Справа № 580/2873/21
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2873/21 Суддя (судді) першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді: Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Черпіцької Л.Т.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (надалі - відповідач), в якому просив суд:

- визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови провести (здійснити) розрахунок та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01.04.2019 до 16.03.2021 відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159;

- зобов`язання відповідача провести (здійснити) розрахунок та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01.04.2019 до 16.03.2021 відповідно до вказаного Закону та Порядку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що останній звертався заявою до відповідача про нарахування та виплату йому компенсації втрати частини доходів за вказаний період, на що отримав лист від 21.04.2021 про відмову у її задоволенні. Позивач вважає, що не нарахування та не виплата компенсації є порушенням відповідачем вимог закону.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року позов задоволено:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови провести (здійснити) розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01.04.2019 до 16.03.2021 відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд.23; ) провести розрахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01.04.2019 до 16.03.2021 відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції не надано правової оцінки доводам пенсійного органу в частині компенсаторного характеру виплат у зв`язку з втратою частини доходів. Окрім того відповідач вказує, що зазначена компенсація підлягає нарахуванню та виплаті лише у разі наявності вини органу, який провадить відповідні виплати, проте, Пенсійний фонд діє у межах асигнувань, виділених державним бюджетом.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, згідно витягом з наказу Управління Служби безпеки України в Черкаській області від 24.11.2014 року №164-ос підтверджується, що позивача з 24.11.2014 року виключено із списків особового складу у запас СБ України з правом носіння військової форми одягу.

Згідно з посвідченням від 13.11.2014 року серії НОМЕР_2 позивач є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни. Відповідно до посвідчення від 04.05.2016 серії НОМЕР_3 позивач є пенсіонером, з інвалідності 2 групи-інвалід війни.

Із даних Єдиного Державного реєстру судових рішень судом першої інстанції встановив, що на розгляді Черкаського окружного адміністративного суду перебували адміністративні справи №580/5534/20 та №580/5535/20 між тими ж сторонами.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року в адміністративній справі №580/5534/20, яке набрало законної сили 05.03.2021 року, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії позивача з 01.04.2019 року на підставі довідки від №21/681 від 15.10.2020 року, яка видана управлінням Служби безпеки України у Черкаській області, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення. Зобов`язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.04.2019 року на підставі довідки від №21/681 від 15.10.2020 року, яка видана управлінням Служби безпеки України у Черкаській області, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення.

З 01.01.2019 року, з 01.12.2019 року, з 01.07.2020 року, з 01.12.2020 року та з 01.04.2021 року на виконання вказаного вище рішення суду проведені перерахунки пенсії позивача, на підставі довідки від №21/681 від 15.10.2020 року, враховуючи наступні складові: посадовий оклад - 5500,00грн, оклад за військове звання - 1410,00 грн, процентна надбавка за вислугу років (35%) - 2418,00 грн, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ - 11847,11грн, надбавка за умови режимних обмежень, допуск Ф 2 15%, за виконання спеціального завдання - 80% 80%, надбавка за особливо важливі завдання %, премія 10% (усього - 21175,61грн). Нараховано доплату за період з 01.04.2019 до 31.03.2021 в сумі 158655,78грн, що підтверджується розрахунком на доплату пенсії від 17.03.2021.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду 11 лютого 2021 року в адміністративній справі №580/5535/20, яке набрало законної сили 16.03.2021 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача в частині зменшення, визначеного станом на 01.03.2018 рік, розміру пенсії позивача за рахунок виплати 75% суми підвищення пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб" №103 від 21.02.2018 року за період з 05.03.2019 рік до 03.09.2019 рік. Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум, за період з 05.03.2019 року до 03.09.2019 рік включно.

З 05.03.2019 року, з 01.04.2019 року, з 01.07.2019 року, з 01.07.2020 року, з 01.12.2020 року, та з 01.04.2021 рік на виконання вказаного вище рішення суду проведені перерахунки пенсії позивача, із розрахунку 100% суми підвищення пенсії, враховуючи наступні складові: посадовий оклад - 5500,00грн, оклад за військове звання - 1410,00 грн, процентна надбавка за вислугу років (35%) - 2418,00 грн, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ - 11847,11грн, надбавка за умови режимних обмежень, допуск Ф 2 15%, за виконання спеціального завдання - 80% 80%, надбавка за особливо важливі завдання %, премія 10% (усього - 21175,61грн). Нараховано доплату за період з 05.03.2019 до 03.09.2019 в сумі 520,16 грн, що підтверджується розрахунком на доплату пенсії від 19.03.2021.

Позивач 07.04.2021 року звернувся до відповідача заявою про нарахування та виплату йому компенсації втрати частини доходів з 05.03.2019 року відповідно до Закону України від 19.10.2000 рік №2050 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та згідно з Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159. Про результати розгляду просив повідомити в письмовій формі у встановленому порядку.

Листом від 21.04.2021 року №2473-2486/Ф-03/8-2300/21 відповідач повідомив, що виплата суми компенсації проводиться у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Пенсія позивачу виплачується без затримки в розмірі та порядку, визначеному законодавством. Виплату доплат пенсії, нарахованих на виконання вказаних вище судових рішень, буде здійснено за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Зазначив, що наразі відсутні законодавчі підстави для компенсації втрати частини доходів із 05.03.2019 рік.

Позивач, вважаючи відмову відповідача у виплаті суми компенсації протиправною та такою, що порушує її законні права та інтереси, звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що компенсація за порушення строків виплати доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування самим органом Пенсійного фонду України добровільно чи на виконання судового рішення.

Надаючи правову оцінку правомірності прийнятого судом першої інстанції рішення з урахуванням доводів апеляційної скарги та встановлених обставин справи, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон України №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2 цього Закону визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до статті 3 Закону України №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 цього Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України №2050-ІІІ Кабінет Міністрів України 21 лютого 2001 року прийняв постанову №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (надалі - Порядок №159).

Пунктами 2, 3 вказаного Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:

- пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);

- соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);

- стипендії;

- заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно пункту 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Як встановлено судом першої інстанції, що в судових справах №580/5534/20 та №580/5535/20 між тими ж сторонами доведена протиправність дій та бездіяльність відповідача щодо не проведення з 01.04.2019 перерахунку та виплати пенсії позивачу на підставі довідки від 15.10.2020 №21/681 і зменшення відсоткового значення суми підвищення пенсії позивача з 100 % до 75 % з 05.03.2019 до 03.09.2019 та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.04.2019 на підставі довідки від №21/681 від 15.10.2020, яка видана управлінням Служби безпеки України у Черкаській області, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, а також зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум, за період з 05.03.2019 до 03.09.2019 включно. Відповідач здійснив відповідні перерахунки пенсії позивача, що підтверджується даними перерахунку пенсії в пенсійній справі №-СБУ та розрахунками на доплату від 17.03.2021 та від 19.03.2021.

Оскільки у належному розмірі пенсія позивачу не була перерахована та виплачена з 01.04.2019 до 16.03.2021 (набрало законної сили останнє вказане судове рішення), доводи позивача про наявність підстав для нарахування відповідачем компенсації втрати такого доходу є обґрунтованими. Водночас відмовляючи листом у задоволенні заяви позивача від 07.04.2021 про її нарахування та виплату, відповідач порушив вказані вище вимоги Закону.

Зважаючи на наведене вище правове регулювання та встановлені судом обставини, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії за період з 01.04.2019 до 16.03.2021 року.

Доводи відповідача про те, що ним своєчасно виплачено розмір донарахованої пенсії на підставі рішення судів та на даний час перераховано виплату та виплачується в повному об`ємі, а тому компенсації не підлягає, колегія суддів відхиляє, оскільки компенсація, передбачена Законом України №2050-ІІІ, виплачується у разі порушення строків виплати доходу (перерахованої пенсії), а не виконання рішення суду. Оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у меншому розмірі, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону України №2050-ІІІ.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №420/2093/16-а, від 16 грудня 2020 року у справі №521/21718/16-а та від 23 грудня 2020 року у справі №640/7975/15-а, від 13 вересня 2021 року по справі № 639/3140/17 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Також, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зміст апеляційної скарги є ідентичним відзиву на адміністративний позов, а отже, доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

Л.Т. Черпіцька