Справа № 9901/243/21
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 грудня 2021 року

Київ

справа №9901/243/21

адміністративне провадження №П/9901/243/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Губської О.А.,

суддів: Білак М.В., Загороднюка А.Г., Калашнікової О.В., Соколова В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Андрійчук Т.В.,

представника позивача - Гришина С.В.,

представника відповідача - Мовіле О.С.,

представника третьої особи Кабінету Міністрів України - Шокуна О.В.,

представника третьої особи Служби безпеки України - Дубняк Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 - Ігнатьєва Владислава Сергійовича про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Кабінету Міністрів України, Рада національної безпеки і оборони України, Служба безпеки України про визнання протиправним та скасування Указу в частині,

УСТАНОВИВ:

18 червня 2021 року до Верховного Суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про визнання протиправним та скасування Указу Президента України від 21 травня 2021 року №203/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в окремій частині.

Ухвалою Верховного Суду від 12 липня 2021 року відкрито провадження в цій адміністративній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження колегією суддів у складі п`яти суддів.

17 грудня 2021 року представником ОСОБА_1 - Ігнатьєвим В.С. подано до Суду клопотання про забезпечення позову, в якому просив суд постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення дії Указу Президента України від 21.05.2021 №203/2021 в частині введення у дію пункту 4 Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021 у частині, що стосується позивача; зупинити дію пункту 4 Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021 у частині, що стосується позивача.

Вирішуючи порушене питання щодо забезпечення позову, Верховний Суд зазначає таке.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, представник позивача стверджує, що пунктом 1 оскаржуваного Указу Президента введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021 про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій).

Пунктом 604 додатку 1 до вказаного рішення РНБО передбачене безстрокове застосування до ОСОБА_1 ряду персональних санкцій, передбачених пунктами 1-9, 12, 14, 21, 25 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції».

Пунктом 4 рішення РНБО України від 14.05.2021 Міністерству закордонних справ України доручено поінформувати компетентні органи Європейського Союзу, Сполучених Штатів Америки та інших держав про застосування санкцій і порушити перед ними питання про запровадження аналогічних обмежувальних заходів.

Також представник позивача зазначив, що у відповідь на адвокатський запит отримано лист Міністерства закордонних справ України від 07.10.2021 № 414/36-212/4-77754, відповідно якого МЗС України в повному обсязі виконало пункт 4 вказаного рішення РНБО України від 14.05.2021.

У зв`язку з цим у листопаді 2021 року, перебуваючи у Республіці Кіпр, позивач отримав відмову у здійсненні банківської операції з власними коштами у зв`язку із запровадженням стосовно нього санкцій на підставі вищевказаного рішення РНБО України.

За змістом статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною першою статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У своїх рішеннях Верховний Суд неодноразово зазначав, що підстави забезпечення позову, визначенні статтею 150 КАС України, є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, установити, чи є хоча б одна з названих обставин і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти

Обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Водночас, частиною третьою статті 151 КАС України визначено, що не допускається забезпечення позову шляхом, зокрема, зупинення актів Президента України та встановлення для нього заборони або обов`язку вчиняти певні дії.

Відповідно до статті 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України.

Як убачається зі змісту заяви представника позивача про забезпечення позову, він просить Суд постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення дії, зокрема Указу Президента України від 21.05.2021 №203/2021 в частині введення у дію пункту 4 Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021 у частині, що стосується позивача.

Зважаючи на таке нормативне регулювання питання забезпечення позову, Суд зазначає про відсутність у суду процесуальних повноважень зупиняти, зокрема, укази Президента України, а тому правові підстави для задоволення вказаного клопотання у частині, що стосується зупинення дії оспорюваного Указу відповідача, відсутні.

Крім цього, означена заява про забезпечення позову містить вимогу про зупинення дії пункту 4 Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021 у частині, що стосується позивача.

Втім, це рішення Ради національної безпеки і оборони України не є предметом спору у цій справі.

За таких обставин, підстави для забезпечення позову у цій частині також відсутні.

Отже, клопотання представника позивача, що розглядається судом, є таким, у задоволенні якого необхідно відмовити повністю.

За приписами частини п`ятої статті 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Із огляду на викладене, керуючись статтями 150, 151, 154, 256, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - Ігнатьєва Владислава Сергійовича про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А. Губська

Судді М.В. Білак

О.В. Калашнікова

А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов