Справа № 200/17804/21
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

24 грудня 2021 р. Справа №200/17804/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Толстолуцька М.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (, 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 70), Державної казначейської служби України (, 01601, м. Київ, вул.. Бастіонна,6) про визнання протиправної бездіяльності і стягнення грошвої допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Державної казначейської служби України із позовом про визнання протиправною бездіяльність відповідача в частині невиплати разової грошової допомоги за 2020-2021 роки як учаснику бойових дій, виходячи з розміру 5 мінімальних пенсій за віком, стягнення з відповідача разову грошову допомогу до 5 травня за 2020-2021 роки, розрахованої виходячи із розміру 5 мінімальних пенсій за віком в розмірі 6800 грн. та 7354 грн відповідно, зобов`язання Державної казначейської служби України списати недоплачену суму у розмірі 14155 грн. щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2020-2021 року, які стягнуті з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради на рахунок позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали, шляхом надання суду вмотивованого клопотання про поновлення строків звернення до суду з даним адміністративним позовом в частині стягнення разової грошової допомоги у розмірі 6800,00 грн. за 2020 рік та доказів поважності причин його пропуску в частині позовних вимог щодо стягнення недоотриманної суми за 2020 рік.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем надано заяву про поновлення процесуального строку. В обґрунтування поновлення строку позивач зазначила, що Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради 11.08.2021 надав відповідь, в якій повністю визнав факт заборгованості перед позивачем за 2020-2021 роки.

Розглянувши вказану заяву суд зазначає наступне.

За приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що виплата допомоги до 5 травня є періодичним платежем, який виплачується щорічно, а отже, особа, отримуючи їх, є обізнаною щодо їх розміру і в разі незгоди має можливість оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які, на її думку, стали підставою для заниження розміру отримуваної нею допомоги.

Так, згідно ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

З огляду на наведене, перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання дій протиправними щодо ненарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" слід обраховувати з 30 вересня відповідного поточного року.

Наведене узгоджується із правовими висновкам Верховного Суду, викладеними у постановах від 06.02.2018 по справі №607/7919/17, від 10.05.2018 у справі 389/1042/17 (2-а/389/47/17), а саме, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги, і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж та, яка була йому нарахована.

Тобто перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас з даним позовом ОСОБА_2 звернувся до суду 17 серпня 2021 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Суд відхиляє посилання позивача на дотримання ним строку звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом, викладені у заяві, і виходить з того, що, отримавши у квітні 2020 року разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у сумі 1390,00 грн., позивач саме з цього моменту дізнався про порушення його права.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

При цьому, слід зазначити, що строк в один місяць визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Вказана правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 23.12.2020 (справа №360/4485/19).

У постанові від 17.09.2020 (справа №640/12324/19) Верховний Суд зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Тобто, позивач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на судове оскарження спірних наказів, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом, як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 10.09.2020 (справа №806/2321/16).

Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даними позовними вимогами та будь-яких інших обґрунтувань обставин та належних доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем не доведено, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Положеннями пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України установлено, що позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вищевказане, суд не вбачає обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, а тому, враховуючи пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних причин, та беручи до уваги те, що позивачем не наведено інших причин поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд приходить до висновку про відмову позивачу у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду та, як наслідок повернення позовної заяви в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради в частині невиплати разової грошової допомоги за 2020-2021 роки як учаснику бойових дій, виходячи з розміру 5 мінімальних пенсій за віком за 2020 рік; стягнення з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік, розрахованої виходячи із розміру 5 мінімальних пенсій за віком в розмірі 6800 грн.;зобов`язання Державної казначейської служби України списати недоплачену суму у розмірі 6800 грн. щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік, які стягнуті з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради на рахунок позивача.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169, ст. 256, ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання причин пропуску поважними та поновлення строку звернення до суду залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Державної казначейської служби України в частині позовних вимог про:

визнання протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради в частині невиплати разової грошової допомоги за 2020-2021 роки як учаснику бойових дій, виходячи з розміру 5 мінімальних пенсій за віком за 2020 рік;

стягнення з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік, розрахованої виходячи із розміру 5 мінімальних пенсій за віком в розмірі 6800 грн.;

зобов`язання Державної казначейської служби України списати недоплачену суму у розмірі 6800 грн. щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік, які стягнуті з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради на рахунок позивача, повернути особі, яка її подала.

Продовжити розгляд справи у частині позовних вимог щодо:

визнання протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради в частині невиплати разової грошової допомоги за 2020-2021 роки як учаснику бойових дій, виходячи з розміру 5 мінімальних пенсій за віком за 2021 рік;

стягнення з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік, розрахованої виходячи із розміру 5 мінімальних пенсій за віком в розмірі 7345 грн.;

зобов`язання Державної казначейської служби України списати недоплачену суму у розмірі 7345 грн. щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік, які стягнуті з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради на рахунок позивача.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.М. Толстолуцька