Справа № 640/19678/20
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 грудня 2021 року

Київ

справа №640/19678/20

адміністративне провадження №К/9901/46381/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів: Мацедонської В.Е., Радишевської О.Р.,

перевірив касаційну скаргу Полтавської обласної прокуратури на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року у справі №640/19678/20 за позовом ОСОБА_1 до Полтавської обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Офіс Генерального прокурора, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Полтавської обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Офіс Генерального прокурора, в якому просив визнати протиправним та скасувати в частині рішення не виплачувати премію керівнику Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1. за липень 2020 року наказ виконувача обов`язків прокурора Полтавської області Глушка А.М. «Про преміювання» від 29 липня 2020 року №543к.

22 березня 2021 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків прокурора Полтавської області Глушка А.М. «Про преміювання» від 29 липня 2020 року №543к в частині рішення не виплачувати премію керівнику Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1. за липень 2020 року.

На вказані рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду Полтавською обласною прокуратурою подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 20 грудня 2021 року.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Разом з касаційною скаргою відповідачем подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що копія оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції від 09 листопада 2021 року, повний текст якої виготовлено 10 листопада 2021 року, надійшов відповідачу 17 листопада 2021 року, що підтверджується наданими до касаційної скарги документами, тому вважає поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження та просить його поновити.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Враховуючи викладене, наведені відповідачем обставини є достатніми для визнання поважними підстав подачі касаційної скарги після закінчення строку на касаційне оскарження.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд вважає зазначити наступне.

В касаційній скарзі Полтавською обласною прокуратурою зазначено, що вона подана на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

В обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження відповідач зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, а саме пункту 3 розділу ІІ Положення про преміювання працівників органів прокуратури, національної академії прокуратури України та членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 09 серпня 2017 року №234, у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 819/519/16, від 25 липня 2019 року у справі № 808/497/17 та від 20 січня 2021 року у справі № 824/44/19-а, згідно з яким преміювання працівників прокуратури є правом керівника органу прокуратури, яке він реалізовує на власний розсуд з урахуванням особистого вкладу працівника в загальні результати роботи та в межах затвердженого фону оплати праці.

Крім того, відповідач також зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій надано помилкову оцінку дотримання строків підписання рапорту та зауважує, що створення документів у електронній системі, не встановлює фактичної дати їх підписання у паперовому вигляді керівником прокуратури. Судами попередніх інстанцій не враховано висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 11 червня 2019 року у справі №904/2882/18, згідно з яким роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень частини першої статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", тобто не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки в такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення.

Також в касаційній скарзі відповідачем зазначено, що вона подана на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, згідно з яким підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

В обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження позивач зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норм матеріального права, а саме пункт 3 розділу ІІ Положення про преміювання працівників органів прокуратури, національної академії прокуратури України та членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 09 серпня 2017 року №234, Водночас відсутній висновок Верховного Суду щодо несвоєчасності подання рапорту до кадрового підрозділу.

Враховуючи викладене, Суд вважає доведеним наявність підстав касаційного оскарження, визначених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334, 335, 338, 340 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Полтавської обласної прокуратури про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Процесуальний строк на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року у справі №640/19678/20 - поновити.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Полтавської обласної прокуратури на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року у справі №640/19678/20 за позовом ОСОБА_1 до Полтавської обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Офіс Генерального прокурора, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Витребувати із Окружного адміністративного суду міста Києва матеріали справи №640/19678/20.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Шевцова

Судді В. Е. Мацедонська

О. Р. Радишевська