Справа № 500/1090/20
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 500/1090/20 пров. № А/857/18736/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Єршової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

суддя в 1-й інстанції Мандзій О.П.,

час ухвалення рішення 09.09.2021 року,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення 17.09.2021 року,

в с т а н о в и в :

У травні 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі відповідач 1), Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі відповідач 2) про визнання незаконними дії відповідачів щодо невиплати грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, та у помилковому наведенні бухгалтерських розрахунків у виданому грошовому атестаті; зобов`язання відповідачів виплатити позивачу грошове забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, за період з квітня 2004 року по березень 2020 року в сумі 140000,00 грн.; зобов`язання відповідачів виплатити позивачу компенсацію заборгованості у зв`язку із порушенням строків виплати (невиплатою за відпрацьовані понадурочні години) за період з квітня 2004 року по березень 2020 року в розмірі 140000,00 грн.; стягнення з відповідачів на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку; зобов`язання відповідачів видати позивачу уточнений грошовий атестат із зазначенням розрахунків належного грошового забезпечення, наведених у рішенні.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача 2 щодо невиплати позивачу при звільненні з роботи грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час. Зобов`язано відповідача 2 нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, за період з 01.01.2014 року по 31.03.2020 року в сумі 103370 (сто три тисячі триста сімдесят) гривень 50 (п`ятдесят ) копійок. Стягнуто з відповідача 2 на користь позивача середній заробіток за час затримки при звільненні в сумі 30175 тридцять тисяч сто сімдесят п`ять) гривень. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач 2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при звільненні відповідачем 2 з позивачем проведено повний розрахунок та виплачено усі належні йому при звільненні суми. Відповідно до розрахункових листів про нарахування заробітної плати, відпрацьовані години, в тому числі і у нічний час, оплачені відповідно до норм законодавства. Стосовно позовних вимог про виплату середнього заробітку за час затримки повного розрахунку позивачем жодним чином не підтверджено спосіб розрахованої ним суми.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач з 02.08.2001 року по 31.03.2020 року проходив службу в органах податкової міліції ДПА, ДПС, Головного управління Міндоходів у Тернопільській області, ДФС у Тернопільській області.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Тернопільській області від 26.03.2020 року № 22-о "Про звільнення ОСОБА_1 " 31.03.2020 року позивача звільнено з посади та податкової міліції в запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпунктом "ж" (за власним бажанням) із забезпеченням виплати йому грошової допомоги згідно з п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 18 років 8 місяців та грошової компенсації за 147 діб невикористаної відпустки.

При проходженні служби в період з січня 2014 року по березень 2020 року позивач на підставі графіків чергування співробітників податкової міліції залучався до роботи також у нічний час, що відображено у табелях обліку використання робочого часу.

Однак позивач вважає, що за період його роботи в органах податкової міліції відповідач не доплатив йому орієнтовано суму 140000,00 грн., яка складається із щомісячних недоплат у подвійному розмірі за його роботу в понадурочний час, які відповідач помилково відобразив як роботу в нічний час, який згідно закону обліковується в загальній нормі робочого часу за місяць та не може перевищувати її.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку, що встановлені обставини свідчать, що остаточний розрахунок (ненарахування та невиплата грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час) із позивачем під час роботи в органах податкової міліції з січня 2014 року по 31.03.2020 року проведений не був. За основу таких висновків суд першої інстанції взяв до уваги висновок експерта.

Однак, колегія суддів не погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 45 Конституції України максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Згідно із п. 356.1 ст. 356 ПК України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Ч. 1 ст. 19 Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію» (чинного до 07 листопада 2015 року, далі - Закон № 565) передбачено, що форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

Відповідно до ст. 22 Закону № 565 для працівників міліції встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках особи рядового і начальницького складу несуть службу понад встановлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні.

Оплата праці в надурочний і нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до вимог законодавства.

Також, згідно із п. 21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затв. постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114 (далі - Положення № 114), для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в понадурочний, нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства.

Внутрішній розпорядок в органах внутрішніх справ, а також у навчальних закладах (навчальних підрозділах), що здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації начальницького складу Міністерства внутрішніх справ, встановлюється з урахуванням особливостей діяльності різних служб і підрозділів.

При змінній роботі (службі) і безперервному чергуванні встановлюється однакова тривалість денної, вечірньої та нічної зміни.

Особи рядового і начальницького складу зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників. Направлення для проходження служби за межами республіки здійснюється за згодою працівника в порядку, встановленому законодавством.

П. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.1991 року № 197 «Про порядок компенсації особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за службу понад установлений законодавством робочий час, а також у дні щотижневого відпочинку та святкові дні» (далі - Постанова № 197) передбачала, що при залученні осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які утримуються за рахунок коштів республіканського та місцевих бюджетів, а також коштів, що надходять за договорами від міністерств, відомств, підприємств, установ, організацій і громадян, до несення служби понад установлений законодавством робочий час оплата їхньої праці за цей час провадиться у розмірах, передбачених законодавством України про працю, з розрахунку посадового окладу й окладу за спеціальним званням.

Служба осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою наданням іншого дня відпочинку або в грошовій формі у подвійному розмірі.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці працівників органів державної податкової служби» від 31.12.1996 року № 1592, оклад грошового утримання працівників податкової міліції включає в себе посадовий оклад, а також оклад за спеціальне звання (згідно додатків до постанови).

Згідно із п. 4 вказаної постанови встановлено виплачувати посадовим особам Державної податкової служби, державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, державних податкових інспекцій у районах, містах і районах у містах та працівникам податкової міліції винагороду за вислугу років у розмірах згідно з додатком № 17.

П. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 року № 268 затверджено схеми посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців Адміністрації Президента України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Апарату Верховної Ради України, апарату Національного центру з питань євроатлантичної інтеграції України, Рахункової палати України, апарату Ради національної безпеки і оборони України, апарату Вищої ради юстиції, секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Державної судової адміністрації, Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, апарату Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, їх територіальних органів, місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Рахункової палати Автономної Республіки Крим, виборчої комісії Автономної Республіки Крим, міністерств і республіканських комітетів Автономної Республіки Крим, органів прокуратури, судів та інших органів державної влади, згідно з додатками 1 - 47, 55, а також розміри надбавок за ранг державного службовця, дипломатичний ранг, спеціальне звання та окладів осіб рядового і начальницького складу податкової міліції за спеціальні звання згідно з додатками 56 - 58.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 1294), виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Згідно із п. 3.7 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затв. наказом МВС України від 31.12.2007 року № 499 (далі - Інструкція № 499), при залученні осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ до несення служби понад установлений законодавством робочий час виплата грошового забезпечення проводиться з розрахунку посадового окладу й окладу за спеціальним званням.

Годинна ставка обчислюється шляхом поділу місячного посадового окладу та окладу за спеціальним званням на кількість годин робочого часу в поточному місяці. При цьому понаднормові роботи не повинні перевищувати для кожного працівника чотирьох годин протягом двох днів поспіль і 120 годин на рік.

Служба осіб рядового і начальницького складу у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою шляхом надання їм іншого дня відпочинку або в грошовій формі. Компенсація понаднормових робіт шляхом надання відгулів не допускається.

Підставою для залучення працівників органів внутрішніх справ до понаднормової служби чи в дні щотижневого відпочинку та святкові дні є: а) письмові накази керівників органів внутрішніх справ; б) графіки нарядів чергувань, затверджені керівниками органів внутрішніх справ.

Облік робочого часу здійснюється шляхом ведення щомісячного табеля з обов`язковою відміткою в ньому кількості відпрацьованих годин.

Службою в нічний час вважається виконання особами рядового і начальницького складу органів, підрозділів установ і навчальних закладів внутрішніх справ службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Особам, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в робочий час.

Особам добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі), яка не враховується в робочий час.

Оплата праці в надурочний час у подвійному розмірі годинної ставки передбачена ч. 1 ст. 106 КЗпП України.

