Справа № 540/7340/21
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/7340/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження виплати пенсії у максимальному розмірі, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплачувати пенсію ОСОБА_1 , перераховану на виконання рішень Херсонського окружного адміністративного суду у справі № 540/2567/20 та № 540/274/21 з 01.04.2019 р., без обмеження максимального розміру.

Позовні вимоги мотивує тим, що на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 р. у справі № 540/2567/20 відповідачем здійснено перерахунок пенсії у розмірі 70 % від суми грошового забезпечення, що визначене у довідці УСБУ в Херсонській області від 03.08.2020 р. № 71/Д-191/1/60. Після проведення перерахунку пенсії основний її розмір склав 20432 грн., але у зв`язку з обмеженням відповідачем максимальним розміром, пенсію позивача визначено в розмірі 17690 грн., тобто відбулося обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, встановленим Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб", а саме десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність. Вважає дії відповідача щодо обмеження розміру пенсії протиправними та такими, що порушують гарантоване Конституцією України право на отримання пенсії у повному обсязі.

Ухвалою від 22.11.2021 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

07.12.2021 р. від відповідача надійшов відзив, за змістом якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 р. у справі № 540/2567/20 зобов`язано Головне управління здійснити з 01.04.2019 р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки, виданої Управління Служби безпеки України в Херсонській області за № 71/Д-191/1/60 від 03.08.2020 р. з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, із врахуванням раніше виплачених сум. На виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.04.2019 р. в межах покладених рішенням суду зобов`язань. Розмір пенсії після перерахунку склав: з 01.04.2019 р. - 13607,07 грн., з 01.12.2019 р. - 14664,57 грн., з 01.01.2020 р. - 16380 грн., з 01.07.2020 р. - 17120 грн., з 01.12.2020 р. - 17690 грн. Виплата пенсії в перерахованому розмірі розпочата з лютого 2021 року. На виконання рішення № 540/2274/21 відповідачем здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019 р. в розмірі 90 % суми грошового забезпечення. Розмір пенсії після перерахунку склав: з 01.04.2019 р. - 14970 грн., з 01.07.2019 р. - 15640 грн., з 04.09.2019 р. - 13607,07 грн., з 01.12.2019 р. - 14664,57 грн., з 01.01.2020 р. - 16380 грн., з 01.07.2020 р. - 17120 грн., з 01.12.2020 р. - 17690 грн., 01.07.2021 р. - 18540 грн. Вважає, що оскільки при обрахунку пенсії позивача обмеження максимального розміру пенсії застосовано з 01.04.2019 р., тобто в період дії загальної норми ч.1 ст.2 Закону № 3668-VІ, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

З урахуванням п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та йому з 01.01.2011 р. призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-XII.

Позивачу пенсію призначено у розмірі 90 % грошового забезпечення (вислуга років 34) з урахуванням складових: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років (40 %); надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами (20 %); надбавка за спец. завдання чи державну охорону (70 %); надбавка за оперативно-розшукову діяльність (50 %); доплата за роботу з агентурою на конфіденційній основі (20 %); надбавка за особливо важливі завдання (100%); премія (45 %).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та на підставі довідки УСБУ в Херсонській області від 10.04.2018 р. № N/A- ГУ ПФУ у Херсонській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру грошового забезпечення, яке складалось розміру: окладу за посадою, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 р. у справі № 540/2567/20, яке набрало законної сили 20.01.2021 р., визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 відповідно до довідки, виданої Управлінням Служби безпеки України у Херсонській області за № 71/Д-191/1/60 від 03.08.2020 р.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Херсонській області здійснити з 01.04.2019 р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки виданої Управлінням Служби безпеки України у Херсонській області за № 71/Д-191/1/60 від 03.08.2020 р. з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, із врахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення суду 27.01.2021 р. ГУ ПФУ в Херсонській області здійснило перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 р. на підставі довідки УСБУ в Херсонській області від 03.08.2020 р. № 71/Д-191/1/60.

Розмір пенсії після перерахунку склав: з 01.04.2019 р. - 13607,07 грн., з 01.12.2019 р. - 14664,57 грн., з 01.01.2020 р. - 16380 грн., з 01.07.2020 р. - 17120 грн., з 01.12.2020 р. - 17690 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 р. у справі № 540/2274/21, яке набрало законної сили 12.08.2021 р., визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 90 % сум грошового забезпечення до 70 % сум грошового забезпечення з 01.04.2019 р.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01.04.2019 р. перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розмірі 90 % грошового забезпечення на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Херсонській області від 03.08.2020 р. № 71/Д-191/1/60, з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення суду ГУ ПФУ в Херсонській області 16.06.2021 р. здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019 р. в розмірі 90 % суми грошового забезпечення. Розмір пенсії після перерахунку склав: з 01.04.2019 р. - 14970 грн., з 01.07.2019 р. - 15640 грн., з 04.09.2019 р. - 13607,07 грн., з 01.12.2019 р. - 14664,57 грн., з 01.01.2020 р. - 16380 грн., з 01.07.2020 р. - 17120 грн., з 01.12.2020 р. - 17690 грн., 01.07.2021 р. - 18540 грн.

При цьому, відповідачем при перерахунку пенсії і на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 р. у справі № 540/2567/20, і на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 р. у справі № 540/2274/21 обмежено розмір пенсії ОСОБА_1 десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

На звернення позивача щодо обмеження максимального розміру пенсії відповідач листом від 22.06.2021 р. № 4068-3791/Д-03/8-2100/21 повідомив, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у ст.2 Закону № 3668, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо застосування обмеження максимального розміру пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обмеження максимального розміру пенсії вперше введено в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 р. № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), що набрав чинності 01.10.2011 р.

Відповідно до ст.2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 р. "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у ст.43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII.

Згідно п.2 резолютивної частини вказаного Рішення положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016 р.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають ст.17 Конституції України, положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII, виходив із того, що норми-принципи ч.5 ст.17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч.5 ст.17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у ст.43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII та положення ч.1 ст.2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає ст.17 Конституції України положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення ст.2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення ст.2 Закону № 3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 р. у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 р. у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019 р., що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення ст.ст.1, 8, 92 Конституції України, а також на ст.9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин викладені в постанові Верховного Суду від 16.12.2021 р. у справі № 400/2085/19.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, обмеження Головним управління Пенсійного фонду України в Херсонській області максимального розміру пенсії ОСОБА_1 , право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

Щодо способу захисту порушеного права суд вважає за необхідне вказати наступне.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст.13 установлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02) дійшов висновку, що засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Зважаючи на те, що за результатами розгляду справи суд прийшов до висновку про невиконання відповідачем покладеного на нього обов`язку, то належним та ефективним способом захисту порушеного права є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням виплачених сум, з 01.04.2019 р.

Водночас, суд зауважує, що Верховний Суд у постанові від 16.12.2021 р. у справі № 400/2085/19, чітко визначив спосіб поновлення прав позивача шляхом зобов`язання пенсійного органу перерахувати та виплатити позивачу пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням виплачених сум.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на викладені обставини та норми законодавства, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Положеннями ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , у зв`язку з невірним обранням способу захисту порушеного права, за який судовий збір не сплачується, то з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) щодо обмеження виплати пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) у максимальному розмірі, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням виплачених сум, з 01.04.2019 р.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 112010201