Справа № 640/13137/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року м. Київ № 640/13137/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого Бояринцевої М.А., суддів - Головань О.В., Шевченко Н.М. при секретарі судового засідання Корніюк А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - Мажар Л.С.,

ПрАТ "Київстар" - Тарасенков В.В.,

ТОВ "Лайфселл" - Соболь О.М., Решетняк Н.Б.,

за позовомОСОБА_2
до треті особи, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "Київстар" на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайфселл"
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_2 з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватного акціонерного товариства «Київстар» (далі - третя особа-1), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» (далі - третя особа-2) та просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації щодо не оприлюднення в порядку статті 9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики» рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації №442 від 17.11.2020 «Про схвалення проекту рішення НКРЗІ «Про затвердження змін до деяких рішень НКРЗІ з питань надання послуг із перенесення абонентських номерів» та проекту регуляторного акта, що є додатком до нього;

- зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації здійснити офіційне оприлюднення в порядку статті 9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики» рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації №442 від 17.11.2020 «Про схвалення проекту рішення НКРЗІ «Про затвердження змін до деяких рішень НКРЗІ з питань надання послуг із перенесення абонентських номерів» та проекту регуляторного акта, що є додатком до нього;

- визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації щодо не оприлюднення в порядку статті 9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики» рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації №46 від 09.02.2021 «Про схвалення проекту рішення НКРЗІ «Про затвердження змін до деяких рішень НКРЗІ з питань надання послуг із перенесення абонентських номерів» та проекту регуляторного акта, що є додатком до нього;

- зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації оприлюднити в порядку статті 9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики» рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації №46 від 09.02.2021 «Про схвалення проекту рішення НКРЗІ «Про затвердження змін до деяких рішень НКРЗІ з питань надання послуг із перенесення абонентських номерів» та проекту регуляторного акта, що є додатком до нього;

- визнати протиправним та нечинним з 01.12.2021 рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації №107 від 23.03.2021 «Про затвердження Змін до деяких рішень НКРЗІ з питань надання послуг із перенесення абонентських номерів», зареєстроване в Міністерстві юстиції України 05.04.2021 за №442/36064;

- судові витрати покласти на відповідача.

Обґрунтовуючи позові вимоги позивач зазначає, що НКРЗІ при прийнятті регуляторного акта порушено вимоги статей 4, 9, 13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», адже не забезпечено опублікування рішень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації №442 від 17.11.2020, №46 від 09.02.2021 «Про схвалення проекту рішення НКРЗІ «Про затвердження змін до деяких рішень НКРЗІ з питань надання послуг із перенесення абонентських номерів» та проекту регуляторного акта, що є додатком до нього з метою отримання пропозицій та зауважень, у тому числі від ОСОБА_2 . Також позивач вказує, що схвалений відповідачем регуляторний акт створює можливість шахрайства в сфері перенесення знеособлених абонентів, що може мати своїм наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_2 як адвоката, з огляду на те, що її номер телефону є загальнодоступним.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, де останній стверджує про відсутність порушеного права позивача та дотримання ним положень Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Представник відповідача наполягав, що рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації №442 від 17.11.2020, №46 від 09.02.2021 «Про схвалення проекту рішення НКРЗІ «Про затвердження змін до деяких рішень НКРЗІ з питань надання послуг із перенесення абонентських номерів» та проекту регуляторного акта, що є додатком до нього стосуються одного і того ж нормативно-правового акта та відповідно до вказаного вище закону не потребують повторного оприлюднення з метою одержання зауважень та пропозицій від фізичних, юридичних осіб, їх об`єднань. Окрім цього, представник НКРЗІ наводить доводи щодо відсутності підґрунтя для підвищення рівня шахрайства прийнятим ним нормативно-правовим актом.

У свою чергу, позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, де ним вказано, що доводи НКРЗІ в частині дотримання вимог статей 4, 9, 13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» є безпідставними та наводить, серед іншого, аналогічні твердження, що й у позовній заяві. Також позивач наголошує на порушенні її прав та охоронюваних законом інтересів, адже наведеним Законом кожному громадянину надається право на подачу зауважень та пропозицій щодо регуляторного акта.

