Справа № 346/4413/21
Суддя: П'ятковський В. І.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/4413/21
Провадження № 2-а/346/57/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

складі головуючого судді: П`ятковський В. І.

секретаря: Матушевської Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом посилається на те, що 03 вересня 2021 року отримав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 3 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1 700 грн. Так у вказаній постанові йдеться про те, що він того дня керуючи автомобілем марки «Фольцваген транспортер» д.н.з. « НОМЕР_1 » рухався автодорогою Н-10, 135 км в селищі Отинія Коломийського району зі швидкістю 112 км/год, швидкість руху зафіксована лазерним вимріювачем швидкості «Трукам LTI 20/20 с60е63с».

Із вказаною постановою не погоджується, та зазначає, що швидкості руху не порушував. Працівниками поліції при складанні оскаржуваної постанови на його неодноразові вимоги йому не було надано для ознайомлення докази скоєння адміністративного правопорушення, сертифікати про проходження вимірювальним пристроєм, яким фіксувалася швидкість руху, відповідних повірок, не надано можливості скористатися правовою допомогою. З оскаржуваною постановою його не ознайомлено та не вручено її копію.

Тому, зважаючи що порушено порядок розгляду справи та складення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, а також те, що вимірювальний пристрій працював не в автоматичному режимі і вимірювання швидкості руху здійснювалося з рук працівника поліції, не надано доказів перевищення швидкості руху просить скасувати постанову, а провадження відносно нього закрити та поновити йому пропущений строк звернення із позовом про оскарження постанови. Також просить при цьому взяти до уваги практику розгляду такої категорії справ як судом касаційної так і апеляційної інстанції, де вказувалося на типові помилки органів поліції при оформленні матеріалів по аналогічних правопорушеннях.

В судове засідання позивач не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи в його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву в якому із вимогами позовної заяви не погодився. Свої заперечення мотивує тим, що дійсно вказаного дня близько 18 год 30 хв за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCamLTI20/20 (серійний номер ТС000680) виявлено порушення позивачем, який керував транспортним засобом, п. 12.4 Правил дорожнього руху України, а саме що транспортний засіб рухався зі швидкістю 112 км/год, чим на 62 км/год перевищив дозволену у населеному пункті швидкість руху. Водія зупинено, встановлено його особу, повідомлено про порушення, що стало причиною зупинки та оголошено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення. В подальшому з дотриманням процедури скаладено оскаржувану постанову.

Зазначає, що не має необхідності додаткових доказів, що підтверджують винуватість позивача оскільки згідно принципу роботи вказаного вимірювального пристрою достовірність інформації порушення правил дорожнього руху можу бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом, підробка змісту інформації неможлива. Чинним законодавством не передбачено повторного проходження процедури (сертифікації) приладів, що завезені в Україну та введені в експлуатацію. Прилад TruCam визначено переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольованих випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193. Вказує, що на відміну приладів старих зразків прилад TruCam 20/20 вимірює швидкість об`єкта на який наведено лазерний приціл (на відео це позначається курсором). Вказує, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обгрунтованою та законною, та просить в задоволенні позову відмовити, справу розглянути буз участі представника відповідача.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи та заперечення на які посилаються сторони суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно Тодоріва 21 серпня 2021 року винесено постанову серії БАА № 465681 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, та визнано винним за ст. 122 ч. 3 КУпАП, перевищення дозволеної швидкості руху транспортних засобів в населеному пункті на 65 км/год і накладено штраф в розмірі 1700 грн (а.с. 10).

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.2 ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до правил ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із п. 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина третя ст. 122 КУпАП за якою кваліфіковано дії Тодоріва передбачає відповідальність за "Ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху".

Отже, диспозиція ч. 3 ст. 122 КУпАП не передбачає відповідальності за перевищення швидкості, а за вчинення порушення інших пунктів ПДР, що вказує на допущення працівниками патрульної поліції помилки при кваліфікації адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки Дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Дана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП в частині зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, що виключає наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Крім того, що при складанні оскаржуваної постанови інспектором не вказано пункт Правил дорожнього руху, котрий було порушено позивачем.

Щодо посилань позивача, що докази його вини, отримані внаслідок використання лазерного вимірювача TruCam є недопустимими, оскільки інспектором не надано відповідних документів на вказаний прилад, крім того, лазерний вимірювач TruCam знаходився у руках працівника поліції, що суперечить положенням ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», суд вважає наступне.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З урахуванням зазначеної правової норми, суд доходить висновку, що прилад TruCam, при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу, не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим.

Дослідивши відеозапис з приладу TruCam, встановлено, що на рухомий автомобіль «Фольцваген транспортер» д.н.з. « НОМЕР_1 » наведено ціль та протягом приблизно 2 секунд здійснювався замір швидкості. В цей момент видно значне дрибіжання приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля Trucam LTI20/20 з руки (рук). Така вібрація приладу TruCam, може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

До того ж відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі наявних доказів, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено факт перевищення Тодорівим встановленої швидкості руху на 65 км./год., оскільки фіксація швидкості відбулася з порушенням положень ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», та його дії кваліфіковано невірно, а відтак постанова серії БАА № 465681 від 21 серпня 2021 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до вимог ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд рахує обгрунтованими посилання позивача на причини пропуску ним строку оскарження вказаної постанови, та вважає за можливе поновити їх.

На підставі наведеного та ч. 1 ст. 122 КпАП України, керуючись ст.ст. 2, 19, 121, 132, 134, 241-251, 289 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Визнати незаконною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАА № 465681 від 21 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 454 гривні.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23 грудня 2021 року.

Суддя П`ятковський В. І.