Справа № 540/2067/21
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 р. м. ОдесаСправа № 540/2067/21

Суддя в суді І інстанції Кисильова О.Й. Рішення суду І інстанції прийнято у м. Херсон

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області про проходження публічної служби,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги до Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області, в якому просить: визнання протиправним та скасування розпорядження голови Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області від 07 квітня 2021 року № 40-к «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлення позивача на роботі та стягнення втраченого заробітку через незаконне звільнення.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанцію зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог через те, що у межах спірних правовідносин не порушено процедуру звільнення позивача.

Так відповідно до діючої на момент попередження позивача про звільнення редакції Закону України «Про державну службу», не передбачалось обов`язку суб`єкта призначення пропонувати державному службовцю посаду одночасно з повідомленням про наступне звільнення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII.

Крім того, апелянт зазначає про неможливість пропонування позивачу посади після його повідомлення про звільнення, оскільки відповідна пропозиція мала б здійснюватись одночасно з останнім.

В свою чергу, позивачем подано відзив на апеляційну скаргу яким позивач просить залишити апеляційну скаргу Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області без задоволення, а рішення без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням голови Каланчацької районної державної адміністрації від 20 липня 2005 року № 23-к ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області з 19 липня 2005 року.

В свою чергу, до 13 квітня 2021 року позивач займав посаду начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, категорія «Б» підкатегорія «Б1», має 4 (четвертий) ранг державного службовця та стаж державної служби станом на 01 січня 2021 року становить 19 років 8 місяців, що підтверджується довідкою від 04 лютого 2021 № 75-03.01-36/0/21, виданою Каланчацькою районною державною адміністрацією. (а.с. 6, 22)

Попередженням про наступне вивільнення від 21 січня 2021 року відповідно до ст. 7-1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій», керуючись Порядком здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 № 1321, відповідно до розпоряджень голови Херсонської обласної державної адміністрації від 11 січня 2021 № 6 та № 7, відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 87 Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ позивача попереджено про наступне звільнення у зв`язку із скороченням посади. Дане попередження підписане особисто позивачем 21 січня 2021 року.(а.с. 5, 21)

Розпорядженням Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області від 07 квітня 2021 року № 40к позивача звільнено з посади начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області з 13 квітня 2021 року у зв`язку з реорганізацією Каланчацької районної державної адміністрації шляхом приєднання до Скадовської районної державної адміністрації відповідно до пункту 1 частини першої ст. 87 Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ.(а.с. 4, 20)

В свою чергу, не погоджуючись з звільненням позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин у справі, судом першої інстанції зроблено висновок щодо протиправності звільнення позивача без запропонування позивачу вакантної посади, з чим погоджується судова колегія з огляду на наступне:

Так, ст. 43 Конституція України надає кожному рівні права у сфері трудових правовідносин.

Так, згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 5 Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (ст..87,87-1 цього Закону).

Відповідно до п. 1 та п. 1-1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ передбачено, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

В свою чергу, редакція Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ, яка почала діяти з 13 лютого 2020 року, передбачала, що суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.

Процедура вивільнення державних службовців на підставі п. 1 ч. 1ст. 87 Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ регулюється також нормами Кодексу законів про працю України, а саме ст. ст. 40, 49-2 Кодексу законів про працю України.

Так, згідно п. 1 ч. 1ст. 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Водночас ч. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 49-2 Кодексу законів про працю України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка законності звільнення позивача з публічної служби та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В свою чергу, переглядаючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у межах доводів та вимог апеляційної скарги Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, звільнення позивача з публічної служби на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII проведено з урахуванням вимог ч. 3 ст. 87 Закону України «Про державну службу» №889-VIII, що діяла у редакції чинній на момент попередження позивача про майбутнє вивільнення (від 13 лютого 2020 року), якою передбачалось, що суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). Крім того, відповідною редакцією передбачалось, що не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.

Між тим, апелянт вважає, що при звільненні позивача він не мав обов`язку пропонувати державному службовцю посаду одночасно з повідомленням про наступне звільнення, а також не міг запропонувати позивачу будь-яку посаду після його повідомлення про звільнення, оскільки відповідна пропозиція мала б здійснюватись одночасно з таким повідомленням.

Проте, колегії суддів не приймає зазначених доводів апелянта, так як звільнення позивача відбулось без урахування діючої на день звільнення позивача редакції ч. 3 ст. 87 Закону України «Про державну службу» №889-VIII, яка передбачала обов`язок суб`єкта призначення при звільнені державного службовця на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII пропонувати працівнику іншу рівнозначну посаду державної служби або нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійної компетентності, а також враховувати переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Крім того, на переконання колегії суддів, відповідні дії суб`єкта владних повноважень містять ознаки непрямої дискримінації позивача, як державного службовця, так як звужують його права у порівнянні із іншими громадянами на яких у повній мірі розповсюджується гарантії трудового законодавства.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що додатком № 2 до розпорядження голови районної державної адміністрації № 47 від 10 лютого 2021 року затверджено граничну чисельність працівників апарату та структурних підрозділів Скадовоської районної державної адміністрації Херсонської області.

В свою чергу у відділі інфраструктури, містобудування та архітектури, житлово-комунального господарства, екології створено 4 посади. (а.с. 80)

При цьому, існування вакантних посад у відповідному періоді підтверджується попередженням про наступне вивільнення від 14 квітня 2021 року, яким ОСОБА_2 запропоновано посаду Головного спеціалісту відділу інфраструктури містобудування та архітектури житлово-комунального господарства, екології Скадовської районної державно адміністрації Херсонської області. (а.с. 30)

Проте, як зазначено вище, позивачу не запропоновано жодної вакантної посади, що свідчить про пропорушення прав позивача при його звільненні.

Крім того, колегія вважає, що у разі реорганізації державного органу, незалежно від скорочення чисельності або штату державних службовців, підставою для припинення відносин державної служби мають бути виключно об`єктивні підстави для звільнення державних службовців, а не лише одне бажання суб`єкта призначення.

Враховуючи викладене, у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб, визначений законом, а оскаржувані накази прийнято з порушенням Конституції України та вимог Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ, що діяли на момент звільнення позивача.

Між тим, відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

В свою чергу, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено. Працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 28 лютого 2019 року, у справі № 817/860/16, від 03 жовтня 2019 року, у справі № 826/10460/16.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанцій, щодо поновлення позивача на посаді начальника відділу містобудуання, архітектури, житлово-комунального господарства Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В даному випадку, судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права при розгляді справи не допущено, а тому колегія суддів вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2021 року без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Скадовську районну державну адміністрацію Херсонської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.