Пунктами 1, 6 розділу ІІІ та пунктами 1, 2 розділу V Правил внутрішнього службового розпорядку Головного управління ДФС у Тернопільській області тривалість робочого часу державного службовця становить 40 годин на тиждень. Облік робочого часу у ГУ ДФС здійснюється у табелі робочого часу. Для виконання невідкладних завдань державний службовець може залучатись до роботи понад установлену тривалість робочого дня за наказом (розпорядженням) начальника ГУ ДФС, про який повідомляється профспілковий комітет працівників ГУ ДФС, в тому числі у вихідні, святкові, неробочі дні, а також у нічний час з компенсацією за роботу відповідно до законодавства. Начальник ГУ ДФС за потреби може залучати державних службовців ГУ ДФС до чергування після закінчення робочого дня, у вихідні, святкові і неробочі дні. Чергування державного службовця після закінчення робочого дня, у вихідні, святкові і неробочі дні здійснюється згідно з графіком, який розробляється відділом по роботі з персоналом і затверджується начальником ГУ ДФС за погодженням із профспілковим комітетом працівників ГУ ДФС.

Згідно із п. 3.1.6, п. 3.1.8 розділу 3 колективного договору між Головним управлінням ДФС у Тернопільській області і первинною профспілковою організацією ДФС у Тернопільській області на 2015-2016 роки передбачено, що оплачувати роботи в надурочний час у подвійному розмірі. Виплачувати працівникам органів ДФС у межах затвердженого фонду оплати праці доплату за роботу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу за кожну годину роботи з 22-ї години до 6-ї години наступного дня.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.07.2013 року № 261 затверджено Інструкцію про організацію роботи відділу оперативного реагування штабу Головного оперативного управління Міндоходів (інспекторів - чергових штабу оперативних управлінь ГУ Міндоходів в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі і Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників), Інструкцію про організацію роботи відділу оперативних чергових митниці оперативних управлінь головних управлінь Міндоходів в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі, та наказом Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Тернопільській області від 18.07.2013 року № 94 затверджено Інструкцію про організацію роботи оперативних чергових штабу оперативного управління ГУ Міндоходів у Тернопільській області, Інструкцію про організацію роботи сектору оперативних чергових митниць оперативного управління ГУ Міндоходів у Тернопільській області.

Відповідно до вказаних інструкцій для виконання покладених завдань призначається добовий наряд, який заступає на зміну згідно графіком чергування, затвердженим начальником ОУ ГУ Міндоходів, у складі оперативного чергового та помічника чергового. Добовий наряд формується на підставі щомісячних графіків, які затверджуються начальником оперативного управління ГУ Міндоходів у Тернопільській області або особою, яка його заміщає. Члени добового наряду чергують цілодобово із 09.00 до 09.00 наступної доби.

Відповідачем 2 було надано суду довідку про середній заробіток позивача за два останні місяці перед звільненням, табелі обліку робочого часу, бухгалтерські документи щодо нарахування йому заробітної плати, та колективні договори між ГУ ДФС у Тернопільській області і профспілковою організацією. Табелі обліку робочого часу з квітня 2004 року по грудень 2013 року були знищені у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання.

Із доданих табелів облікового робочого часу слідує, що позивач заступав на чергування у складі добового наряду оперативного управління ГУ Міндоходів у Тернопільській області та працював, в тому числі, у нічний час.

Відповідно до розрахункових листів про нарахування заробітної плати відпрацьовані години роботи, в тому числі у нічний час, позивачу оплачені відповідно до норм чинного законодавства.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними в листі Міністерства соціальної політики України від 11.07.2018 року № 1217/0/101-18/28, у випадку оплати годин роботи у нічний час, оплата тих же годин як надурочних не здійснюється. Також, не вважається надурочною робота, яка, зокрема, виконується працівниками з ненормованим робочим днем. У цьому разі переробки понад нормальну тривалість обумовлені необхідністю виконання звичайних обов`язків, що випливають із трудової функції працівників, вони не мають виняткового характеру.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач 2 в спірні періоди виплачував позивачу грошове забезпечення відповідно до чинного законодавства.

Щодо виплати позивачу грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, за період з 2004 року по грудень 2013 року, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у зв`язку з відсутністю первинних документів, які б свідчили про залучення позивача до понаднормової служби, немає правових підстав для задоволення позову в цій частині.

При цьому, щодо наявного в матеріалах справи висновку експерта від 12.05.2021 року № 397/568/569/21-22 за результатами проведення судово-економічної експертизи у адміністративній справі № 500/1090/20, яким керувався суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, то колегія суддів зазначає наступне.

