Справа № 640/23000/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року м. Київ № 640/23000/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛАТЕЙРА" до Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови № 57 від 25.10.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «САЛАТЕЙРА» (далі - позивач та/або ТОВ «САЛАТЕЙРА») з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у місті Києві (далі - відповідач та/або Головне управління) та просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного інспектора Головного управління Держпродспоживслужби у місті Києві Рубана О.М. від 25.10.2019 №57;

- стягнути на користь позивача витрати понесені ним по сплаті судового збору.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем порушено процедуру відбору зразків, адже не здійснено відбору ідентичних зразків, невручення оператору ринку юридично та аналітично ідентичних зразків на випадок проведення оператором ринку арбітражного дослідження, чим фактично позбавлено права ТОВ «САЛАТЕЙРА» подати заяву про проведення арбітражного дослідження (випробування). Окрім цього, позивач стверджує про порушення порядку розгляду справи про правопорушення, порушення порядку складання протоколу, відсутність обставини для міднення його до суб`єкта із дуже високим ризиком, дефекти у актах відбору зразків, порушення термінів здійснення інспектування.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, де останній стверджує про правомірність прийнятого ним рішення та просить суд відмовити в задоволенні позову.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про основні принципи та вимоги безпечності та якості харчових продуктів», «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», на підставі «Щорічного плану державного контролю Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (у сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, ветеринарної медицини) на 2019 рік» Головним управлінням Держпродспоживслужби у місті Києві видано наказ від 06.08.2019 №3688 «Про проведення планового заходу (інспектування)», яким наказано здійснити плановий захід (інспектування) ТОВ «САЛАТЕЙРА», за адресою: м. Київ, вулиця Гришка, б. 3-А, у термін з 06.08.2019 по 27.08.2019 року.

Предмет заходу: дотримання вимог законодавства у сфері безпечності та якості харчових продуктів з відбором зразків продукції для проведення експертизи (випробувань) та змивів з об`єктів навколишнього середовища для проведення лабораторних досліджень (з проведенням відео фіксації).

Далі - Наказ №3688.

На підставі наказу №3688 відповідачем видано направлення на проведення заходу №2968 від 06.08.2019.

12.058.2019 Головним управлінням прийнято рішення про відбір зразків продукції №2968-337.

12.08.2019 Головним управління Держпродспоживслужби у місті Києві складено акт відбору зразків №2968-337 (далі - акт відбору зразків) у кількості 10 (десять) штук (т. 1, а.с. 34) та акт відбору зразків №2968-337 у кількості 6 (шість) штук (далі - акт відбору зразків №2) (т. 1, а.с. 35-40).

19.08.2019 отримано експертні висновки №010411 з/19, №010281 д.к/19.

27.08.2019 Головним управлінням складено акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного контролю стосовно додержання операторами ринку гігієнічних вимог щодо провадження з харчовими продуктами №3688-2 (далі - акт перевірки), яким встановлено наступні порушення:

- пункту 3 частини 1 статті 41, пункту 3 частини 1 статті 49 Закону України №771 - потужність не спланована, не сконструйована та не розміщена так, що забезпечується її належне утримання, чищення та/або дезінфекція, запобігання або мінімізація будь-якого забруднення, а також здійснення заходів необхідних для забезпечення гігієнічних вимог, запобігання накопиченню бруду, контакту з токсичними речовинами та матеріалами, забрудненню харчових продуктів, а саме: частково пошкоджено покриття підлоги у мийній; покриття кришок морозильних ларів частково пошкоджено; в холодильній камері освітлювальні елементи не забезпечені захисними плафонами;

- пункту 5 частини 1 статті 42 Закону №771 - не забезпечено утриманні у непошкодженому стані усіх поверхонь (включаючи поверхню обладнання), що контактують з харчовими продуктами, а саме: покриття полиць на стелажах та в холодильному обладнанні частково пошкоджено;

- пункту 3 частини 1 статті 49 Закону №77- не забезпечено захист харчових продуктів від будь-якого забруднення на всіх стадіях виробництва, переробки та/або обігу, а саме: покриття площ на стелажах та в холодильному обладнані частково пошкоджено, в холодильній камері освітлювальні елементи не забезпечені захисними плафонами.

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням винесено припис про усунення порушень вимог законодавства від 27.08.2019 №770 (далі - припис №770), яким зобов`язано ТОВ «САЛАТЕЙРА» виконати вимоги припису №770.

В подальшому, відповідачем прийнято рішення про знищення, відкликання та/або вилучення з обігу харчових продуктів від 21.08.2019 №73, яким вилучено з обігу ТОВ «САЛАТЕЙРА» десерт «Банофі» (власного виробництва), дата виготовлення 11.08.2019, від партії 1,32 кг. В залишку 11 порцій; десерт «Тірамісу» (власного виробництва), дата виготовлення 11.08.2019, від партії 0,6 кг., в залишу 6 порцій.

Рішенням Головного управління Держпродспоживслужби у місті Києві про тимчасове припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів від 21.08.2019 №54 вирішено тимчасово припинити діяльність з виробництва та обігу харчових продуктів (сандвічів «Поло» (власне виробництва), «Капрезе» (власне виробництва), десертів «Банофі» (власне виробництво), «Тірамісу» (власне виробництва) на потужності ТОВ «САЛАТЕЙРА» за адресою: м. Київ, вул. Гришка, 3-А в термін 10 робочих днів з дня вручення даного рішення, для усунення загрози життю та/або здоров`ю людей.

02.09.2019 відповідачем складено протокол №40 про порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми, яким зафіксовано порушення ТОВ «САЛАТЕЙРА» вимог Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», а саме - пункту 5 частини 1 статті 20, пункту 1 частини 2 статті 20, пункту 3 частини 1 статті 49 (далі - протокол).

05.09.2019 листами вих. №274, №273 ТОВ «САЛАТЕЙРА» надіслала повідомлення про виконання рішень від 21.08.2019 №43, №54 (т. 1, а.с. 72-75), де, серед іншого вказало, що прийняті рішення є необґрунтованими.

16.09.2019 відповідачем сформовано повідомлення про розгляд справи №04.2/1607 про порушення Закону України «Про державний контролю за дотримання законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», якою повідомляється ТОВ «САЛАТЕЙРА» про розгляд справи 15.10.2019 о 14 год. 30 хв.

Між тим, листом вих. №283 від 26.09.2019 позивач повідомив про виконання припису про усунення порушень вимог законодавства №770 від 27.08.2019 (т. 1, а.с. 79).

