Справа № 560/6587/21
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 560/6587/21

адміністративне провадження № К/9901/46684/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.05.2021 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2021, з розрахунку 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та виходячи лише з 23 років стажу роботи на посаді судді;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, які полягають у зменшенні відсоткової складової суддівської винагороди, що враховується при перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, з 90% до 56% та у виключенні із стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та період проходження строкової військової служби, зазначених у розрахунку Апеляційного суду Хмельницької області від 16.09.2016 та в мотивувальній частині постанови Хмельницького міськрайонного суду від 03.01.2017 у справі №686/23330/16-а;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області утриматися від зменшення відсоткового співвідношення суддівської винагороди при перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та від виключення із стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та період проходження строкової військової служби, зазначених у розрахунку Апеляційного суду Хмельницької області від 16.09.2016 та в мотивувальній частині постанови Хмельницького міськрайонного суду від 03.01.2017 у справі №686/23330/16-а;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яка полягає у не зарахуванні до роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та періоду проходження строкової військової служби, зазначених у розрахунку Апеляційного суду Хмельницької області та в мотивувальній частині постанови Хмельницького міськрайонного суду від 03.01.2017 у справі №686/23330/16-а, при здійсненні з 19.02.2020 перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку із зміною з 01.01.2020 складових суддівської винагороди судді, який працює на посаді судді Хмельницького апеляційного суду;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплату раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання з розрахунку 90% суддівської винагороди судді, який працює в Хмельницькому апеляційному суді, та виходячи із стажу роботи 30 років 11 місяців 05 днів, у тому числі: 5 місяців 25 днів строкової служби в Збройних силах (з 31.10.1979 по 26.04.1980); 4 роки 8 місяців 15 днів строкової служби в Збройних силах на території Демократичної Республіки Афганістан (з 26.04.1980 по 21.11.1981, з урахуванням постанови Хмельницького міськрайонного суду від 21.08.2006 та постанови Вищого адміністративного суду України від 07.04.2009); 2 роки 15 днів - половини строку навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського (з 01.09.1986 по 30.06.1990); 10 років 1 місяць 6 днів роботи на посаді народного судді Кам`янець- Подільського міського суду (з 05.01.1993 по 11.02.2003); 13 років 7 місяців 4 дні роботи на посаді судді Апеляційного суду Хмельницької області (з 12.03.2003 по 16.09.2016), та з урахуванням раніше виплачених сум;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 липня 2021 позов задоволено частково.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 липня 2021 року скасовано, ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 72 від 18.05.2021.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо не зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання, періоду служби в Збройних силах з 31.10.1979 по 26.04.1980 - 5 місяців 25 днів, служби в Збройних силах на території Демократичної Республіки Афганістан з 26.04.1980 по 21.11.1981 - 4 роки 8 місяців 15 днів, половину періоду навчання в Харківському Юридичному інституті - 2 роки 15 днів.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання позивачу на рівні 56 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді під час перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області здійснити позивачу як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 70 % від відповідних сум суддівської винагороди та враховуючи стаж на посаді судді 30 років 11 місяців 05 днів, починаючи з 19.02.2020, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

20.12.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 у справі №560/6587/21.

Предметом оскарження у даній справі є рішення органу Пенсійного фонду про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача.

Колегія суддів перевірила наведені в касаційній скарзі обґрунтування для реалізація права на касаційне оскарження, дослідила додані до неї матеріали і дійшла висновку про таке.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо, не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

За змістом пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Таким чином, справа в силу пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України віднесена до справ незначної складності, яку суд першої інстанції розглянув за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для нього.

Так, процесуальний закон передбачає умови, за наявності яких справи незначної складності можуть переглядатися в касаційному порядку.

Якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, то у ній мають зазначатися, щонайменше, новітні, проблемні, засадничі, раніше ґрунтовно не досліджувані питання права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин. Також посилається як на підставу касаційного оскарження на п. 1, 2 ч. 4 ст. 328 КАС України (якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні).

Посилання у касаційній скарзі на те, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для позивача з означеним у скарзі предметом спору не містять обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи до категорії суспільно чи винятково значимих.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а", "в" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суд зазначає, що посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень прийнятих у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В решті, скаржник на підтвердження своєї позиції фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судами у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 КАС України.

Крім того, висновок суду апеляційної інстанції відповідає практиці Верховного Суду, яка викладена, зокрема в постановах Верховного Суду від 24.09.2021 у справі №620/5437/20, від 29.09.2021 у справі №160/9739/20, від 11.10.2021 у справі №160/10640/20, і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від неї.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржується судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 у справі №560/6587/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішення.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А. Ю. Бучик

Судді: Л. Л. Мороз

А. І. Рибачук