Справа № 500/7651/21
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7651/21

23 грудня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 19.05.2020, виходячи з вислуги років - 25 років, 06 місяців, 13 днів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії за вислугу років з підстав того, що календарна вислуга років позивача становить 20 календарних років, тобто у позивача відсутня необхідна вислуга років, яка повинна становити 25 календарних років і більше. Позивач зазначає, що відповідач під час вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років зобов`язаний врахувати пільгову вислугу років, що становить 25 років 06 місяці 13 днів, тому позивач має право на призначення пенсії за вислугу років.

Ухвалою суду від 06.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а також встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні. Вказав, що вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення складає 20 календарних років, тому відсутні підстави призначення позивачу пенсії за вислугу років згідно Закону №2262-ХІІ.

Частиною п`ятою ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Оскільки клопотань у розумінні вказаної статті до суду не надходило, розгляд справи здійснюється за наявними у справі матеріалами.

Так, судом встановлено, що Наказом управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області від 10.10.2016 №61/ОС-16 "Про особовий склад" у відповідності до пункту 4 частини першої статті 77 (у зв`язку із скороченням штатів) Закону України "Про Національну поліцію", підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 , начальника сектору по контролю за виконанням судових рішень управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області, з 10 жовтня 2016 року звільнено зі служби.

Згідно вказаного наказу вислуга років позивача на день звільнення становить: у календарному обчисленні - 20 років, 01 місяць, 13 днів; у пільговому обчисленні - 25 років, 06 місяців, 13 днів.

19.05.2021 позивач звернувся до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України із заявою в якій просив підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подання та документи для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402) та пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України листом №5к./вих./7.2/3616 від 31.05.2021 повідомило позивача про відсутність підстав для направлення відповідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській для призначення пенсії за вислугу років та повернув документи без виконання. Відмова аргументована тим, що вислуга років позивача на день звільнення у календарному обчисленні згідно наказу про звільнення від 10.10.2016 №61/ОС-16 становить 20 років 01 місяць 13 днів, тому документи повернуто без виконання.

Після цього, Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.08.2021 у справі №500/3250/21 позов задоволено повністю; визнано протиправними дії Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо повернення без виконання документів про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , відповідно до листа №5к./вих./7.2/3616 від 31.05.2021; зобов`язано Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції підготувати та направити документи ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області для вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 за №3-1 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402) та пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Вказане рішення набрало законної сили 28.09.2021

Частиною четвертою ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В подальшому позивачем, з метою виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.08.2021 (справа №500/3250/21), повторно направлено на адресу Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції звернення та документи про призначення пенсії за вислугу років від 19.05.2021, які були повернуті без виконання листом №5к./вих./7.2/3616 від 31.05.2021.

Після цього, Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції листом від 13.10.2021 №5к./вих./7.2/7457 матеріали для призначення пенсії звільненому працівнику Державної кримінально-виконавчої служби України ОСОБА_1 направлені на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Однак відповідач листом від 02.11.2021 №1900-0307-8/32447 відмовив у призначенні пенсії за вислугу років, так як відповідно до поданого розрахунку Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції вислуга позивача складає 20 календарних років.

Не погоджуючись із зазначеною відмовою позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного. В силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ) передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Згідно зі статтею 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту «г» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі-постанова № 393) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за сорок днів: особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони.

Статтею 17 Закону № 2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону № 2262-XII встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом № 2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів, а постановою № 393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, яка є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII, а пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Наведена позиція узгоджується із висновком суду, викладеним у рішенні Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року за результатами розгляду адміністративної справи № 805/3923/18-а.

Крім того, ст. 1 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі № 2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Отже, передбачена Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

У свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до постанови № 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах. Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.

Наведена позиція узгоджується із висновком, який викладений у рішенні Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року за результатами розгляду адміністративної справи № 480/4241/18.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що згідно Наказу управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області від 10.10.2016 №61/ОС-16 "Про особовий склад", вислуга років позивача на день звільнення становить: у календарному обчисленні - 20 років, 01 місяць, 13 днів; у пільговому обчисленні - 25 років, 06 місяців, 13 днів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області протиправно не врахувало пільгову вислугу років позивача, що становить 25 років 06 місяці 13 днів, тому позивач має право на призначення пенсії за вислугою років.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, не виконано та не доведено правомірність та законність його дій та рішень

Крім цього, зі змісту ст.9 КАС України вбачається, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Так, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац 2 частини четвертої ст.245 КАС України).

Відтак, суд вважає, що належним способом порушеного права позивача є визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформленої листом від 02.11.2021 №1900-0307-8/32447 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати позивачу календарну вислугу років на пільгових умовах - 25 років 06 місяців 13 днів та вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з вислуги років, прийнявши відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішення.

Враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволення.

Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень в порядку частини третьої ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлену листом від 02.11.2021 №1900-0307-8/32447, у призначенні ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 календарну вислугу років на пільгових умовах - 25 років 06 місяців 13 днів та вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з вислуги років, прийнявши відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішення.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2021 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи: позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ); відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м.Тернопіль,46001 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.