Також судом встановлено, що листом від 24.10.2019 вих. №298 ТОВ «САЛАТЕЙРА`надано письмові пояснення по справі, у яких просило на підставі підпункту 1 пункту 13 статті 66 Закону винести постанову про закриття справи (т. 1, а.с. 87-88).

25.10.2019 року відповідачем винесено постанову №57 про накладення штрафу передбаченого статтею 65 Закону України Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» за порушення пункту 5 частини 1 статті 20, пункту 1 частини 2 статті 20, пункту 3 частини 1 статті 49 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», а саме порушення значень параметрів безпечності об`єктів санітарних заходів або кормів, встановлених законодавством про харчові продукти та корми (невідповідність за мікробіологічними показниками: сандвіч «Поло» під замовлення (власного виробництва), сандвіч «Капрезе» (власного виробництв ), десерт «Банофі» (власного виробництва), десерт «Тірамісу» (власного виробництва) керуючись пунктом 23 частини 1 статті 65 Закону України Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «САЛАТЕЙРА» штраф у розмірі 41 730,00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення, постанова).

Позивач категорично не погоджується зі спірним рішенням, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на що звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Правові та організаційні засади державного контролю, що здійснюється з метою перевірки дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також законодавства про побічні продукти тваринного походження під час ввезення (пересилання) таких побічних продуктів на митну територію України визначає Закон України «Про державний контроль за дотримання законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» від 18.05.2017 № 2042-VIII (далі - Закон № 2042-VIII).

У відповідності до пунктів 1, 6, 8, 9, 19, 20, 24, 36 частини 1 статті 1 Закону № 2042-VIII акредитована лабораторія - лабораторія будь-якої форми власності, що розташована в Україні або іншій країні, акредитована на відповідність вимогам стандарту ISO/IEC 17025 (ДСТУ ISO/IEC 17025) Національним органом України з акредитації, іноземним органом з акредитації, який є повним членом ILAC (Міжнародної організації із співробітництва в галузі акредитації лабораторій), або іншим іноземним органом з акредитації, діяльність якого відповідає вимогам стандарту ISO/IEC 17011 (ДСТУ ISO/IEC 17011); відбір зразків - форма державного контролю, що полягає у здійсненні відбору зразків харчових продуктів, кормів, сіна, соломи, побічних продуктів тваринного походження або будь-яких речовин (у тому числі з довкілля), які пов`язані з виробництвом та/або обігом харчових продуктів або кормів, здоров`ям та благополуччям тварин, з метою перевірки шляхом проведення простих або лабораторних досліджень (випробувань) відповідності законодавству про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин; державний інспектор - особа, яка працює в системі компетентного органу, має вищу освіту (ступінь не нижче спеціаліста/магістра), досвід роботи не менше одного року у сфері застосування (здійснення) санітарних та/або фітосанітарних, та/або ветеринарно-санітарних заходів та до службових обов`язків якої належить здійснення заходів державного контролю; державний контроль - діяльність компетентного органу, його територіальних органів, державних інспекторів, державних ветеринарних інспекторів, помічників державного ветеринарного інспектора та уповноважених осіб, що здійснюється з метою перевірки відповідності діяльності операторів ринку вимогам законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також усунення наслідків невідповідності та притягнення до відповідальності за порушення відповідних вимог. Державний контроль включає також діяльність з перевірки відповідності законодавству про побічні продукти тваринного походження під час ввезення (пересилання) таких продуктів на митну територію України; оператор ринку - оператор ринку харчових продуктів, оператор ринку кормів, оператор потужностей. Для цілей розділу VII цього Закону до операторів ринку також належить оператор ринку у сфері поводження з побічними продуктами тваринного походження; уповноважена лабораторія - акредитована лабораторія, якій компетентним органом надано повноваження проводити для цілей державного контролю лабораторні дослідження (випробування) відібраних зразків харчових продуктів, кормів, сіна, соломи, побічних продуктів тваринного походження та речовин (у тому числі з довкілля), які пов`язані з виробництвом та/або обігом харчових продуктів або кормів, здоров`ям та благополуччям тварин; інспектування - форма державного контролю, яка полягає у здійсненні перевірки стану здоров`я та благополуччя тварин, виробництва та обігу харчових продуктів та кормів з метою встановлення відповідності законодавству про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин; компетентний орган - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини. Термін "компетентний орган" для іншої країни означає відповідний орган цієї країни, якому надано повноваження щодо організації та здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин;

Законодавство про державний контроль складається з Конституції України, цього Закону, Митного кодексу України, законів України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", "Про ветеринарну медицину", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та інших виданих відповідно до них нормативно-правових актів (ч. 1 ст. 2 Закону № 2042-VIII).

Частиною 1 статті 3 Закону № 2042-VIII регламентовано, що дія Закону поширюється на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю за діяльністю операторів ринку, які здійснюють виробництво та/або обіг харчових продуктів, інших об`єктів санітарних заходів та/або кормів, у тому числі ввезення (пересилання) на митну територію України харчових продуктів та/або кормів, з метою перевірки цієї діяльності на відповідність законодавству про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин. Дія цього Закону поширюється також на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю побічних продуктів тваринного походження, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України, з метою їх перевірки на відповідність законодавству про побічні продукти тваринного походження. Дія цього Закону поширюється також на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю за діяльністю операторів ринку, які здійснюють органічне виробництво та/або обіг органічної продукції, у тому числі ввезення (пересилання) на митну територію України, з метою перевірки цієї діяльності на відповідність законодавству про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також законодавству у сфері органічного виробництва, обігу та маркування органічної продукції; аудит - систематичне та незалежне вивчення певної дії з метою визначення того, чи відповідає така діяльність та пов`язані з нею результати запланованим заходам і чи такі заходи впроваджені результативно та у спосіб, який дозволяє досягти поставленої мети; система аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках (Hazard Analysis and Critical Control Points - НАССР) - система, яка ідентифікує, оцінює і контролює небезпечні фактори, що є визначальними для безпечності харчових продуктів.

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону № 2042-VIII до органів виконавчої влади у сфері державного контролю належать: 1) Кабінет Міністрів України; 2) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини; 3) компетентний орган.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону № 2042-VIII компетентний орган у сфері державного контролю: 1) організовує та здійснює державний контроль, у тому числі на державному кордоні України; 2) розробляє та виконує довгостроковий план державного контролю, щороку звітує Кабінету Міністрів України про стан його виконання; 3) розробляє та виконує план дій за надзвичайних обставин, пов`язаних із харчовими продуктами та/або кормами (далі - план дій за надзвичайних обставин); 4) затверджує щорічний план державного контролю та щорічний план державного моніторингу; 5) забезпечує проведення передзабійного та післязабійного огляду тварин на відповідних потужностях, а також післязабійного огляду тварин, забитих на полюванні; 6) здійснює державний контроль за впровадженням постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР; 7) надає особам, визначеним цим Законом, повноваження щодо здійснення окремих заходів державного контролю, контролює правомірність та ефективність їхньої діяльності, позбавляє таких повноважень за наявності підстав, визначених законодавством, а також веде облік та оприлюднює відомості про уповноважених осіб на офіційному веб-сайті; 8) забезпечує правомірність та ефективність діяльності своїх структурних підрозділів, територіальних органів та їх посадових осіб; 9) встановлює у щорічному плані державного контролю періодичність інспектування, аудиту, відбору зразків та лабораторних досліджень (випробувань) щодо кожної потужності з виробництва та/або обігу харчових продуктів та/або кормів; 10) затверджує в порядку, визначеному законодавством, періодичність документальних перевірок, перевірок відповідності, фізичних перевірок, лабораторних досліджень (випробувань) вантажів, які ввозяться (пересилаються) на митну територію України; 11) залучає у разі необхідності до здійснення державного контролю правоохоронні органи в рамках наданих їм законом повноважень; 12) вживає у межах своїх повноважень заходів для усунення порушень цього Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, а також для притягнення винних осіб до відповідальності, встановленої законом; 13) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

За правилами частин 2-4 статті 7 Закону № 2042-VIII систему компетентного органу складають компетентний орган, його територіальні органи, а також державні установи, підприємства та організації, підпорядковані компетентному органу.

Територіальні органи виконують повноваження компетентного органу в межах відповідних адміністративно-територіальних одиниць. Керівник компетентного органу покладає виконання повноважень головного державного інспектора та головного державного ветеринарного інспектора на керівника територіального органу або його заступників, за умови їх відповідності вимогам, встановленим цим Законом відповідно до державного інспектора та державного ветеринарного інспектора.

Керівник компетентного органу виконує повноваження Головного державного інспектора України та Головного державного ветеринарного інспектора України, за умови відповідності його вимогам, встановленим цим Законом відповідно до державного інспектора та державного ветеринарного інспектора. У разі невідповідності керівника компетентного органу зазначеним вимогам він покладає виконання повноважень Головного державного інспектора України та Головного державного ветеринарного інспектора України на своїх заступників або керівників структурних підрозділів компетентного органу, які відповідають вимогам, встановленим цим Законом до державного інспектора та державного ветеринарного інспектора.

Згідно із частиною 1 статті 17 Закону № 2042-VIII державний контроль здійснюється за принципами: 1) пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини перед будь-якими іншими інтересами та цілями у сфері господарської діяльності; 2) рівності прав і законних інтересів усіх операторів ринку; 3) гарантування прав та законних інтересів кожного оператора ринку; 4) об`єктивності та неупередженості здійснення державного контролю; 5) законності; 6) відкритості, прозорості, плановості та системності державного контролю; 7) неприпустимості дублювання заходів державного контролю між компетентним органом, його територіальними органами, державними установами, підприємствами та організаціями, підпорядкованими компетентному органу, органами виконавчої влади та уповноваженими особами; 8) презумпції правомірності діяльності оператора ринку, у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або норми одного нормативно-правового акта допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків оператора ринку та/або повноважень компетентного органу, інших осіб, що здійснюють державний контроль; 9) орієнтованості державного контролю на запобігання порушенням законодавства; 10) недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення операторів ринку до відповідальності або застосування примусових заходів; 11) оцінки ризиків та доцільності; 12) дотримання умов міжнародних договорів України.

Відповідно до частини 5 статті 18 Закону № 2042-VIII державний контроль здійснюється на будь-якій стадії виробництва та обігу харчових продуктів та кормів. Періодичність здійснення планових заходів державного контролю кожної потужності визначається на підставі ризик-орієнтованого підходу та має враховувати: 1) визначені ризики, пов`язані з тваринами, харчовими продуктами, кормами, операторами ринку, використанням харчових продуктів або кормів, процесів, матеріалів, речовин, здійсненням діяльності або операцій, які можуть справити негативний вплив на безпечність харчових продуктів та/або кормів, здоров`я та благополуччя тварин; 2) результати здійснення попередніх заходів державного контролю; 3) ефективність процедур, які застосовуються оператором ринку з метою дотримання законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин; 4) інформацію, яка може свідчити про невідповідність.

Зам правилами частини 7-10 статті 18 Закону № 2042-VIII державний контроль у формах інспектування та аудиту здійснюється із застосуванням актів державного контролю. Акт державного контролю має містити вичерпний перелік питань для перевірки дотримання оператором ринку законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин. Кожне таке питання повинно містити посилання на вимогу нормативно-правового акта (статтю, частину, пункт, підпункт, абзац тощо), яка підлягає дотриманню оператором ринку. Якщо за результатами інспектування або аудиту виявлено невідповідність, в акті державного контролю наводиться детальний опис відповідних порушень законодавства. Акт державного контролю складається у двох примірниках, один з яких вручається оператору ринку протягом трьох робочих днів з дня його складення.

Під час здійснення інспектування та аудиту забороняється перевіряти питання, які: відсутні в акті державного контролю; не містять посилань на вимогу законодавства України (у тому числі на відповідну статтю, її частину, пункт, підпункт, абзац тощо), яка підлягає дотриманню оператором ринку.

Здійснення інспектування та аудиту без застосування акта державного контролю, а відбору зразків - без застосування акта відбору зразків забороняється.

Державні інспектори, державні ветеринарні інспектори, інші особи, що здійснюють заходи державного контролю, а також оператори ринку мають право фіксувати процес здійснення державного контролю засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню відповідних заходів.

Згідно із частиною 1 статті 20 Закону № 2042-VIII компетентний орган зобов`язаний забезпечити прозорість заходів, які він здійснює у рамках державного контролю.

Між тим, з метою забезпечення прозорості компетентний орган вживає таких заходів разі виявлення невідповідності або появи обґрунтованої підозри щодо небезпечності харчових продуктів та/або кормів негайно оприлюднює, у тому числі на своєму офіційному веб-сайті, інформацію про вид, назву, передбачувану територію обігу харчових продуктів та/або кормів, які становлять загрозу для здоров`я людини та/або тварини, а також інші відомості, що дають змогу ідентифікувати такі харчові продукти та/або корми та встановити походження, ступінь і характер відповідної загрози. Компетентний орган також оприлюднює інформацію про вжиті та заплановані ним заходи щодо запобігання, зменшення та усунення такого ризику (п. 2 ч. 2 ст. 20 Закону № 2042-VIII).

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.04.2017 №209, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 13.05.2017 за №604/30472 затверджено Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві (далі - Положення), у відповідності до якого Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві (далі - Головне управління) є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане.

Головному управлінню підпорядковуються установи та організації, що належать до сфери управління Держпродспоживслужби та розташовані на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Голова відповідної місцевої державної адміністрації координує діяльність Головного управління і сприяє йому у виконанні покладених на цей орган завдань.

Повноваження Головного управління поширюються на територію відповідної області, міста Києва.

Відповідно до пунктів 2, 3 Положення Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами міністерств, дорученнями Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, його першого заступника та заступників, наказами Держпродспоживслужби, дорученнями Голови Держпродспоживслужби та його заступників, актами місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Згідно із підпунктом 2 пункту 4 Положення Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, а саме у сфері державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства:

здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд (контроль) за:

дотриманням санітарного законодавства;

біологічними продуктами, патологічним матеріалом;

додержанням підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності та громадянами державних санітарних норм і правил, гігієнічних нормативів і регламентів безпечного виробництва, транспортування, зберігання, застосування пестицидів і агрохімікатів, за вмістом залишкової кількості пестицидів і агрохімікатів в імпортованих лікарських травах, водних об`єктах, воді, що використовується для господарського постачання, купання, спортивних занять, організованого відпочинку та з лікувальною метою, лікувальних грязях, ґрунтах, на землях населених пунктів, оздоровчого та рекреаційного призначення;

здійснює передбачені законодавством заходи для припинення порушення санітарного законодавства;

організовує проведення відповідних досліджень (випробувань) для цілей державного контролю.

Відповідно до підпунктів 5, 10, 11, 12, 22 пункту 6 Положення Головне управління має право організовувати відбір зразків харчових продуктів, неїстівних продуктів тваринного походження, патологічного матеріалу, репродуктивного матеріалу, біологічних продуктів, ветеринарних препаратів, субстанцій, кормових добавок, преміксів та кормів, інших об`єктів державного ветеринарно-санітарного, санітарно-епідеміологічного та фітосанітарного контролю та нагляду, а також відповідно до компетенції інших об`єктів регулювання; здійснювати заходи державного нагляду (контролю) відповідно до закону; вимагати відповідно до закону від суб`єктів господарювання усунення виявлених порушень; вживати у межах повноважень, передбачених законом, заходів щодо усунення порушень вимог закону і притягнення винних у таких порушеннях осіб до відповідальності згідно із законом; складати в установлених законом випадках протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення і приймати за результатами розгляду рішення про накладення штрафів та застосування інших санкцій, передбачених законом.

Аналізуючи наведене суд приходить до висновку, що відповідач є суб`єктом владних повноважень, який уповноважений здійснювати заходи державного нагляду (контролю), організовувати відбір зразків харчових продуктів, складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати відповідні справи та притягати до відповідальності суб`єктів господарювання шляхом накладення штрафів.

У свою чергу, статтею 66 Закону № 2042-VIII регламентовано порядок провадження у справах про порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми.

Так, провадження у справах про порушення юридичними особами та фізичними особами - підприємцями цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми здійснюється відповідно до положень цієї статті.

Штраф за порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми може бути накладено протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Протокол про порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми (далі - протокол) за результатами здійснення заходів державного контролю мають право складати державні інспектори та державні ветеринарні інспектори.

У протоколі зазначаються: 1) дата і місце його складення; 2) посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; 3) відомості про особу, щодо якої складено протокол (найменування та місцезнаходження юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання фізичної особи - підприємця, адреса відповідної потужності, контактні дані); 4) місце, час вчинення і суть вчиненого порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми; 5) посилання на положення нормативно-правового акта (із зазначенням відповідної статті, пункту, її частини чи абзацу), яке було порушено особою, щодо якої складено протокол; 6) посилання на акт державного контролю та інші докази, якими підтверджується вчинення порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми особою, щодо якої складено протокол; 7) прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання, контактні дані свідків та/або потерпілих та їхні пояснення (за наявності); 8) пояснення особи, щодо якої складено протокол, або її представника чи запис про відмову від надання пояснень; інші відомості, що сприяють всебічному та об`єктивному розгляду і вирішенню справи (за наявності).

Форма протоколу затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини.

Особа, щодо якої складено протокол, або її представник має право викласти у протоколі або на окремому аркуші, що додається до нього, своє пояснення щодо змісту протоколу, засвідчивши їх особистим підписом. У разі відмови особи, щодо якої складено протокол, або її представника від надання таких пояснень у протоколі робиться відповідний запис. Викладені у протоколі або на окремому аркуші, що додається до нього, пояснення свідків та/або потерпілих засвідчуються їхніми підписами.

Протокол складається у двох примірниках та підписується особою, яка його склала. Один примірник протоколу вручається під розписку особі, щодо якої складено протокол, або її представникові, а другий - зберігається у компетентному органі або його територіальному органі. У разі відмови особи, щодо якої складено протокол, або її представника від отримання примірника протоколу в ньому робиться відповідний запис, і не пізніше наступного робочого дня після складення протокол надсилається такій особі рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. У разі ненадання особою, щодо якої складено протокол, інформації про її місцезнаходження (місце проживання) протокол надсилається за відповідною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, і вважається врученим незалежно від факту його отримання такою особою.

Справа про порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми (далі - справа) розглядається компетентним органом або його територіальними органами. Від імені зазначених органів розглядати справи мають право головні державні інспектори та головні державні ветеринарні інспектори.

Справа розглядається не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання відповідною посадовою особою протоколу та інших матеріалів справи. За письмовим клопотанням особи, щодо якої складено протокол, розгляд справи відкладається, але не більше ніж на десять робочих днів, для подання нею додаткових матеріалів або з інших поважних причин.

Час і місце розгляду справи повідомляються особі, щодо якої складено протокол, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дня її розгляду. Повідомлення про час і місце розгляду справи вручається особі, щодо якої складено протокол, або її представникові під розписку або надсилається їй рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Повідомлення про час і місце розгляду справи, надіслане рекомендованим поштовим відправленням за місцезнаходженням (місцем проживання) особи, щодо якої складено протокол, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вважається врученим незалежно від факту його отримання такою особою.

Справа може бути розглянута за відсутності особи, щодо якої складено протокол, якщо є відомості про її належне повідомлення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Особа, щодо якої складено протокол, має право ознайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, оскаржувати постанову у справі.

Справа не може бути розпочата, а розпочата справа підлягає закриттю у разі: 1) відсутності події або складу порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми; 2) втрати чинності положенням закону, яким встановлено відповідальність за порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми; 3) закінчення визначеного законом строку, протягом якого може бути накладено штраф; 4) наявності за тим самим фактом порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми постанови про накладення штрафу або нескасованої постанови про закриття справи, винесеної щодо тієї самої особи; 5) державної реєстрації припинення у результаті ліквідації юридичної особи, щодо якої складено протокол; 6) смерті фізичної особи - підприємця, щодо якої складено протокол.

За результатами розгляду справи головний державний інспектор (головний державний ветеринарний інспектор) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення штрафу; 2) про закриття справи.

Постанова у справі має містити: 1) прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка винесла постанову; 2) дату і місце розгляду справи; 3) відомості про особу, щодо якої винесено постанову, а також потерпілого (за наявності); 4) опис обставин, встановлених під час розгляду справи, та доказів, що їх підтверджують; 5) посилання на положення законодавства, які були порушені, та/або зазначення підстав для закриття справи; 6) посилання на положення закону, які передбачають відповідальність за правопорушення; 7) прийняте у справі рішення.

Постанова про накладення штрафу має відповідати вимогам до виконавчого документа, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 65 Закону № 2042-VIII оператори ринку несуть відповідальність за такі правопорушення, зокрема порушення значень параметрів безпечності об`єктів санітарних заходів або кормів, встановлених законодавством про харчові продукти та корми, - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб у розмірі десяти мінімальних заробітних плат, на фізичних осіб - підприємців - у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат.

Надаючи оцінку доводам відповідача в частині порушення процедури відбору зразків продуктів харчування суд зверне увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону № 2042-VIII для цілей державного контролю використовуються методи (методики) відбору зразків та їх простих та/або лабораторних досліджень (випробувань), встановлені нормативно-правовими актами, а в разі їх відсутності - національними стандартами України. За їх відсутності застосовуються методи (методики) відбору зразків та їх простих та/або лабораторних досліджень (випробувань), встановлені відповідними міжнародними організаціями, членом яких є Україна, або Європейським Союзом.

Методи (методики) лабораторних досліджень (випробувань) повинні визначатися за такими критеріями: 1) правильність; 2) можливість застосування (матриця та інтервал концентрації); 3) межа виявлення; 4) межа виміру; 5) точність; 6) повторюваність; 7) відтворюваність; 8) відновлення; 9) вибірковість; 10) чутливість; 11) лінійність; 12) похибка вимірювання; 13) інші критерії, які можуть бути визначені як обов`язкові центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері технічного регулювання, стандартизації, метрології та метрологічної діяльності.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері технічного регулювання, стандартизації, метрології та метрологічної діяльності, затверджує: критерії ефективності та параметри лабораторних досліджень (випробувань), похибки відповідних вимірювань; процедури валідації методів (методик) лабораторних досліджень (випробувань); правила інтерпретації результатів лабораторних досліджень (випробувань) (ч. 3 ст. 21 Закону № 2042-VIII).

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, затверджує методи (методики) відбору зразків (ч. 4 ст. 21 Закону № 2042-VIII).

За правилами частини 5 статті 21 Закону № 2042-VIII відбір зразків здійснюється у порядку: 1) планового відбору - для виконання щорічного плану державного контролю та/або щорічного плану державного моніторингу; 2) позапланового відбору - якщо під час здійснення державного контролю виникла обґрунтована підозра щодо невідповідності або існують інші підстави для відбору зразків, встановлені цим Законом.

У свою чергу, частиною 6 статті 21 Закону № 2042-VIII регламентовано, що відбір зразків полягає у відборі двох юридично та аналітично ідентичних зразків (крім випадків, коли це неможливо здійснити через недостатню кількість відповідного матеріалу або внаслідок того, що харчові продукти є швидкопсувними), один з яких направляється компетентним органом до уповноваженої лабораторії для проведення основного лабораторного дослідження (випробування), а другий вручається оператору ринку і зберігається ним на випадок проведення арбітражного лабораторного дослідження (випробування). На вимогу та за рахунок оператора ринку здійснюється відбір додаткових юридично та аналітично ідентичних зразків, які передаються оператору ринку та можуть бути використані ним для проведення альтернативних лабораторних досліджень (випробувань).

Відповідно до частин 6-9 статті 21 Закону № 2042-VIII відбір зразків здійснюється в межах граничних норм, встановлених відповідними нормативно-правовими актами або національними стандартами України. Вартість зразків, відібраних для здійснення державного контролю, державою не відшкодовується, крім вартості одного зразка, який відбирається для здійснення державного моніторингу. Розмір відшкодування державою вартості відібраного зразка визначається на основі його ринкової вартості у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відбір зразків здійснюється на підставі акта відбору зразків, що складається у двох примірниках, один з яких видається оператору ринку. В акті відбору зразків зазначається перелік показників, за якими має бути проведено відповідне лабораторне дослідження (випробування), а також застосований метод (методика) відбору зразків (за наявності). У разі відбору зразків в межах фізичної перевірки вантажу, що ввозиться (пересилається) на митну територію України, в акті відбору зразків зазначається відповідний пункт частини першої статті 45 цього Закону, який є підставою для здійснення такого відбору.

Компетентний орган зобов`язаний забезпечити відбір зразків, їх маркування, опломбування та поводження з ними у спосіб, що гарантує їх юридичну та аналітичну ідентичність, а також можливість проведення арбітражного лабораторного дослідження (випробування).

Згідно із частинами 10, 11 статті 21 Закону оператор ринку зобов`язаний забезпечити зберігання зразка, наданого йому на випадок арбітражного лабораторного дослідження (випробування), та поводження з ним у спосіб, що гарантує його юридичну та аналітичну ідентичність, а також можливість проведення арбітражного лабораторного дослідження (випробування). У разі втрати (знищення) зазначеного зразка або відмови оператора ринку від направлення його в установленому цим Законом порядку до визначеної акредитованої лабораторії для проведення арбітражного лабораторного дослідження (випробування) результати основного лабораторного дослідження (випробування) вважаються остаточними.

Оператор ринку повідомляється про результати основного лабораторного дослідження (випробування) не пізніше двох робочих днів з дня їх отримання компетентним органом.

Відповідно до частин 11, 12 статті 21 Закону № 2042-VIII оператор ринку повідомляється про результати основного лабораторного дослідження (випробування) не пізніше двох робочих днів з дня їх отримання компетентним органом.

Оператор ринку, який не погоджується з результатами основного лабораторного дослідження (випробування), має право подати до компетентного органу заяву про проведення арбітражного лабораторного дослідження (випробування), в якій зазначає уповноважену референс-лабораторію, що використовує підтверджувальні (референс) методи (методики) та розташована в Україні, або референс-лабораторію, розташовану у державі Європейського Союзу, в якій просить провести арбітражне лабораторне дослідження (випробування) із зазначенням відповідних підтверджувальних (референс) методів (методик). Арбітражне лабораторне дослідження (випробування) не може проводитися в уповноваженій лабораторії, яка проводила основне лабораторне дослідження (випробування). У разі якщо протягом п`яти робочих днів з дня отримання оператором ринку повідомлення про результати основного лабораторного дослідження (випробування) така заява не подана оператором ринку, результати основного лабораторного дослідження (випробування), що свідчать про невідповідність, вважаються остаточними.

Між тим, Міністерством аграрної політики та продовольства України від 11.10.2018 №490, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.12.2018 за №1464/32916 затверджено Порядок відбору зразків та їх перевезення (пересилання) до уповноважених лабораторій для цілей державного контролю (далі - Порядок №490), який розроблено відповідно до законів України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» та «Про ветеринарну медицину».

Згідно із пунктом 2 Порядку №490 він визначає механізм та процедуру здійснення відбору зразків харчових продуктів, кормів, сіна, соломи, біологічних продуктів та патологічних матеріалів, побічних продуктів тваринного походження або будь-яких речовин (у тому числі з довкілля), які пов`язані з виробництвом та/або обігом харчових продуктів, кормів, здоров`ям та благополуччям тварин, у тому числі, що вивозяться (пересилаються) з митної території України або ввозяться (пересилаються) на митну територію України з метою перевірки шляхом проведення простих або лабораторних досліджень (випробувань) відповідності законодавству про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин.

Пунктом 3 Порядку №490 регламентовано, що він є обов`язковим для: державних ветеринарних інспекторів (державних інспекторів) Держпродспоживслужби; операторів ринку.

Згідно із пунктами 5, 6 Порядку №490 відбір зразків харчових продуктів, кормів, сіна, соломи, біологічних продуктів та патологічних матеріалів, побічних продуктів тваринного походження або будь-яких речовин (у тому числі з довкілля), які пов`язані з виробництвом та/або обігом харчових продуктів, кормів, здоров`ям та благополуччям тварин, у тому числі, що вивозяться (пересилаються) з митної території України або ввозяться (пересилаються) на митну територію України (далі - об`єкти), проводиться державними ветеринарними інспекторами (державними інспекторами) Держпродспоживслужби (далі - посадовими особами Держпродспоживслужби).

Відбір зразків проводиться без попередження оператора ринку або уповноваженої ним особи та в його присутності та здійснюється у порядку:

1) планового відбору - для виконання щорічного плану державного контролю та/або щорічного плану державного моніторингу;

2) позапланового відбору - якщо під час здійснення державного контролю виникла обґрунтована підозра щодо невідповідності або існують інші підстави для відбору зразків, встановлені законами України.

Відбір зразків може проводитися за ініціативи оператора ринку або уповноваженої ним особи у разі їх клопотання до Держпродспоживслужби, про що зазначається в акті відбору зразків.

Оператор ринку або уповноважена ним особа мають забезпечити посадовим особам Держпродспоживслужби умови для відбору зразків, у тому числі безперешкодний доступ до місця відбору, а також виконання розвантажувальних робіт у випадках, визначених законодавством (п. 8 Порядку №490).

Згідно із пунктом 9 Порядку №490 відбір зразків полягає у відборі двох юридично та аналітично ідентичних зразків (крім випадків, коли це неможливо здійснити через недостатню кількість відповідного матеріалу або внаслідок того, що харчові продукти є швидкопсувними), один з яких направляється до уповноваженої лабораторії для проведення основного лабораторного дослідження (випробування), а другий вручається оператору ринку або уповноваженій ним особі і зберігається ним на випадок проведення арбітражного лабораторного дослідження (випробування).

На вимогу та за рахунок оператора ринку або уповноваженої ним особи здійснюється відбір додаткових юридично та аналітично ідентичних зразків, які передаються оператору ринку або уповноваженій ним особі та можуть бути використані ним для проведення альтернативних лабораторних досліджень (випробувань).

У відповідності до пунктів 12, 13 Порядку №490 відбір зразків засвідчується актом відбору зразків, що складається за формою, встановленою законодавством.

Акт відбору зразків складається у двох примірниках. Усі примірники підписуються посадовою особою Держпродспоживслужби, яка відібрала зразки, та присутніми при відборі оператором ринку або уповноваженою ним особою та представниками відповідних державних органів у разі їхньої участі у відборі зразків. Один примірник акта залишається у посадової особи, яка здійснила відбір зразків та склала акт, другий - вручається оператору ринку або уповноваженій ним особі.

Відібрані зразки і копія акта відбору зразків передаються до уповноваженої лабораторії, визначеної посадовою особою Держпродспоживслужби. Копія акта відбору зразків може направлятися електронною поштою, факсом, через інформаційно-телекомунікаційну систему Держпродспоживслужби або за допомогою інших засобів.

В акті відбору зразків також зазначається: метод (методика) відбору зразків із зазначенням нормативно-правового акта або, у разі його відсутності,- національного стандарту України, а у разі відсутності цих документів - документа відповідної міжнародної організації, членом якої є Україна, або законодавчого акта Європейського Союзу. Якщо всі зазначені вище методи (методики) відсутні, допускається використання альтернативного методу відбору зразків за умови, що він забезпечує репрезентативність об`єднаного зразка та буде детально описаним в акті відбору зразків; перелік показників, за якими має бути проведено відповідне лабораторне дослідження (випробування).

У разі відбору зразків у межах фізичної перевірки вантажу, що ввозиться (пересилається) на митну територію України, в акті відбору зразків зазначається відповідний пункт або частина статей 43, 45, 56 та 57 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», який є підставою для здійснення такого відбору.

Лабораторне дослідження (випробування) відібраних зразків об`єктів проводиться у строки, передбачені відповідними методами (методиками) досліджень (випробувань) (п. 20 Порядку №1490).