Представником НКРЗІ подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, у якому наведено фактично аналогічні доводи, які викладені ним у відзиві на позовну заяву.

Представником третьої особи-1 подано письмові пояснення по суті позовних вимог, де підтримано позицію ОСОБА_2 та просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі із мотивів, які викладені позивачем. Також представник ПрАТ «Київстар» висловлює незгоду із аналізом впливу регуляторного акту.

Представником ТОВ «Лайфселл» подано до суду письмові пояснення, де останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог вказуючи про те, що оприлюднення проекту рішення про зміну Порядку ППН, Аналізу регуляторного впливу та Повідомлення про можливість надання зауважень та пропозицій повністю відповідають законодавчим вимогам. Також представник третьої особи-2 вказує про відсутність порушеного права позивача.

Також, представником третьої особи-2 подано письмові пояснення на відповідь на відзив позивача, де наполягає на відсутності порушення прав та охоронюваних законом інтересів останньої та дотримання НКРЗІ вимог чинного законодавства при прийнятті регуляторного акта, який є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації від 10.12.2019 №596 затверджено План діяльності з підготовки проектів регуляторних актів на 2020 рік, згідно з пунктом 14 якого здійснюватиметесь розробка відповідних змін до Порядку із перенесення абонентських номерів.

31.03.2020 рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації №135 прийнято за основу проект рішення «Про затвердження змін до деяких рішень НКРЗІ з питань надання послуг із перенесення абонентських номерів», яке було опубліковано разом з Аналізом регуляторного впливу та Повідомленням про офіційне оприлюднення проекту рішення НКРЗІ.

У результаті отриманих НКРЗІ зауважень та пропозицій, громадських обговорень було прийнято рішення НКРЗІ №442 від 17.11.2020, яке є доопрацьованим з урахуванням громадської думки проектом рішення, який був прийнятий за основу рішенням НКРЗІ від 31.03.2020 №135 та розміщено на сайті НКРЗІ 17.11.2020.

Після схвалення, відповідно до пункту 2 рішення НКРЗІ від 17.11.2020 №442, вказаний проект рішення «Про затвердження змін до деяких рішень НКРЗІ з питань надання послуг із перенесення абонентських номерів» направлено на погодження до заінтересованих державних органів (Міністерство цифрової трансформації України, Державна регуляторна служба України, Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Антимонопольний комітет України).

Під час погодження проекту рішення із заінтересованими державними органами, від Міністерства цифрової трансформації України та Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України надійшли зауваження та пропозиції, які були обговорені з цими ж заінтересованими державними органами на узгоджувальній нараді щодо врегулювання розбіжностей до проекту акта, яка відбулась 27.01.2021.

За результатами узгоджувальної наради із заінтересованими державними органами проект рішення «Про затвердження змін до деяких рішень НКРЗІ з питань надання послуг із перенесення абонентських номерів» було доопрацьовано згідно наданих зауважень та пропозицій та схвалено рішенням НКРЗІ від 09.02.2021 №46 та направлено на повторне погодження до заінтересованих державних органів.

Після погодження заінтересованими державними органами доопрацьований проект рішення «Про затвердження змін до деяких рішень НКРЗІ з питань надання послуг із перенесення абонентських номерів» затверджений рішенням НКРЗІ від 23.03.2021 №107 та зареєстрований Міністерством юстиції України 05.04.2021 за № 442/36064 (далі - оскаржуване та/або спірне рішення, регуляторний акт).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Правову основу діяльності у сфері телекомунікацій встановлює Закон України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 № 1280-IV (далі - Закон № 1280-IV), який визначає повноваження держави щодо управління та регулювання зазначеної діяльності, а також права, обов`язки та засади відповідальності фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у даній діяльності або користуються телекомунікаційними послугами.

Згідно із частиною 1 статті 2 Закону № 1280-IV метою його є забезпечення повсюдного надання телекомунікаційних послуг достатніх асортименту, обсягу та якості шляхом обмеженого регулювання ринкових відносин для сприяння ефективному функціонуванню відкритого і справедливого конкурентного ринку. Закон визначає засади захисту прав споживачів та контролю за ринком телекомунікацій з боку держави.

Законодавство України про телекомунікації складається з Конституції України, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері (ч. 1 ст. 4 Закону № 1280-IV), а його дія поширюється на відносини суб`єктів ринку телекомунікацій щодо надання та отримання телекомунікаційних послуг і використання телекомунікаційних мереж загального користування (ч. 1 ст. 5 Закону № 1280-IV).

У відповідності до частини 1 статті 13 Закону № 1280-IV державне управління у сфері телекомунікацій здійснюють: Кабінет Міністрів України; центральний орган виконавчої влади в галузі зв`язку; інші органи виконавчої влади відповідно до закону.

Частиною 1 статті 15 Закону № 1280-IV регламентовано, що центральний орган виконавчої влади в галузі зв`язку (ЦОВЗ): 1) розробляє пропозиції щодо державної політики у сфері телекомунікацій і реалізує її у межах своїх повноважень; 2) розробляє проекти законів, інших нормативно-правових актів; 3) розробляє та затверджує нормативно-правові акти з питань, віднесених до його компетенції; 4) визначає вимоги щодо рівня якості телекомунікаційних послуг; 5) впроваджує технічну політику у сфері надання телекомунікаційних послуг, підтвердження відповідності технічних засобів телекомунікацій; 7) організовує та відповідає за перевірку, перегляд та скасування галузевих нормативних документів у сфері телекомунікацій; 8) затверджує технічні вимоги до телекомунікаційних мереж, засобів і об`єктів телекомунікацій; 9) розробляє та реалізує технічну політику у формуванні номерного ресурсу; 10) розробляє за участю національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади Концепцію розвитку телекомунікацій України, спрямовану на досягнення стратегічних інтересів та міжнародної конкурентоздатності України; 11) розробляє прогнози розвитку телекомунікаційних мереж та послуг; 12) організовує наукове забезпечення функціонування і розвитку сфери телекомунікацій; 13) організовує проведення досліджень та розробку рекомендацій щодо конвергенції комп`ютерних та телекомунікаційних технологій; 14) інформує суб`єктів ринку телекомунікацій про політику та стратегію розвитку телекомунікаційних мереж загального користування; 15) вирішує в межах компетенції питання щодо забезпечення зв`язку для потреб державної системи урядового зв`язку, національної системи конфіденційного зв`язку, органів безпеки, оборони, охорони правопорядку; 16) вирішує в межах компетенції питання щодо готовності функціонування телекомунікаційних мереж загального користування в умовах надзвичайних ситуацій та надзвичайного стану; 17) здійснює співробітництво з міжнародними організаціями та відповідними органами інших держав; 18) виконує обов`язки Адміністрації зв`язку та радіочастот України; 19) здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 17 Закону № 1280-IV органом державного регулювання у сфері телекомунікацій є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України.

Положення про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, затверджується Президентом України.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, для здійснення своїх повноважень може створювати та ліквідовувати свої територіальні органи у випадках, передбачених у положенні про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації. Територіальні органи діють на підставі положення, що затверджується національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації.

Указом Президента України від 23.11.2011 №1067/2011 затверджено Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації (далі - Положення), у відповідності до якого Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації (НКРЗІ), є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України.

НКРЗІ є органом державного регулювання у сфері телекомунікацій, інформатизації, користування радіочастотним ресурсом та надання послуг поштового зв`язку. У визначеній сфері НКРЗІ здійснює повноваження органу ліцензування, дозвільного органу, регуляторного органу та органу державного нагляду (контролю).

Згідно із пунктом 2 Положення НКРЗІ у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами.

Підпунктом 1 пункту 3 Положення визначено, що основними завданнями НКРЗІ є забезпечення проведення єдиної державної політики з питань державного регулювання у сфері телекомунікацій, інформатизації та розвитку інформаційного суспільства, користування радіочастотним ресурсом, надання послуг поштового зв`язку.

НКРЗІ відповідно до покладених на неї завдань встановлює: Правила здійснення діяльності у сфері телекомунікацій; порядок надання послуг із перенесення абонентських номерів та порядок надання послуг національного роумінгу; основні вимоги до договору про надання телекомунікаційних послуг; порядок виконання робіт з виявлення та усунення дії джерел радіозавад у смугах загального користування (пп. 14 п. 4 Положення)

Аналогічні положення закріплені пунктом 5-1 частини 1 статті 18 Закону № 1280-IV.

Отже, підсумовуючи вище викладене суд приходить до висновку, що НКРЗІ є органом державного регулювання у сфері телекомунікацій, інформатизації, користування радіочастотним ресурсом та надання послуг поштового зв`язку та має право встановлювати, серед іншого, порядок надання послуг із перенесення абонентських номерів та порядок надання послуг національного роумінгу.

Правові та організаційні засади реалізації державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності визначає Закон України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 № 1160-IV (далі - Закон № 1160-IV).

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що державна регуляторна політика у сфері господарської діяльності (далі - державна регуляторна політика) - напрям державної політики, спрямований на вдосконалення правового регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, недопущення прийняття економічно недоцільних та неефективних регуляторних актів, зменшення втручання держави у діяльність суб`єктів господарювання та усунення перешкод для розвитку господарської діяльності, що здійснюється в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України; регуляторний акт - це: прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом; регуляторний орган - Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти. До регуляторних органів також належать територіальні органи центральних органів виконавчої влади, державні спеціалізовані установи та організації, некомерційні самоврядні організації, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, якщо ці органи, установи та організації відповідно до своїх повноважень приймають регуляторні акти; регуляторна діяльність - діяльність, спрямована на підготовку, прийняття, відстеження результативності та перегляд регуляторних актів, яка здійснюється регуляторними органами, фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями, територіальними громадами в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із статтею 2 Закону № 1160-IV законодавство України про державну регуляторну політику складається із цього Закону, а також законів України та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері державної регуляторної політики.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Законом, то застосовуються правила міжнародного договору України.

Відповідно до статті 4 Закону № 1160-IV принципами державної регуляторної політики є: доцільність - обґрунтована необхідність державного регулювання господарських відносин з метою вирішення існуючої проблеми; адекватність - відповідність форм та рівня державного регулювання господарських відносин потребі у вирішенні існуючої проблеми та ринковим вимогам з урахуванням усіх прийнятних альтернатив; ефективність - забезпечення досягнення внаслідок дії регуляторного акта максимально можливих позитивних результатів за рахунок мінімально необхідних витрат ресурсів суб`єктів господарювання, громадян та держави; збалансованість - забезпечення у регуляторній діяльності балансу інтересів суб`єктів господарювання, громадян та держави; передбачуваність - послідовність регуляторної діяльності, відповідність її цілям державної політики, а також планам з підготовки проектів регуляторних актів, що дозволяє суб`єктам господарювання здійснювати планування їхньої діяльності; прозорість та врахування громадської думки - відкритість для фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань дій регуляторних органів на всіх етапах їх регуляторної діяльності, обов`язковий розгляд регуляторними органами ініціатив, зауважень та пропозицій, наданих у встановленому законом порядку фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями, обов`язковість і своєчасність доведення прийнятих регуляторних актів до відома фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань, інформування громадськості про здійснення регуляторної діяльності.

Забезпечення здійснення державної регуляторної політики включає, серед іншого оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань, а також відкриті обговорення за участю представників громадськості питань, пов`язаних з регуляторною діяльністю (ст. 5 Закону № 1160-IV).

Громадяни, суб`єкти господарювання, їх об`єднання та наукові установи, а також консультативно-дорадчі органи, що створені при органах державної влади та органах місцевого самоврядування і представляють інтереси громадян та суб`єктів господарювання, мають право, зокрема подавати зауваження та пропозиції щодо оприлюднених проектів регуляторних актів, брати участь у відкритих обговореннях питань, пов`язаних з регуляторною діяльністю (ст. 6 Закону № 1160-IV).

Відповідно до статті 9 Закону № 1160-IV кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань.

Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.

У випадках, встановлених цим Законом, може здійснюватися повторне оприлюднення проекту регуляторного акта.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п`яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта повинно містити:

стислий виклад змісту проекту;

поштову та електронну, за її наявності, адресу розробника проекту та інших органів, до яких відповідно до цього Закону або за ініціативою розробника надсилаються зауваження та пропозиції;

інформацію про спосіб оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу (назва друкованого засобу масової інформації та/або адреса сторінки в мережі Інтернет, де опубліковано чи розміщено проект регуляторного акта та аналіз регуляторного впливу, або інформація про інший спосіб оприлюднення, передбачений частиною п`ятою статті 13 цього Закону);

інформацію про строк, протягом якого приймаються зауваження та пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань;

інформацію про спосіб надання фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями зауважень та пропозицій.

Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.

Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов`язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє.

Оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань та будь-яких інших форм відкритих обговорень цього проекту регуляторного акта.

У свою чергу, статтею 13 Закону № 1160-IV регламентовано, серед іншого, що план діяльності регуляторного органу з підготовки проектів регуляторних актів та зміни до нього оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації цього регуляторного органу, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення плану та змін до нього на офіційній сторінці відповідного регуляторного органу в мережі Інтернет.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до наступних висновків.

По-перше, на регуляторний орган покладено обов`язок щодо оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань, а також відкриті обговорення за участю представників громадськості питань, пов`язаних з регуляторною діяльністю.

По-друге, кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань у спосіб, передбачений статтею 13 Закону № 1160-IV.

По-третє, проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п`яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

В четверте, строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу. При цьому, усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов`язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє.

По-п`яте, у випадках, встановлених цим Законом, може здійснюватися повторне оприлюднення проекту регуляторного акта.

У свою чергу, частиною 2 статті 20 Закону № 1160-IV регламентовано, що за рішенням Кабінету Міністрів України:

оприлюднюються проекти регуляторних актів, які не оприлюднювалися до внесення їх на розгляд до Кабінету Міністрів України;

можуть повторно оприлюднюватися проекти регуляторних актів, які оприлюднювалися до внесення їх на розгляд до Кабінету Міністрів України.

За правилами частини 2 статті 35 Закону № 1160-IV за рішенням сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради або відповідальної постійної комісії відповідної ради:

оприлюднюються проекти регуляторних актів, які не оприлюднювалися до внесення їх на розгляд сесії відповідної ради;

можуть повторно оприлюднюватися проекти регуляторних актів, які оприлюднювалися до внесення їх на розгляд сесії відповідної ради.

Аналіз вказаного у взаємозв`язку із положеннями статті 9 Закону № 1160-IV дає суду підстави дійти до висновку, що повторне оприлюднення проекту регуляторного акта здійснюється у випадках встановлених частиною 2 статті 20, частиною 2 статті 35 Закону № 1160-IV, які, у свою чергу, відсутні в межах даної адміністративної справи.

Також слід вказати, що у відповідності до статті 21 Закону № 1160-IV проекти регуляторних актів, які розробляються центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими органами виконавчої влади, територіальними органами центральних органів виконавчої влади, підлягають погодженню із уповноваженим органом.

Для погодження до уповноваженого органу разом з проектом регуляторного акта подаються аналіз регуляторного впливу цього проекту та копія оприлюдненого повідомлення про оприлюднення проекту з метою одержання зауважень і пропозицій.

Тривалість погодження проекту регуляторного акта не може перевищувати одного місяця з дня одержання проекту уповноваженим органом.

Уповноважений орган розглядає проект регуляторного акта та документи, що додаються до нього, і приймає рішення про погодження цього проекту або рішення про відмову в його погодженні. Це рішення не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття подається до органу, який розробив проект регуляторного акта.

Рішення про відмову в погодженні проекту регуляторного акта повинно містити обґрунтовані зауваження та пропозиції щодо цього проекту та/або щодо відповідного аналізу регуляторного впливу.

