Справа № 640/11057/20
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Судді-доповідача Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, викладене в листі від 05.05.2020 № 2600-0308-8/54358, про відмову у проведенні перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 01.01.2020 перерахунок та виплату пенсії за вислугою років без обмеження її граничного розміру з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, яка визначена у довідці прокуратури Донецької області від 18.03.2020 № 18-85-532 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, з урахуванням раніше проведених виплат;

- здійснити виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією разово та однією сумою з урахуванням довідки від 18.03.2020 № 18-85-532 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має право на перерахунок пенсії в розмірі 90% загальної суми складових місячного заробітку з урахуванням довідки Офісу генерального прокурора від 18.03.2020 №18-85-532 на підставі статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-VII. Підставою для перерахунку пенсії позивач вважає підвищення посадових окладів працівників прокуратури згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2021 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, викладеної в листі від 05.05.2020 № 2600-0308-8/54358, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ, згідно довідки прокуратури Донецької області від 18.03.2020 № 18-85-532 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ГУ ПФУ в м. Києві подало апеляційну скаргу, у якій з рішенням суду першої інстанції не погоджується, зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин питання розміру заробітної плати прокурора, як і розміру його пенсійного забезпечення, врегульовано положеннями Закону №1697-УІІ, підстав для застосування Закону №1789-ХІІ у відповідній частині відсутні.

Відмінний підхід призведе до нерівного становища осіб, яким пенсійне забезпечення призначено за Законом №1789-ХІІ, та осіб, яким таке забезпечення призначено за чинним Законом.

Оскільки довідка від 18.03.2020 №18-85-5323 видана позивача саме на підставі положень Закону №1697-УІІ, то у Управління відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 23.09.2021, у якій заперечує висновки суду в частині, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог. Зокрема позивач зазначає, що судом неповно з`ясовані обставини справи та докази, наявні у справі, оскільки 90% розмір пенсії визначений йому на момент її призначення, з чим погоджується й відповідач, а окрім того, такий відсоток встановлений і судовим рішенням, а саме: постановою Краматорського міського суду Донецької області від 27.11.2014 у справі №234/8745/14-а, постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 19.10.2015 у справі №266/2461/15-а.

Також позивач наполягає на наявності обставин здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2020 без обмеження максимальним розміром.

У підсумку позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, прийняти у цій частині нову постанову, якою визнати протиправною відмову відповідача у перерахунку пенсії з 13.12.2019 на підставі довідки прокуратури Донецької області №18-85-532 від 18.03.2020 у розмірі 90% від суми заробітної плати, зобов`язати відповідача здійснити відповідний перерахунок з виплатою без обмежень граничного розміру пенсії, виплативши різницю за минулий час, починаючи з 13.12.2019, в частині виплати пенсії за один місяць допустити негайне виконання постанови суду, зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення в частині, що підлягає негайному виконанню у місячний строк з дати отримання рішення.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2021 та від 10.12.2021 відкриті апеляційні провадження за апеляційними скаргами ГУ ПФУ в м. Києві та ОСОБА_1 , встановлено строк для подання відзивів на апеляційні скарги та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

ОСОБА_1 30 листопада 2021 року подано відзив на апеляційну скаргу ГУ ПФУ в м. Києві, у якому підтримано позицію, викладену у позовній заяві та апеляційній скарзі.

ГУ ПФУ в м. Києві письмового відзиву на апеляційну скаргу не подавало, що не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

ОСОБА_1 перебуває на обліку ГУ ПФУ в м. Києві з 04.02.2009 та отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ. Пенсія призначена у розмірі 90% від посадового окладу з урахуванням надбавок, передбачених Законом.

Через погіршення стану здоров`я позивач звільнився з органів прокуратури у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років 27 травня 2015 року (тобто до 01.06.2015). Матеріали справи містять довідку прокуратури Донецької області від 18.03.2020 №18-85-532 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) що враховується для перерахунку пенсії, видану ОСОБА_1 , з якої вбачається, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 розмір заробітної плати (грошового забезпечення) з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017 за відповідною (прирівняною) посадою старшого прокурора відділу прокуратури Донецької області становить: посадовий оклад - 5 730,00 грн.; надбавка за класний чин - 2200,00 грн.; надбавка за вислугу років (40%) - 2292,00 грн.; надбавка за роботу з таємними документами (10%) - 573,00 грн; надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (68%) - 6 950,96 грн; премія (60%) - 10 647,58 грн.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 30.04.2020 про перерахунок пенсії, проте листом від 05.05.2020 №2600-0308-8/54358 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило позивачу у перерахунку, посилаючись на те, щопитання розміру заробітної плати прокурора, як і розміру пенсійного забезпечення, врегульовано положеннями Закону №1697-УІІ, підстав для застосування Закону №1789-ХІІ у відповідній частині відсутні.

Такі обставини зумовили звернення позивача до суду з адміністративним позовом, за результатами розгляду якого судом першої інстнції ухвалено рішенн від 23.09.2021.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час призначення позивачу пенсії (2009 рік) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ): прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша статті 50-1). Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

До статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі - Закон №3668-VI), унаслідок яких, наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону № 3668-VI з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

Водночас, станом на 2001 рік (на момент призначення позивачу пенсії) стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ взагалі не передбачала обмеження максимального розміру пенсії. Такого поняття у законодавстві не існувало.

Надалі, 14.10.2014 ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ).

Частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас, з 15.07.2015 втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни: частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»; частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Отже, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні: жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру»; законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

При цьому, Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Така бездіяльність Кабінету Міністрів України призвела до чисельних судових спорів між пенсіонерами, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та Пенсійним фондом України.

У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 та вирішив таке: визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019: частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Тож, зазначене рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок пенсії.

Колегія суддів вважає, що доводи сторони відповідача про те, що після набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-(ІІ)/2019 (після 13 грудня 2019 року) нормативно-правового акту про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13 грудня 2019 року норма частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Протягом усього періоду дії норми статті 86 Закону № 1697-VІІ, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами Пенсійного фонду України перерахунку зазначених пенсій, у тому числі, пенсії позивача.

При цьому рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Відтак, з урахуванням правової позиції, вказаної у постанові Верховного Суду у справі №560/2120/20, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність прийнятого відповідачем рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, оформлене листом від 05.05.2020 №2600-0308-8/54358, та про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії позивача.

Разом з тим, судом першої інстанції не оцінено обставини обмеження пенсії позивача максимальним розміром, а також не вказано, що пенсію слід перерахувати з розрахунку 90% відсотків від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Донрецької області №18-85-532 від 18.03.2020.

Згідно позиції та тверджень ГУ ПФУ в м. Києві максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

У контексті таких тверджень, варто врахувати, що відповідно до частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, чинній з 01.01.2016 року по 20.12.2016 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 грн.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, згідно з якими, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 грн.

Таким чином, починаючи з 20.12.2016 відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

За пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, чітко зазначено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Слід зазначити, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вже розглядав подібні справи і висловлював правову позицію щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Зокрема, у постанові від 12.11.2019 у справі №360/1428/17 Верховний Суд виходив з того, що обмеження граничного розміру пенсії в 2017 році були введені Законом №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Колегія суддів Верховного Суду зазначила, що згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №911-VIII дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 01 січня 2016 року та не застосовується до пенсій, які призначені до 01 січня 2016 року.

Це означає, що обмеження виплати пенсії максимальним розміром застосовується з 01 січня 2016 року, а пенсії, призначені до 01 січня 2016 року та перевищують встановлений максимум, не можуть бути зменшені.

Враховуючи наведене, колегія суддів переглядаючи рішення суду першої інстанції, виходить з чинних положень законодавства на висновків Конституційного Суду України, викладених у рішеннях від 20.12.2016 №7-рп/2016, від 26.03.2020 р. №6-р/2020 у справі №1-223/2018, а також з фактичних обставин даної справи.

У даній справі позивач перебуває на обліку ГУ ПФУ в м. Києві з 04.02.2009 року, отримує пенсію за вислугу років, призначену до 01.01.2016 року, а відтак, обмеження, передбачені Законом №3668-VI, не поширюються на позивача, оскільки, пенсія йому призначена до набрання ним чинності в 2016 році.

Також, матеріалами справи підтверджується, що востаннє пенсія позивачу перераховувалася на підставі постанови Краматорського міського суду Донецької області від 27.11.2014 у справі №234/8745/14-а, якою визнано неправомірними дії підрозділу ПФУ щодо обмеження під час перерахунку ОСОБА_1 розміру пенсії за вислугу років та зобов» зано відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Донецької області №18-57-830 від 12.07.2012 у розмірі 90% середнього заробітку з часу, коли позивач набув право на підвищення пенсії з виплатою різниці пенсії за минулий час, але не більше як за 12 місяців з дня звернення до суду, та здійснити відповідні виплати, а також постанови Приморського районного суду м. Маріуполя від 19.10.2015 у справі №266/2461/15-а, якою визнано неправомірними дії підрозділу ПФУ щодо обмеженч під час прерахунку ОСОБА_1 пенсії з 28.05.2015 та зобов`язано провести перерахунок пенсії з 28.05.2015 відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону від 12.07.2001 №2663-ІІІ), виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку згідно довідки №18-57-281 від 27.05.2015 без обмеження граничного ррзміру з урахуванням фактично виплачених коштів, з виплатою різниці за минулиц час, але не більше як за 12 місяців.

Отже, право позивача на перерахунок та отримання пенсії, виходячи з 90% складових заробітної плати та без обмеження граничним розміром, підтверджено окрім іншого судовими рішеннями, що набрали законної сили.

При цьому варто зазначити, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а законодавчі зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам при реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Засіб юридичного захисту має бути «ефективним», зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції припустився порушення норм матеріального права, задовольнивши позовні вимоги позивача лише частково, про що зазначено вище за текстом постанови.

Водночас, колегія суддів зазначає, що в апеляційній скарзі позивач ставить питання щодо негайного виконання постанови суду про виплату пенсії за один місяць, зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення в частині, що підлягає негайному виконанню у місячний строк з дати отримання рішення.

В цій частині колегія суддів зазначає, що позивачем не надано доказів того, що пенсія йому не виплачується з певного періоду часу, у зв`язку з чим могло б постати питання щодо негайного виконання рішення щодо стягнення пенсії у межах одного місяця, а окрім того, питання контролю за виконанням постанови суду постало передчасно, оскільки у суду відсутні відомості, які б вказували на те, що відповідач ухилятиметься від виконання судвого рішення.

Частиною першою статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України визначені підстави для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Підсумовуючи викладене у сукупності, колегія суддів вважає апеляційну скаргу ГУ ПФУ в м. Києві необгрунтованою та відхиляє її, натомість апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Виходячи з результатів розгляду апеляційної скарги, колегія суддів також вбачає підстави для перерозподілу судових витрат на підставі положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

3. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2021 року у справі №640/11057/20 скасувати. Ухвалити нову постанову у справі, якою:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до довідки прокуратури Донецької області про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) від 18.03.2020 №18-85-532, що враховується для перерахунку пенсії, викладеної в листі від 05.05.2020 № 2600-0308-8/54358.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Донецької області №18-85-532 від 18.03.2020, без обмеження максимального розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір за подачу адміністративного позову до суду першої інстанції у розмірі 840,80 грн та за подачу апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції у розмірі 630,60 грн, а всього: 1 471,40 грн (одна тисяча чотириста сімдесят одна грн 40 коп).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О. Костюк

О.Є. Пилипенко