Справа № 520/22129/21
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 грудня 2021 року № 520/22129/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила суд:

-визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.04.2021 №0165271- 2413-2030, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 17 213,76грн.

-визнати протиправним і скасувати податкову вимогу від 04.10.2021 №0-2032.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18565513 від 18.04.2008 (додаток №3), ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (копія картки платника податків ОСОБА_1 - додаток №4), паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 (додаток №5), на праві власності належать нежитлові приміщення підвалу №6-:-10, загальною площею 397,6кв.м в літ.«Ф-1», розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу №1755 від 02.04.2008 (додаток №9 - копії договору купівлі-продажу №1755 від 02.04.2008 разом із витягом з Державного реєстру правочинів №5711114 від 02.04.2008).

Головним управлінням ДПС у Харківській області сформовано податкове повідомлення-рішення від 07.04.2021 №0-2030 (додаток №6), відповідно до якого ОСОБА_1 згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на. нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами (код платежу 18010300) за 2020 рік в сумі 17213,36грн.

Суд вказує, що відповідно до п.п.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Також у пп.266.3.1 п.266.3 ст.266 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з пп.266.5.1. п.266.5 ст.266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 ПК України, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Статтею 10 ПК України встановлено перелік місцевих податків, який включає податок на майно (підпункт 10.1.1), що складається із трьох різних податків, кожен із різними елементами податку, як їх визначено пунктом 7.1 статті 7 ПК України.

Згідно статті 265 ПК України (в редакції Закону України № 71-VIII від 28.12.2014 року «Про внесення змін до ПК України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», що діє з 01.01.2015), податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Отже, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з ПК України, є місцевим податком.

Особливість місцевих податків полягає в тому, що вони за законом не можуть бути встановлені безпосередньо рішенням Верховної Ради України.

Верховна Рада України встановлює тільки перелік дозволених до впровадження місцевими радами місцевих податків і дозволених граничних параметрів таких податків, а власне встановлення місцевих податків, із дотриманням встановлених Верховною Радою критеріїв, є компетенцією відповідних місцевих рад.

Так, відповідно до підпункту 8.3 статті 8 ПК України, до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно пункту 4.4 статті 4 ПК України, встановлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами та радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Тобто безпосереднє встановлення місцевих податків, у тому числі і податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, віднесено ПК України до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад у межах їх повноважень.

Встановлення місцевих податків виключно відповідними рішеннями місцевих рад закріплено також п.24 ч.І ст.26 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 143 Конституції України.

У відповідності до п.10.3 ст.10 ПК України, місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі.

В силу вимог підпункту 14.1.129 пункту 14.1 статті 14 ПК України у нежитловій нерухомості виділяють:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей:

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;

ґ) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі.

Згідно податкового повідомлення-рішення від 07.04.2021 №0-2030 сума податку 17213,76грн. розрахована наступним чином: 397,6(площа нежитлових приміщень підвалу №6-:-10, загальною площею 397,6кв.м в літ.Ф-1, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 )*47,23 (ставка податку за 2020 рік (тобто 1%*4 723,00 від мінімальної заробітної плати на 01.01.2020)* 11 (кількість місяців 2020 року, протягом яких, згідно з абз.1 п.52-5 підрозділу 10 розділу XX ПК України, об`єкти нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)/12( місяців).

Отже, для розрахунку податкового зобов`язання ОСОБА_1 відповідач використав ставку податку 1% від мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.5 Додатка 1 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно з рішенням 23 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 28.11.2018 р. № 1284/18) (додаток №7), ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються на 2017 і наступні роки у таких розмірах:будівлі готельні - 1 відсоток;будівлі офісні - 1 відсоток;будівлі торговельні - 1 відсоток;гаражі - 0,1 відсотка;будівлі промислові та склади 0,25 відсотка (підпункт 5 пункту 5 додатку 1 виключений згідно з рішенням 23 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 28.11.2018 № 1284/18; дане виключення набрало чинності з 01.01.2019 р.;будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) - 1 відсоток;господарські (присадибні) будівлі - 0 відсотків;інші будівлі - 0,1 відсотка.

Головне управління ДПС у Харківській області нарахувало ОСОБА_1 суму податку за ставкою саме 1% від мінімальної заробітної плати.

Також, відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації віл 17.08.2000 №507, будівлі готельні віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» група 121 «Готелі, ресторани та подібні будівлі» клас 1211 «Будівлі готельні», який у свою чергу включає підкласи: готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати та подібні заклади з надання житла з рестораном або без нього, окремі ресторани та бари.

Згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, будівлі офісні віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» група 122 «Будівлі офісні» клас 1220 «Будівлі офісні», який Щ свою чергу включає підкласи: будівлі, що використовуються як приміщення для конторських та адміністративних цілей, в тому числі для промислових підприємств, банків, поштових відділень, органів місцевого управління, урядових та відомчих департаментів та т. ін., центри для з`їздів та конференцій, будівлі органів правосуддя, парламентські будівлі.

А відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, будівлі торговельні віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» група 123 «Будівлі торговельні» клас 1230 «Будівлі торговельні», який в свою чергу включає підкласи: торгові центри, пасажі, універмаги, спеціалізовані магазини та павільйони, зали для ярмарків, аукціонів, виставок, криті ринки, станції технічного обслуговування автомобілів та т. ін., підприємства та установи громадського харчування (їдальні, кафе, закусочні та ін.), приміщення складські та бази підприємств торгівлі й громадського харчування, підприємства побутового обслуговування.

Згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, будівлі для публічних виступів віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» група 126 «Будівлі для публічних виступів, закладів освітнього, медичного та оздоровчого призначення» клас 1261 «Будівлі для публічних виступів», який в свою чергу включає підкласи: кінотеатри, концертні будівлі, театри та т. ін. , зали засідань та багатоцільові зали, що використовуються, головним чином для публічних виступів, казино, цирки, музичні зали, танцювальні зали та дискотеки, естради та т. ін.

Як вбачається з технічного паспорта на виробничий будинок нежитлові приміщення підвалу №6-:-10 в літ.«Ф-1» по АДРЕСА_2 , виконаного Харківським міським бюро технічної інвентаризації за станом на 05.05.2008, інвентаризаційна справа №81760, реєстровий №2398 (додаток №8), належні ОСОБА_1 нежитлові приміщенні не відноситься до жодного з вище перелічених класів нежитлових будівель і складається зі складу №6 в підвалі літ.«Ф-1» загальною площею 232,6кв.м, підсобного приміщення №7 в підвалі літ.«Ф-1» загальною площею 7,4кв.м, кабінету №7а в підвалі літ.«Ф-1» загальною площею 5,3кв.м, кабінету №8 в підвалі літ.«Ф-1» загальною площею 8,3кв.м, роздягальні №8а в підвалі літ.«Ф-1» загальною площею 4,8кв.м, складу №9 в підвалі літ.«Ф-1» загальною площею 121,8кв.м, входу №10 в підвалі літ.«Ф-1» загальною площею 26,7кв.м.

Враховуючи викладене, Головним управлінням ДПС у Харківській області при розрахунку суми податкового зобов`язання ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 рік було безпідставно застосовано ставку податку 1% від мінімальної заробітної плати, а тому податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 07.04.2021 №0-2030 підлягає скасуванню.

Крім того, у зв`язку з несплатою визначеного податковим повідомленням-рішенням від 07.04.2021 № 0165271 -2413-2030 грошового зобов`язання, Головним управлінням ДПС у Харківській області сформовано податкову вимогу від 04.10.2021 №0-2032.

З огляду на протиправність податкового повідомлення-рішення від 07.04.2021 №0-2030 , податкова вимога від 04.10.2021 №0-2032 також є протиправною та підлягає скасуванню, тому позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному суд вказує, що порядок нарахування та сплата податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, регламентується ст. 266 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПКУ платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПКУ).

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПКУ).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПКУ).

Матеріалами справи підтверджено, що згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_1 перебувають нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 397,6 м , право власності набуто 18.04.2008.

Відповідно до абз. 4 п. 63.3 ст. 63 ПКУ платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та не основним місцем обліку, повідомити про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

ПКУ передбачено гарантію дотримання прав платників, при винесенні податкових повідомлень-рішень з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Так, пп. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 ПКУ передбачає, що саме платник податку може звернутися з письмовою заявою для проведення звірки даних, на підставі чого, контролюючим органом буде здійснено перерахунок сум податку і, як наслідок, попередні податкові повідомлення - рішення будуть вважатися скасованими (відкликаними).

Судом встановлено, що до ГУ ДПС від 02.08.2021 № б/н надійшов адвокатський запит (за вх. ГУ ДПС від 04.08.2021 № 69103/6/АДВ) щодо надання розрахунку до податкового повідомлення - рішення від 07.04.2021 № 0-2030. На адвокатський запит ГУ ДПС сформовано лист - відповідь від 09.08.2021 № 32564/6/20-40-24-14-25 та надано розрахунок до оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, одночасно повідомлено Позивача, що у разі розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку може провести перерахунок суми податку. Попереднє податкове повідомлення-рішення буде скасованим (відкликаним).

Також судом встановлено, що оригінали відповідних документів платником - ОСОБА_1 до контролюючого органу не надавались, на звірку Позивач не зверталась.

Отже, на думку суду, саме Позивач мала право на звернення до контролюючого органу з метою надання відповідних документів та проведення звірки щодо об`єктів оподаткування. Зворотного механізму положеннями ПКУ не передбачено.

З метою ідентифікації об`єктів нерухомості в частині їх належності до відповідних типів нерухомого майна, наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2020 № 507 розроблено та затверджено Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (далі - Класифікатор), який містить Методику класифікації будівель за головною класифікаційною ознакою - їх цільовим функціональним призначенням (далі - Методика).

Класифікатор забезпечує уніфікацію об`єктів нерухомості за функціональним призначенням та містить Методику класифікації будівель за головною класифікаційною ознакою (далі - Методика). Якщо у правовстановлюючих документах не зазначено код згідно з Класифікатором, то з Класифікатора обирається код, який найбільше відповідає типу нерухомості, що зазначений у правовстановлюючих документах.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (п. п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України).

Відповідно до реєстраційних відомостей ІТС «Податковий блок» фізична особа- підприємець ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) перебуває на обліку з 24.04.2008 по теперішній час у ГУ ДПС (Шевченківський район). Основний вид діяльності: 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Відповідно до інформації з реєстру платників єдиного податку (по фізичним особам) ФО-П ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) підприємницьку діяльність здійснює за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, податок нараховано відповідно до рішення Харківської міської ради від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» (далі - Рішення №542). Ставка податку у 2020 році становила 1% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на січень відповідного року (4 723,00 грн.).

Суд зазначає, що пунктом 5 Додатку до Рішення № 542 встановлено ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб для будівель готельних, офісних, торгівельних, гаражів, будівель для публічних виступів, господарських будівель та інших будівель.

Визначення належності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують їх право власності з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення такого об`єкта нерухомості згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого Наказом від 17.08.2020 № 507 Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації.

Ідентифікація будівель здійснюється за їх функціональним призначенням із застосуванням відповідної методики, затвердженої Державним класифікатором.

З огляду на зазначене, суд вказує, що для визначення класифікації будівель відповідно до Державного класифікатора, Позивачу необхідно звернутись до органу, уповноваженого на ведення Державного класифікатора - Державного науково - дослідного інституту автоматизованих систем у будівництві Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України - для отримання експертного висновку щодо приналежності описаного об`єкта нерухомості до певного класу будівель за Державним класифікатором.

З огляду на те, що Позивач за адресою: вул. Морозова, 11, м. Харків (адреса нежитлового приміщення за яке сформовано оскаржуване податкове повідомлення - рішення), здійснює підприємницьку діяльність, отже, до об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності Позивача, контролюючим органом застосовано ставку податку для офісних будівель у розмірі 1% відсоток від мінімальної заробітної плати, встановленої законом до відповідного податкового періоду за 1 кв. метр.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується, зокрема, фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення - рішення (абзац «а» пп. 266.10.1. п. 266.10 ст. 266 ПК України).

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 02.04.2015 № 449 та абз. 2 п. З ст. 6 Інструкції Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015 року, фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в випадках:якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного соціального внеску та якщо платник має на кінець календарного місяця борг зі сплати фінансових санкцій.

Таким чином, ГУ ДПС правомірно сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2021 № 0-2032 у розмірі 17 213,76 гривень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, а тому в задоволенні позову відмовляє.

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.В.Зінченко