Після доопрацювання проекту регуляторного акта та/або відповідного аналізу регуляторного впливу з урахуванням наданих зауважень та пропозицій цей проект подається у встановленому цим Законом порядку на повторне погодження до уповноваженого органу.

Звідси слідує, що Законом № 1160-IV визначено ще одну підставу, із настанням якої кореспондується обов`язок розробника проекту регуляторного акту повторно здійснити його оприлюднення, а саме у разі відмови Державної регуляторної служби України у погодженні такого проекту та після врахування розробником зауважень та пропозицій, які стали підставою для такої відмови.

Необхідно наголосити, що в межах даної адміністративної справи обставини, передбачені статтею 21 Закону № 1160-IV, відсутні.

Окрім того, слід врахувати, що пунктом 4.10 розділу 4 Регламенту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації встановлено розгляд та прийняття проектів нормативно-правових актів, які є проектами регуляторних актів, який передбачає наступне.

Після розроблення головним розробником або робочою групою проекту регуляторного акта, розгляду його відповідними структурними підрозділами, Департаментом правового забезпечення та членами НКРЗІ, проект разом з пояснювальною запискою, аналізом регуляторного впливу, повідомленням про оприлюднення та іншими документами, передбаченими цим Регламентом та законодавством, виноситься на розгляд Комісії для прийняття за основу.

У разі, якщо проект регуляторного акта є додатком до проекту розпорядчого документа НКРЗІ, яким цей проект регуляторного акта затверджуватиметься, за основу приймається проект рішення НКРЗІ, додатком до якого є проект регуляторного акта.

В разі прийняття проекту регуляторного акта за основу він оприлюднюється на офіційному веб-сайті Комісії протягом п`яти робочих днів відповідно до вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" та у випадках, передбачених законодавством, подається на погодження до заінтересованих державних органів.

У разі, якщо в процесі оприлюднення проекту регуляторного акта, його відкритих обговорень, а також узгоджень із заінтересованими державними органами:

а) надійшли зауваження та пропозиції, вказаний проект доопрацьовується головним розробником, погоджується у порядку, встановленому пунктом 4.8 цього Регламенту, та повторно виноситься на розгляд Комісії для його схвалення. При повторному винесенні проекту до нього додаються матеріали за результатами обговорення: порівняльні таблиці, протоколи розбіжностей, зауваження та пропозиції учасників обговорення та заінтересованих державних органів.

б) не надійшло зауважень та пропозицій до проекту і його погоджено заінтересованими державними органами, головний розробник погоджує його у порядку, встановленому пунктами 4.7 та 4.8 цього Регламенту, та виносить у тижневий строк на розгляд Комісії для його прийняття (якщо прийняття акта належить до компетенції НКРЗІ) або схвалення (якщо прийняття акта належить до компетенції інших державних органів).

У разі схвалення НКРЗІ проекту регуляторного акта із урахуванням зауважень та пропозицій, головний розробник забезпечує у триденний строк організацію подання схваленого проекту на повторне погодження до заінтересованих державних органів.

Після надходження результатів повторного погодження проекту регуляторного акта заінтересованими державними органами, передбаченого підпунктом "а" пункту 4.10.3 цього Регламенту, головний розробник погоджує його у порядку, встановленому пунктом 4.7 та 4.8 цього Регламенту, та виносить у тижневий строк на розгляд Комісії для його прийняття (схвалення).

Після прийняття (схвалення) НКРЗІ:

а) нормативно-правовий акт НКРЗІ, у тому числі регуляторний акт НКРЗІ, протягом трьох робочих днів подається головним розробником на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України;

б) проект нормативно-правового акта, у тому числі проект регуляторного акта, подається Головою НКРЗІ в установленому законодавством порядку на розгляд відповідного державного органу.

Контроль за належною підготовкою документів згідно з цим пунктом Регламенту та подальшим супроводженням рішення НКРЗІ покладається на керівника головного розробника.

Підготовлені НКРЗІ проекти нормативно-правових актів, які в процесі врегулювання розбіжностей із заінтересованими державними органами або в процесі доопрацювання в Секретаріаті Кабінету Міністрів України, зазнали змін, що не стосуються концептуального характеру цих проектів актів і пов`язані, зокрема, з приведенням їх у відповідність до вимог нормопроектувальної техніки, стилістичними, граматичними уточненнями, візуються Головою НКРЗІ із дотриманням процедур погодження, передбачених цим Регламентом, та не потребують обов`язкового розгляду їх на засіданні НКРЗІ.

Процедура візування Головою НКРЗІ, передбачена абзацом першим цього пункту, застосовується також у разі внесення змін до нормативно-правових актів, які знаходяться на державній реєстрації в Міністерстві юстиції України.

Відповідальність за дотриманням термінів надання на погодження проектів нормативно-правових актів, у тому числі проектів регуляторних актів, а також за якість, повноту переліку документів, які готуються, покладається на керівника головного розробника.

Проекти змін до нормативно-правових актів, у тому числі регуляторних актів, розробляються, розглядаються та приймаються у порядку, встановленому для проектів нормативно-правових актів, у тому числі проектів регуляторних актів.

Проект спільного нормативно-правового акта, у тому числі регуляторного акта, організацію роботи щодо підготовки якого здійснює НКРЗІ, розробляється відповідно до вимог цього розділу Регламенту.

Отже, ані Закон № 1160-IV, ані Регламент не передбачає в собі обов`язку здійснювати повторне повідомлення щодо проекту регуляторного акту після доопрацювання його головним розробником, з урахуванням зауважень та пропозицій і встановлення, враховуючи наведене, нового строку для подання зауважень та пропозицій юридичними, фізичними особами, громадськими організаціями.

Суд наголошує, що проект рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації №107 від 23.03.2021 «Про затвердження Змін до деяких рішень НКРЗІ з питань надання послуг із перенесення абонентських номерів» був належним чином опублікований в мережі Інтернет для одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань до 20.05.2020.

Отже, на переконання суду відповідачем забезпечено виконання положень статті 9 Закону № 1160-IV щодо оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій.

Необхідно також вказати, що рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації №442 від 17.11.2020, №46 від 09.02.2021 «Про схвалення проекту рішення НКРЗІ «Про затвердження змін до деяких рішень НКРЗІ з питань надання послуг із перенесення абонентських номерів» та проекту регуляторного акта, що є додатком до нього не є рішеннями про прийняття відповідного проекту за основу, а безпосередньо стосуються схвалення проекту взятого за основу 31.03.2020 рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації №135, за наслідком отримання зауважень заінтересованих осіб.

Тобто, мова йде про один і той самий проект регуляторного акта, який було прийнято за основу рішенням НКРЗІ від 31.03.2020 №135, та за результатами врахування або вмотивованого відхилення зауважень та пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань, схвалено рішенням НКРЗІ від 17.11.2020 №442 та надіслано на погодження до заінтересованих державних органів, а в подальшому у зв`язку з надходженням додаткових зауважень та пропозицій до проекту регуляторного акту від уповноважених державних органів проект регуляторного акту було знову доопрацьовано та схвалено Рішенням НКРЗІ №46 від 09.02.2021, а після отримання погодження Державною регуляторною службою затверджено рішенням НКРЗІ № 107 від 23.03.2021, яке було зареєстроване в Міністерстві юстиції України 05.04.2021 за №442/36064.

При цьому, при вирішенні спору по суті суд відхиляє посилання позивача на постанови Верховного Суду, адже обставини кожної із них не є тотожними даній адміністративній справі.

Не можуть бути взяті до уваги і доводи ОСОБА_2 щодо не залучення відповідачем до обговорення спірного рішення Національної асоціації адвокатів України, адже НКРЗІ не встановлював жодних обмежень в частині суб`єктивного складу осіб, які мають право подати зауваження на відповідний проект рішення. З огляду на наведене, подання суб`єктом зауважень щодо регуляторного акту є виключно правом такого суб`єкта та, за відсутності належних та достатніх доказів на підтвердження порушення процедури опублікування проекту регуляторного акту стверджувати про будь-які обмеження регуляторним органом в участі будь-яких осіб в обговоренні такого проекту і, у тому числі подачі ними зауважень не вбачається за можливе.

Також не можуть бути визнанні обґрунтованими посилання позивача на виникнення додаткових ризиків заволодіння третіми особами його абонентським номером, а враховуючи той факт, що позивач є адвокатом, це зумовлює додаткові ризики для нього в силу розміщення всіх його даних у відкритому доступі, оскільки відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача і можливим шахрайством з номером ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що в ході розгляду справи не підтверджено належними та достатніми доказами порушення відповідачем при прийнятті спірного рішення процедури встановленої статтею 9 Закону № 1160-IV, з огляду на що суд не вбачає в діях Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації протиправної бездіяльності, що у свою чергу зумовлює відсутність підстав для зобов`язання останню вчинити певні дії.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, при вирішенні спору по суті суд враховує, що представниками третіх осіб надано висновок науково-правової експертизи щодо питань регулювання відносин у сфері здійснення державної регуляторної діяльності, затверджений Головою Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29.09.2021 та науково-правовий висновок фахівця у галузі права від 26.10.2021.

Відповідно до статті 112 КАС України учасники справи мають право подати до суду висновок експерта у галузі права щодо:

1) застосування аналогії закону чи аналогії права;

2) змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування, доктриною у відповідній іноземній державі.

Висновок експерта у галузі права не може містити оцінки доказів, вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яке рішення має бути прийнято за результатами розгляду справи.

За правилами статті 113 КАС України висновок експерта у галузі права не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер і не є обов`язковим для суду.

Суд може посилатися в рішенні на висновок експерта у галузі права як на джерело відомостей, які в ньому містяться, та має зробити самостійні висновки щодо відповідних питань.

Отже, суд звертає увагу на те, що останні не є обов`язковими для врахування та судом здійснено самостійні висновки щодо спірних питань в межах даної адміністративної справи, які викладені вище.

Надаючи ж оцінку безпосередньо оскаржуваному рішенню суд вкаже наступне.

Особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень врегульовано положеннями статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), які поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб`єктів владних повноважень (п. 2 ч. 1 ст. 264 КАС України).

Відповідно до частин 2, 3 статті 264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.

Згідно підпунктом 18 частини 1 статті 4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Обов`язковою ознакою нормативно-правового акту чи правового акту індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, для цілей їх застосування та оскарження, є створення ними юридичних (негативних) наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

Відповідно, до суду може бути оскаржений певний акт суб`єкта владних повноважень, який набрав чинності, є чинним та створює юридичні наслідки.

Суд звертає увагу на те, що станом на час відкриття провадження в адміністративній справі №640/13137/21 рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації №107 від 23.03.2021 «Про затвердження Змін до деяких рішень НКРЗІ з питань надання послуг із перенесення абонентських номерів», зареєстроване в Міністерстві юстиції України 05.04.2021 за №442/36064 не набуло чинності. Зміна предмету та підстав позову в межах даної адміністративної справи не здійснювалось.

Разом з цим, необхідно наголосити, що позивач не наводить жодних мотивів та обгрунтування протиправності спірного рішення невідповідністю останнього правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб`єктів владних повноважень, що виключає перевірку оскаржуваного рішення на відповідність положень статті 264 КАС України.

Отже, з урахуванням наведеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та нечинним з 01.12.2021 рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації №107 від 23.03.2021 «Про затвердження Змін до деяких рішень НКРЗІ з питань надання послуг із перенесення абонентських номерів», зареєстроване в Міністерстві юстиції України 05.04.2021 за №442/36064.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову в цілому.

Оскільки адміністративний позов не підлягає до задоволення, то відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 77, 139 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, б. 22, поверх №6, ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватного акціонерного товариства «Київстар» (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, б. 53, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, ь. 11, літера «А», ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акту відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Головуючий М.А. Бояринцева

Судді О.В. Головань

Н.М. Шевченко

Повний текст рішення складений 22.12.2021