Справа № 560/728/21
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 560/728/21

адміністративне провадження № К/9901/46520/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В.,

суддів - Шишова О. О., Яковенка М. М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року у справі №560/728/21 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити дії, -

у с т а н о в и в :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якій просила суд: - визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6773-10 від 13 листопада 2020 року Головного управління ДПС у Хмельницькій області зі сплати єдиного внеску у розмірі 73410,72 грн; - зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області внести зміни до інтегрованої картки (інформаційної системи органу доходів і зборів) платника податків - ОСОБА_1 шляхом виключення інформації про борг на суму 73410,72 грн та інформації про нараховані на цей борг штраф та пеню; - стягнути на користь позивача сплачену суму судового збору.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що з 01 липня 2018 року вона одноосібно здійснює підприємницьку діяльність у сфері роздрібної торгівлі в неспеціалізованому магазині та належить до 2-ї групи платників єдиного податку на спрощеній системі оподаткування, найманих працівників не має. В квітні 2020 року позивач отримала вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6773-10 від 20 березня 2020 року про сплату єдиному податку в сумі 73654,48 грн. Позивач вважала таку вимогу протиправною і такою, що підлягає скасуванню, з огляду те, що розрахунок розміру єдиного внеску виконаний позивачем виходячи із мінімальної заробітної плати, встановленої на звітний період у розмірі 4173,00 грн, та розміру єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме: розмір щомісячної плати єдиного внеску у 2019 році становив 918,06 грн. При заповненні таблиці до річного звіту позивач помилково казала іншу суму єдиного внеску замість самостійно розрахованої суми такого внеску.

Зазначає, що зверталася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області про сплату боргу (недоїмки) від 20 березня 2020 року №Ф-6773-10 в сумі 73654,48 грн. Рішенням суду від 30 червня 2020 року позов задоволено. Однак, у зв`язку з наявністю заборгованості по єдиному внеску в інтегрованій картці ФОП ОСОБА_1 в сумі 73410,72 грн, позивачеві було сформовано та направлено нову вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13 листопада 2020 року №Ф-6773-10. Позивач, вважаючи вимогу контролюючого органу від 13 листопада 2020 року №Ф-6773-10 протиправною, з метою захисту своїх прав звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року поновлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк звернення до суду із даним адміністративним позовом та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року, адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з вказаною касаційною скаргою.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пунктів 6, 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є: справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на обставини, встановлені судовими рішеннями, предметом спору у цій справі є визнання протиправним та скасування рішення контролюючого органу, на підставі якого може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (73410,72 грн < 227000,00 грн).

Суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, ця адміністративна справа підпадає під критерій, встановлений пунктом 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення справи незначної складності.

Оцінивши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, встановивши, що предмет спору не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, колегія суддів вважає, що ця справа є справою незначної складності, а тому, розглядаючи цю справу в порядку спрощеного позовного провадження, судом не було порушено норм процесуального права.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява №21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява №26737/95).

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року у справі №560/728/21 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Дашутін

Судді О. О. Шишов

М. М. Яковенко