Експерт визначив суму належного позивачу недоплаченого грошового забезпечення за період з січня 2014 року по 31.03.2020 року, як компенсацію за службу в понаднормовий час у розмірі 120855,60 грн.; суму компенсації позивачу заборгованості у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення - не виплатою за відпрацьовані понадурочні години за період з січня 2014 року по 31.03.2020 року у сумі 40767,63 грн.; середньоденний заробіток позивача на день звільнення 31.03.2020 року з врахуванням сум грошового забезпечення, які необхідно було йому виплатити, як компенсацію за службу в понаднормовий час - 579,15 грн.

Представник відповідача 2 подав до суду заперечення на висновок експерта, в якому вказав, на невірність розрахунків, зокрема в частині застосування Інструкції № 499, яка діяла лише до 13.12.2016 року.

З вказаними заперечення на висновок експерта суд частково погодився, та на вимогу ухвали суду від 26.08.2021 року, експертом було здійснено додаткові розрахунки та надано додаткові письмові пояснення, а саме : сума недоплаченого грошового забезпечення позивача за період з січня 2014 року по 31.03.2020 року, як компенсацію за службу в понаднормовий час складає 103370,05 грн.; сума компенсації позивачу заборгованості у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення - не виплатою за відпрацьовані понадурочні години за період з січня 2014 року по 31.03.2020 року складає 40767,63 грн.; середньоденний заробіток позивача на день звільнення 31.03.2020 року з врахуванням сум грошового забезпечення, які необхідно було йому виплатити, як компенсацію за службу в понаднормовий час складає 584,52 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 73 та ч. 2 ст. 74 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наказом Державного комітету статистики України № 489 від 05 грудня 2008 року «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» з метою обліку використання робочого часу та розрахунків з працівниками із заробітної плати затверджено та введено в дію з 01.01.2009 року типові форми первинної облікової документації підприємств, установ, організацій, зокрема, типову форму № П-5 «Табель обліку використання робочого часу», яка передбачає відображення даних про фактично відпрацьований час, явку та причини неявки на роботу, відпрацьовані за місяць години, в т.ч. надурочні, вечірні, нічні тощо.

До 01.01.2009 року питання обліку використання робочого часу регламентувались наказом Міністерства статистики України № 253 від 09.10.1995 року «Про затвердження типових форм первинного обліку», згідно із яким облік використання робочого часу здійснювався в табелі, який відкривався щомісячно. Табелі обліку використання робочого часу та розрахунку заробітної плати форми № П-12 та № П-13 застосовувались для обліку використання робочого часу всіх категорій працюючих, для контролю за дотриманням працюючими встановленого режиму робочого часу, для отримання даних про відпрацьований час, розрахунку заробітної плати, а також для складання статистичної звітності з праці. Відмітки у табелі про причини неявок на роботу чи про фактично відпрацьований час, про роботу в надурочний час чи інші відхилення від нормальних умов роботи мали бути зроблені тільки на підставі документів, оформлених належним чином.

Здійснення обліку робочого часу шляхом ведення щомісячного табеля з обов`язковою відміткою в ньому кількості відпрацьованих годин передбачено також пп. 3.7.5 п. 3.7 Інструкції № 499.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що саме табелі обліку використання робочого часу на підставі яких нараховується та виплачується грошове забезпечення, в тому числі відпрацьовані понадурочні години чи за роботу у нічний час, можуть бути належними та допустимими доказами понаднормової роботи позивача, а не висновок експерта.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача 2 виплатити позивачу компенсацію заборгованості у зв`язку із порушенням строків виплати (невиплатою за відпрацьовані понадурочні години) за період з квітня 2004 року по березень 2020 року в розмірі 140000,00 грн; стягнення з відповідача 2 на користь позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку; зобов`язання відповідача 2 видати позивачу уточнений грошовий атестат із зазначенням розрахунків належного грошового забезпечення, наведених у рішенні суду, то колегія суддів вважає, що в задоволенні таких також слід відмовити, оскільки такі є похідними від вищевказаних вимог щодо яких колегія суддів прийшла до висновку про їх безпідставність.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 308,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року у справі № 500/1090/20 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 23 грудня 2021 року.