецькій філії ГІАП на посаді слюсаря-ремонтника експериментально-механічному цеху дослідного заводу, з 21.07.1980 по 08.12.1980 в Сєвєродонецькому заводі опорів виробничого об`єднання «РЕОМ» на посаді слюсаря -ремонтника 2 розряду на ділянці 22, з 22.01.1981 по 1.10.1982 в Сєвєродонецькому управління механізації № 19 з 22.01.1981 на посаді слюсаря будівельного 2 розряду, з 15.05.1981 на посаді шофера 3 класу, з 13.11.1982 по 03.02.1983 у М`ясо-молочному совгоспі «Київській» на посаді шофера 3 класу, з 24.03.1983 по 25.08.1986 у Сєвєродонецькому управлінні механізації № 19, з 24.03.1983 на посаді шофер 3 класу, з 26.05.1985 на посаді з присвоєнням кваліфікації водія автомобілю 2-го класу, з 03.11.1986 по 11.11.1990 у Сєвєродонецькому управлінні механізації № 19» на посаді водія автомобілю 2-го класу, з 15.11.1990 по 02.01.1992 в МС СМУ-94 трест «Союзінжпромстрой» на посаді машиніста автокрана 6 розряду, з 24.02.1992 по 29.01.1993 у Науково-виробничому об`єднанні «ІНКОР» на посаді оператора, з 04.02.1993 по 30.10.1995 в Управлінні механізації № 19 треста «ПРОМХІММОНТАЖ» на посаді механіка, з 18.03.1996 по 02.04.1999 в Підприємницькій фірмі «МИР» на посаді начальника виробництва згідно з трудовою книжкою від 14.08.1978 № НОМЕР_1 .

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

При зверненні до суду із позовом, позивачем сплачено судовий збір 908 грн, відповідно до квитанції від 08.11.2021 № 0.0.231010976.1 (арк. спр. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 454 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФУ в Луганській області та судовий збір у сумі 454 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФУ в Житомирській області.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирський області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (, місце знаходження: 10003, м. Житомир, вул. О. Ольжича, 7) № 62 від 06.10.2021 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (1, місцезнаходження: 93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9) призначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсію за віком за заявою від 29.09.2021 № 8250, зарахувавши до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 07.08.1978 по 09.04.1979 в Сєвєродонецькій філії ГІАП: з 07.08.1978 на посаді учня слюсаря з ремонту апаратурного устаткування в експериментально-механічному цеху дослідного заводу, з 01.03.1979 на посаді з присвоєнням другого розряду слюсаря з ремонту апаратурного устаткування в експериментально-механічному цеху дослідного заводу, з 15.11.1979 по 23.06.1980 в Сєвєродонецькій філії ГІАП на посаді слюсаря-ремонтника експериментально-механічному цеху дослідного заводу, з 21.07.1980 по 08.12.1980 в Сєвєродонецькому заводі опорів виробничого об`єднання «РЕОМ» на посаді слюсаря -ремонтника 2 розряду на ділянці 22, з 22.01.1981 по 1.10.1982 в Сєвєродонецькому управління механізації № 19 з 22.01.1981 на посаді слюсаря будівельного 2 розряду, з 15.05.1981 на посаді шофера 3 класу, з 13.11.1982 по 03.02.1983 у М`ясо-молочному совгоспі «Київській» на посаді шофера 3 класу, з 24.03.1983 по 25.08.1986 у Сєвєродонецькому управлінні механізації № 19, з 24.03.1983 на посаді шофер 3 класу, з 26.05.1985 на посаді з присвоєнням кваліфікації водія автомобілю 2-го класу, з 03.11.1986 по 11.11.1990 у Сєвєродонецькому управлінні механізації № 19» на посаді водія автомобілю 2-го класу, з 15.11.1990 по 02.01.1992 в МС СМУ-94 трест «Союзінжпромстрой» на посаді машиніста автокрана 6 розряду, з 24.02.1992 по 29.01.1993 у Науково-виробничому об`єднанні «ІНКОР» на посаді оператора, з 04.02.1993 по 30.10.1995 в Управлінні механізації № 19 треста «ПРОМХІММОНТАЖ» на посаді механіка, з 18.03.1996 по 02.04.1999 в Підприємницькій фірмі «МИР» на посаді начальника виробництва згідно з трудовою книжкою від 14.08.1978 № НОМЕР_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Борзаниця