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до наступних висновків.

По-перше, відбір зразків полягає у відборі двох юридично та аналітично ідентичних зразків один з яких направляється компетентним органом до уповноваженої лабораторії для проведення основного лабораторного дослідження (випробування), а другий вручається оператору ринку і зберігається ним на випадок проведення арбітражного лабораторного дослідження (випробування).

Виключенням із даного правила є неможливість здійснення відбір двох юридично та аналітично ідентичних зразків через недостатню кількість відповідного матеріалу або внаслідок того, що харчові продукти є швидкопсувними.

По-друге, на вимогу та за рахунок оператора ринку може здійснюватися відбір додаткових юридично та аналітично ідентичних зразків, які передаються оператору ринку та можуть бути використані ним для проведення альтернативних лабораторних досліджень (випробувань).

По-третє, оператор ринку, який не погоджується з результатами основного лабораторного дослідження (випробування), має право подати до компетентного органу заяву про проведення арбітражного лабораторного дослідження (випробування). Вказана заява може бути подана оператором ринку протягом п`яти робочих днів з дня отримання ним повідомлення про результати основного лабораторного дослідження (випробування). У разі не подання у строки відповідної заяви, результати основного лабораторного дослідження (випробування), що свідчать про невідповідність, вважаються остаточними. При цьому, перебіг такого строку обчислюється з дня отримання оператором ринку основного лабораторного дослідження.

Як вже було вказано судом вище, позивач стверджує, що відповідачем позбавлено його права на проведення альтернативних лабораторних досліджень.

Суд критично ставиться до наведених доводів, оскільки із актів відбору зразків, що підписані від імені ТОВ «САЛАТЕЙРА» керівником О.М. Омельченко вимоги щодо здійснення відповідачем додатково відбір додаткових юридично та аналітично ідентичних зразків для проведення альтернативних лабораторних досліджень (випробувань) не заявлено.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що харчові продукти, відбір зразків яких здійснено Головним управлінням є швидкопсувними (термін придатності - 2 год.), що, у свою чергу виключає можливість відбору двох юридично та аналітично ідентичних зразків за правилами частини 6 статті 21 Закону № 2042-VIII та пункту 9 Порядку №490.

Разом з цим, суд досліджуючи матеріали справи звертає увагу на те, що позивач наводить суперечні дані вказуючи про неотримання додаткових зразків для проведення альтернативного лабораторного дослідження, у той час коли у поясненнях по справі посилається на їх отримання та проведення відповідних досліджень (т. 1, а.с. 88).

Отже, зважаючи на викладене, на переконання суду твердження ТОВ «САЛАТЕЙРА» про позбавлення його права на альтернативне лабораторне дослідження є безпідставними.

Що ж стосується посилання позивача на позбавлення його права щодо проведення арбітражного лабораторного дослідження (випробування) суд вкаже наступне.

Так, як зазначено ТОВ «САЛАТЕЙРА» експертний висновок №010281 д.к./19 від 19.08.2019 ним отримано 15.10.2019 шляхом ознайомлення з матеріалами справи (т. 1, а.с. 88).

Звідси слідує, що у строк до 22.10.2019 позивач не був позбавлений подати у відповідності до частини 12 статті 21 Закону № 2042-VIII заяву про проведення арбітражного лабораторного дослідження (випробування), в якій мав зазначати уповноважену референс-лабораторію, що використовує підтверджувальні (референс) методи (методики) та розташована в Україні, або референс-лабораторію, розташовану у державі Європейського Союзу, та в якій просив би провести арбітражне лабораторне дослідження (випробування) із зазначенням відповідних підтверджувальних (референс) методів (методик).

Суд наголошує, що в межах розгляду даної адміністративної справи судом не встановлено обставини подання позивачем такої заяви. При цьому, на переконання суду отримання ТОВ «САЛАТЕЙРА» експертного висновку із порушення строків встановлених частиною 10 статті 21 Закону № 2042-VIII не перешкоджало останньому подати відповідну заяву до прийняття відповідачем оскаржуваної постанови.

Отже, в розумінні положень частини 13 статті 21 Закону № 2042-VIII результати основного лабораторного дослідження (випробування), які використані Головним управління та які свідчать про невідповідність, вважаються остаточними.

З огляду на вказане будь-які посилання позивача на невідповідність експертного висновку №010281 д.к./19 від 19.08.2019 не можуть бути враховані судом, адже в розумінні частини 13 статті 21 Закону № 2042-VIII його результати є остаточними.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає необґрунтованими в посилання позивача щодо позбавлення його права на арбітражне лабораторне дослідження (випробування), адже ТОВ «САЛАТЕЙРА» самостійно не скористалась таким правом у порядок та спосіб встановлений законом, зокрема шляхом подання відповідної заяви.

Таким чином, стверджувати про порушення Головним управлінням частини 9 статті 21 Закону № 2042-VIII в частині забезпечення можливість проведення арбітражного лабораторного дослідження (випробування) не вбачається за можливе.

Більше того, суд враховує, що згідно із частино1 статті 18 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V) у разі незгоди з результатами експертизи (випробування) суб`єкт господарювання має право оскаржити їх у суді.

Доказів оскарження ТОВ «САЛАТЕЙРА» результатів експертизи (випробування) матеріали справи не містять.

Між тим, при вирішення спору по суті судом не беруться до уваги протокол випробувань №Р 88/19, оскільки останній не може підтверджувати та/або спростовувати наявність порушення, яке зафіксовано відповідачем, з урахуванням того результати основного лабораторного дослідження (випробування), які використані Головним управління та які свідчать про невідповідність в розумінні Закону №2042-VIII вважаються остаточними.

Що ж стосується посилань позивача на порушення пунктів 14, 16 Порядку №490 слід вказати на наступне.

Згідно із пунктом 14 Порядку №490 посадова особа зобов`язана забезпечити відбір зразків, їх маркування, опломбування та поводження з ними у спосіб, що гарантує їх юридичну та аналітичну ідентичність, а також можливість проведення арбітражного лабораторного дослідження (випробування).

Зразки пакуються і опломбовуються (опечатуються) у місці відбору, про що зазначається в акті відбору. Маркування відібраних зразків здійснюється посадовою особою, що склала акт відбору зразків, та повинно містити повну інформацію для ідентифікації кожного зразка, у тому числі відомості щодо дати і часу відбору та посадової особи, яка провела відбір зразків.

Суд звертає увагу на те, що акт відбору зразків №2968-337 від 12.08.2019 містить в собі інформацію про відібраний зразок, тип пакуванні/фасування, умови зберігання, умови транспортування, містить інформацію щодо опломбування зразків, дату, час та номер пломби. Суд звертає увагу, що даним актом відібрано безпосередньо зразки - змиви.

Приймаючи до уваги наведене, на переконання суду в цій частині відсутні порушення пункту 14 Порядку №490.

Відповідно до пункту 16 Порядку №490 перевезення (пересилання) відібраних зразків до уповноваженої лабораторії здійснюється з використанням матеріально-технічної бази територіальних органів Держпродспоживслужби або шляхом залучення у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», перевізника чи особи, яка надає послуги зв`язку (доставки).

Варто наголосити, що зразки було перевезено у термобоксі автотранспортом. Графа 3 відповідно акту не заповнена. Між тим, посилання в акті відбору №2 на перевезення зразків у термобоксі, на переконання суду, не вказує на протиправність спірного рішення.

Окрім посилання у пункті 6 актах відбору зразків на постанову Кабінету Міністрів України №833 від 14.06.2002 суд вважає технічною помилкою Головного управління, адже остання не поширює свою дію на відбір зразків харчових продуктів. При цьому, така помилка, на переконання суду не вказує на відсутність порушення як такого.

Додаткового суд звертає увагу, що зразки відбирались у тару ТОВ «САЛАТЕЙРА», а тому забезпечення стерильності остатньої покладено безпосередньо на позивача.

Крім того, як повідомлено відповідачем у відповідному експертному висновку допущено описка в частині найменування сандвічу. Суд погоджується із доводами Головного управління, що така описка, з урахування наявного у висновку посилання на акти відбору зразків не може нівелювати обставини, які в останньому зафіксовані.

Отже, суд вважає необґрунтованими доводи ТОВ «САЛАТЕЙРА» в цій частині.

Щодо порушення процедури проведення інспектування слід вказати наступне.

Так, в акті №3688-2 вказано початок перевірки 12.08.2019 о 14 годині, а не об 11 годині. Як зазначив відповідача наведене є технічною помилкою. Суд враховує дані пояснення Головного управління та вказує, що така невідповідність ніяким чином не впливає на результати перевірки та допустимість акту №3688-2, як доказу в межах даної адміністративної справи.

Між тим, ТОВ «САЛАТЕЙРА» посилається на положення частини 7 статті 18 Закону № 2042-VIII, у відповідності до якого акт державного контролю складається у двох примірниках, один з яких вручається оператору ринку протягом трьох робочих днів з дня його складення.

Суд звертає увагу на те, що акт №3688-2 складений відповідачем 27.08.2019, тобто в межах строків здійснення планового заходу інспектування, визначений Наказом №3688 та вручений позивачу 27.08.2019.

Отже, будь-яких порушень Головного управління судом в цій частині не встановлено.

З урахуванням наведеного, на переконання суду, доводи позивача про недопустимість акту №3688-2, як доказу наявності порушень є необґрунтованими.

Окрім того, при вирішення спору по суті суд відхиляє всі доводи ТОВ «САЛАТЕЙРА» в частині протиправності рішень відповідача від 21.08.2019 №73, №54, оскільки останні не є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Що ж стосується посилання позивача на порушення відповідачем порядку визначеного статтею 66 Закону № 2042-VIII суд зверне увагу на наступне.

Як вже було вказано судом вище, статтею 66 Закону № 2042-VIII регламентовано порядок провадження у справах про порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми.

Суд звертає увагу, що у протоколі зазначено порушення допущені позивачем, а саме пункт 5 частини 1 статті 20, пункт 1 частини 2 статті 20, пункт 3 частини 1 статті 49 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», які відображені і у спірній постанові.

Також, в протоколі міститься посилання на державного контролю від 27.08.2019 №3688-2 та експертний висновок ВЦ ДНДІЛДВСЕ від 19.08.2019 №010281д.к./19, а форма та зміст повністю відповідає наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.01.2019 №29 та підписана особою, яка його складала у відповідності до вимог частини 7 статті 66 Закону № 2042-VIII.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що ТОВ «САЛАТЕЙРА» заперечень на протокол не виклало, від отримання останнього відмовилось.

Отже, беручи до уваги наведене, на переконання суду протокол складений відповідачем у відповідності до статті 66 Закону № 2042-VIII.

При цьому, суд наголошує, що інші твердження та обгрунтування позивача в частині протиправності оскаржуваної постанови також судом відхиляються, як необґрунтовані.

Суд акцентує увагу на тому, що виконання припису не звільняє ТОВ «САЛАТЕЙРА» від відповідальності передбаченою пунктом 13 частини 1 статті 66 Закону № 2042-VIII. При цьому, у разі не виконання припису відповідальність передбачена пунктом 14 частини 1 статті 66 Закону № 2042-VIII.

Що ж стосується тверджень позивача про відсутність підстав для віднесення його до високого ступеню ризику і, внаслідок наведеного здійснення державного нагляду (інспектування) із періодичністю в рази суд вкаже наступне.

Наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» від 27.11.2018 №965 «Про затвердження щорічного плану державного контролю Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (у сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, ветеринарної медицини) на 2019 рік» (далі - Наказ №965) ТОВ «САЛАТЕЙРА» визначено, як суб`єкта із дуже високим ризиком

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження оскарження позивачем вищевказаного наказу в судовому порядку. Необхідно наголосити, що всі доводи в частині протиправності включення ТОВ «САЛАТЕЙРА» до відповідного наказу із визначенням періодичності інспектування 4 рази на рік не стосуються предмету доказування в межах даної адміністративної справи.

Дані твердження та доводи позивача підлягають оцінці в межах оскарження Наказу №965.

Отже, доводи ТОВ «САЛАТЕЙРА» в цій частині судом не оцінюються по суті та відхиляються.

Беручи до уваги наведене в сукупності суд дійшов до висновку, що при прийнятті спірного рішення відповідач діяв в порядок, спосіб та в межах наданих йому повноважень.

Інші доводи та заперечення сторін не спростовують вище встановлено.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Підсумовуючи вищевикладене, повно та всебічно проаналізувавши матеріали адміністративної справи суд дійшов до висновку про відповідність спірного рішення критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, з огляду на що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов не підлягає до задоволення, то відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат про які просить позивач.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 77, 139, 143, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «САЛАТЕЙРА» (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, б. 33б, нежитлове приміщення 27, ) до Головного управління Держпродспоживслужби у місті Києві (03151, м. Київ, вул. Волинська, б. 12, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда