Справа № 160/1377/21
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/1377/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Сірого Сергія Федоровича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року у справі № 160/1377/21 (головуючий суддя першої інстанції Озерянська С.І.) за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 28.01.2021 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Луганській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 недоотриманої суми страхових виплат, після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.08.2014 року по 01.10.2019 року включно;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримані суми страхових виплат, після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.08.2014 року по 01.10.2019 року включно з урахуванням всіх коригувань, підвищень та індексацій за весь період невиплат;

- допустити рішення суду до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у нарахуванні та виплаті страхових виплат за період з 01.08.2014 року по 01.10.2019 року, недоотриманих померлою матір`ю позивача.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, зазначених в позові.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням процесуального права і містить невідповідність висновків реальним обставинам справи. Скаржник зазначає, що спадкодавець мала право на нарахування та виплату страхових виплат незалежно від звернення до робочих груп Фонду на підконтрольній України території та її проживання на окупованій території, а тому спадкоємець має право на отримання страхових виплат у порядку спадкування за законом.

Відповідач подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Відповідач зазначив, що якщо сума страхових виплат не була нарахована на момент смерті потерпілого, то в розумінні статті 1227 Цивільного кодексу України не може належати спадкодавцю, а тому не може передаватись членам сім`ї чи входити до складу спадщини.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, тому в суді апеляційної інстанції справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.29, 30).

ОСОБА_2 померла є ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.28).

За життя ОСОБА_2 мала статус внутрішньо переміщеної особи, відповідно до довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції № від 01.12.2014 року (а.с.27).

Позивач зверталась до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області із заявами від 10.12.2019 року, 20.03.2020 року, 04.05.2020 року, 22.03.2020 року, 28.08.2020 року щодо розрахунку та виплати неодержаної суми страхових виплат померлої матері за період з 01.08.2014 року по 01.10.2019 року.

Виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування України листом від 26.08.2020 зв №03/С-755з-856 надано відповідь, що згідно з інформацією управління виконавчої дирекції Фонду у Луганській області ОСОБА_2 перебувала на постійному обліку та отримувала щомісячні страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Красний Луч Луганської області, яке зараз знаходиться на тимчасово окупованій території. Місто Красний Луч (Хрустальний) розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року №1085-р віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Справа про страхові внески потерпілої залишилася на окупованій частині території України, що унеможливлює доступ робочих органів виконавчої дирекції Фонду до справи. Водночас, відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення реабілітації у сфері охорони здоров`я, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Отже, за відсутності актів та інших необхідних для проведення страхових виплат документів, відсутні і правові підстави для здійснення робочими органами виконавчої дирекції Фонду страхових виплат. За інформацією управління ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщена особа до будь-яких відділень виконавчої дирекції Фонду, які розташовані на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, із заявою про продовження страхових виплат не зверталась. Оскільки, у робочих органів виконавчої дирекції Фонду, які проводять свою діяльність на території підконтрольній органам державної влади України, відсутні оригінали документів, що підтверджують право ОСОБА_2 на страхові виплати (справа про страхові виплати), за відсутності у потерпілої статусу внутрішньо переміщеної особи, відсутні підстави для нарахування та проведення страхових виплат за період з грудня 2014 року по день смерті. Згідно із ст.1227 Цивільного кодексу України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Отже, до складу спадщини включаються суми страхових виплат, які належали померлому потерпілому за життя. Оскільки, ОСОБА_2 з грудня 2014 року як внутрішньо переміщена особа до робочих органів виконавчої дирекції Фонду із заявою про продовження страхових виплат не зверталася та не надала довідку ВПО, а отже, не реалізувала у встановленому нормативно-правовими активами порядку свого права на продовження страхових виплат, тому суми, що їй належали б за життя та не виплачені Фондом - відсутні (а.с.20-22).

Листом від 28.08.2020 року № С-83/02-3 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області повідомлено позивача, що підстав для нарахування коштів, як спадкоємцю у відділень немає, оскільки у відділень управлінь виконавчої дирекції Фонду, які розташовані на території, що контролюється українською владою, відсутні нараховані та не виплачені суми, що за життя належали матері позивача (а.с.23-25).

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що виплати потерпілій ОСОБА_2 у період з 01.08.2014 року по 01.10.2019 року не нараховувались, а відтак заборгованість щодо їх виплат не утворилась. Виключно ОСОБА_2 належало право на звернення до суду з вимогами щодо нарахування та виплати належних їй сум страхових виплат. Остання не зверталась до відповідача з заявою про нарахування та виплату їй сум страхових виплат з 01.08.2014 року до 01.10.2019 року та не зверталась до суду з вимогами щодо нарахування та виплати відповідачем таких страхових виплат.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Колегія суддів зазначає, що право на пенсію (страхові виплати) є особистим правом особи, якій вони призначені, і таке право припиняється з часу смерті цієї особи.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 01.08.2014 року по 01.10.2019 року, тобто за життя ОСОБА_2 , страхові виплати відповідачем або будь-яким іншим управлінням виконавчої дирекції фонду соціального страхування України не нараховувались, а відтак заборгованість за вказаний період щодо їх виплат не утворилась.

За життя ОСОБА_2 до судових органів про стягнення страхових виплат за період з 01.08.2014 року по 01.10.2019 року не зверталась, будь-яких судових рішень з цього питання не приймалось.

Зазначені обставини позивачем в апеляційній скарзі не спростовані.

З урахуванням вказаних вище обставин в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сірого Сергія Федоровича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року у справі № 160/1377/21 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року у справі № 160/1377/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак