Справа № 580/9247/21
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року справа № 580/9247/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ТОВ "Будкомплект Умань" до Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації про визнати протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2021р. до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось ТОВ "Будкомплект Умань" (далі - позивач) до Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації (далі - відповідач) в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської ОДА №41 від 09.04.2021 року «Про затвердження меж та режимів використання зон охорони пам`ятки місцевого значення м. Умань Черкаської області.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ним набуто право власності на комплекс будівель і споруд насосної станції "Петровської", розташованої на АДРЕСА_1 . В свою чергу, рішенням Уманської міської ради від 31.07.2020р. №5.80-81/7, затверджено позивачу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної інфраструктури площею 0,0562 га (кадастровий номер :02:005:1124) за адресою: вул. Володимира Мономаха, 4а, - віднесено до категорії земель житлової та громадської забудови та надано позивачу в користування на умовах оренди вказаної земельної ділянки, на підставі якого між позивачем та міською радою укладено договір оренди, строк дії якого до 31.07.2045 (25років) та зареєстровано речове право. Позивачем вказано, що у жовтні 2020 року були затверджені містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта нового будівництва "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з об`єктами обслуговування" (функціональне призначення - Ж-4 - зона змішаної багатоповерхової житлової забудови та громадської забудови, згідно з затвердженими змінами до детального плану території житлової та громадської забудови, обмеженої вулицями Челюскінців, Косинки Григорія, Тургенєва та Східною), у зв`язку із чим позивач подав повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Позивач вказує, що оскаржуваним наказом затверджена науково-проектна документація з визначення меж і режимів використання території та зон охорони пам`ятки історії місцевого значення «Могила Цадика Нахмана. 1811», додатки до якої містять план межі території та режими використання вказаної пам`ятки, з аналізу якої, як зазначає позивач, вбачається, що охоронна зона забудови, зона регулювання забудови та зона охорони пам`ятки в декілька десятків разів перевищують межу території «Могили Цадика Нахмана 1811 р.». Позивач зазначає, що з урахуванням прийнятого наказу №41 від 09.04.2021 р., обмежується будівництво та господарська діяльність позивача за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:005:1124. Позивач звертає увагу, що могила Цадика Нахмана у місті Умань не занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та не перебуває на обліку відповідно до законодавства, яке діяло до набрання чинності Закону України «Про охорону культурної спадщини», отже не може вважатись пам`яткою історії та культури місцевого значення. Позивач вказує, що межі і зони охорони входять до історико-архітектурного опорного плану населеного пункту. Відсутність у міста Умань, затвердженого в установленому законом порядку історико-архітектурного опорного плану, унеможливлює затвердження меж та режимів використання зон охорони пам`ятки місцевого значення м. Умань Черкаської області.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 09.11.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

09.12.2021р. до суду від відповідача надійшов відзив на позов в якому представник просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши що станом на дату розгляду справи судом, позивачем особисто було знищено належне йому нерухоме майно на орендованій позивачем земельній ділянці, що підтверджується Актом та матеріалами кримінального провадження, при цьому факт фізичного знищення майна є достатньою підставою для припинення права власності на нього. Звернуто увагу на відсутність порушення будь-яких прав та інтересів Позивача внаслідок затвердження охоронних зон пам`ятки з огляду на фізичну та фактичну відсутність на земельній ділянці нерухомого майна, що належало б позивачу. Крім того зазначено, що оскаржуваний наказ не є актом індивідуальної дії по відношенню до Позивача, оскільки ним було затверджено межі та режими використання зон охорони пам`ятки історії місцевого значення «Могила Цадика Нахмана 1811р.». Представник відповідача зазначив, що у позивача відсутнє право користування земельною ділянкою станом на звернення до суду, що підтверджується судовими рішеннями у справі №580/697/21, відтак права на будівництво в позивача взагалі виникнути не може. Натомість Рішенням Черкаської обласної ради народних депутатів від 07.02.1995, № 23 «Могилу Цадика Нахмана 1811 року» було внесено до Списку пам`яток історії та культури області, що перебувають під охороною держави. В свою чергу зазначено, що межі зон охорони пам`яток культурної спадщини можуть бути затверджені до затвердження історико-архітектурного опорного плану, а віднесення могили ОСОБА_1 до пам`яток історії та культури здійснено до набрання чинності Законом України «Про охорону культурної спадщини» відповідно до рішення Черкаської обласної ради народних депутатів від 07.02.1995 №23, у зв`язку із чим в силу положень Прикінцевих положень Закону України Про охорону культурної спадщини вона визнається пам`яткою.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Місто Умань Черкаської області внесено до Списку історичних населених місць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 № 878.

Рішенням сесії Виконавчого комітету Уманської міської ради №10 від 22 травня 1992 року віднесено землю за адресою по вул. Бєлінського, 1 площею 0,4698га до категорії земель історико-культурного призначення.

Відповідно до міжурядової Угоди, укладеної між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки «Про охорону та збереження культурної спадщини» від 04.03.1994р., - кладовища, поховання жертв репресій тоталітарних режимів визначені об`єктами культурної спадщини, які підлягають до збереження та охороні в цілях і рамках цієї Угоди.

Комісією Сполучених Штатів з питань збереження американської спадщини за кордоном на підставі угоди між Урядом України і Урядом Сполучених Штатів Америки від 04.03.1994р. «Про охорону і збереження культурної спадщини» (далі - Угода) визнано юдейське кладовище у місті Умань Черкаської області в межах вул. Пушкіна, Белінського, Перовської і внесено до переліку пам`яток за №UA13010104.

Указом Президента України від 07.06.1994р. №283/94 створено історико-культурний центр на місці поховання духовного лідера брацлавських хасидів цадика Нахмана в м. Умані Черкаської області.

Уманським міськвиконкомом прийнято рішення від 14.07.1994р. №264 «Про заходи на виконання Указу Президента України про створення історико-культурного центру в м.Умань», яким задоволено прохання іудейської общини брацлавських хасидів м. Умань про створення Історико-культурного центру на місці поховання духовного лідера брацлавських хасидів цадика Нахмана.

Рішенням №431 від 10.11.1994 року Виконавчого комітету Уманської міської ради народних депутатів було зареєстровано положення про Історико-культурний центр, пунктом 1.7. якого було визначено, що на території центру в межах охоронних зон будь-які земляні, будівельні, шляхові роботи можуть здійснюватися лише за погодженням з державними органами охорони пам`яток історії та культури, а також з громадою.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської обласної ради народних депутатів від 07.02.1995р. №23 могила цадика Нахмана.1811р. в м.Умані (вул. Бєлінського, біля буд. №1) включена до переліку пам`яток історії і культури області, які знаходяться під охороною держави (реєстраційний номер 3940).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 № 604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України» зобов`язано, зокрема, обласні держадміністрації із залученням громадських організацій, у тому числі організацій національних меншин впродовж 1998-1999 років взяти на облік місця, де залишилися сліди давніх поховань, організувати їх обстеження та вивчення з наступним оприлюдненням результатів досліджень в засобах масової інформації; провести роботу з вивчення стану закритих кладовищ, у тому числі кладовищ національних меншин та міць масового розстрілу населення у роки Великої Вітчизняної війни, продовжувати здійснювати заходи щодо облаштування цих місць, їх утримання та збереження; не допускати проведення будівельних робіт у місцях де залишились сліди давніх поховань, та на території закритих кладовищ.

Відповідно до п. 2 Додаткових заходів щодо збереження місць давніх поховань у населених пунктах України зобов`язано Раду міністрів Автономної республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські держадміністрації, Держкомрелігій із залученням громадських організацій, у тому числі організацій національних меншин, упродовж 1998-1999 років взяти на облік місця, де залишилися сліди давніх поховань, організувати їх обстеження та вивчення з наступним оприлюдненням результатів досліджень в засобах масової інформації.

Пунктом 3 цього розпорядження зобов`язано Раду міністрів Автономної республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські держадміністрації, органи місцевого самоврядування із залученням громадських організацій, у тому числі організацій національних меншин впродовж 1998-1999 років провести роботу з вивчення стану закритих кладовищ, у тому числі кладовищ національних меншин та місць масового розстрілу населення у роки Великої Вітчизняної війни, продовжувати здійснювати заходи щодо облаштування цих місць, їх утримання та збереження.

Пунктом 4 цього розпорядження зобов`язано Раду міністрів Автономної Республіки, Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські держадміністрації, Держбуд, органи місцевого самоврядування не допускати проведення будівельних робіт у місцях, де залишилися сліди давніх поховань, та на території закритих кладовищ.

Наказом Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації від 09.04.2021р. №41 Про затвердження меж та режимів використання зон охорони пам`ятки місцевого значення м. Умань Черкаської області затверджено межі та режими використання зон охорони пам`ятки історії місцевого значення Могила цадика Нахмана. 1811р., визначених науково-проектною документацією Визначення меж і режимів використання території та зон охорони пам`ятки історії місцевого значення Могила цадика Нахмана (рішення виконавчого комітету Черкаської обласної ради народних депутатів №23 від 07.02.1995 р.) на території Історико-культурного центру на місці поховання духовного лідера Брацславських хасидів цадика Нахмана у м. Умань (Указ Президента № 283/94 від 07 червня 1994 року) виготовленої на замовлення Міжнародного Благодійного Фонду імені Рабі Нахмана з Бреславу.

Вважаючи спірний наказ протиправним з тих підстав, що ним обмежується будівництво та господарська діяльність позивача, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 4 і 5 ст. 54, ст. 66 Конституції України, культурна спадщина охороняється законом; держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність; кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Нормативно-правовим актом, що регулює правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь є Закон України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000р. №1805-III (далі - Закон №1805-III).

Відповідно до преамбули Закону №1805-III, об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою.

Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону №1805-III, до історичних об`єктів культурної спадщини відносяться окремі поховання та некрополі, місця масових поховань померлих, визначні місця, пов`язані з важливими історичними подіями, з життям та діяльністю відомих осіб, культурою та побутом народів.

В свою чергу, положеннями розділу X «Перехідні положення» Закону України «Про охорону культурної спадщини», об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури", визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №1805-ІІІ, державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Частиною ч. 1 ст. 6 Закону №1805-ІІІ, визначені повноваження органу охорони культурної спадщини Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, до компетенції яких належить, зокрема:

- здійснення контролю за виконанням цього Закону, інших нормативно - правових актів про охорону культурної спадщини;

- забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження;

- призначення відповідних охоронних заходів щодо пам`яток місцевого населення та їхніх територій у разі виникнення загрози їх руйнування або пошкодження внаслідок дії природних факторів або проведення будь-яких робіт;

- видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток місцевого значення, припинення робіт на пам`ятках, їхніх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них.

Отже, відповідач є контролюючим органом з питань охорони культурної спадщини, до повноважень якого віднесено, зокрема, винесення оскаржуваного наказу.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 32 Закону №1805-III, з метою захисту традиційного характеру середовища окремих пам`яток, їх комплексів (ансамблів), історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій навколо них мають встановлюватися зони охорони пам`яток: охоронні зони, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару.

Межі та режими використання зон охорони пам`яток визначаються відповідною науково-проектною документацією і затверджуються відповідним органом охорони культурної спадщини.

Порядок визначення та затвердження меж і режимів використання зон охорони пам`яток та внесення змін до них встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини.

На охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони пам`яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

При вирішенні даного спору по суті суд зазначає наступне.

В обгрунтування протиправності оскаржуваного наказу, позивач зазначає, що могила Цадика Нахмана у місті Умань не занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та не перебуває на обліку відповідно до законодавства, яке діяло до набрання чинності Закону України «Про охорону культурної спадщини», отже не може вважатись пам`яткою історії та культури місцевого значення.

Так, відповідно до ст.1 Закону №1805-ІІІ пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) -об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

В свою чергу, положеннями розділу X «Перехідні положення» Закону України «Про охорону культурної спадщини», об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури", визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону.

Як встановлено вище судом, Рішенням виконавчого комітету Черкаської обласної ради народних депутатів від 07.02.1995р. №23, відповідно до положень Закону Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури, могилу цадика Нахмана.1811р. в м.Умань (вул. Бєлінського, біля буд. №1) включену до переліку пам`яток історії і культури області, які знаходяться під охороною держави (реєстраційний номер 3940).

З урахуванням включення могили цадика Нахмана 1811р. в м.Умань до переліку пам`яток історії і культури області, які знаходяться під охороною держави відповідно до Закону Української РСР Про охорону і використання пам`яток історії та культури, вона є пам`яткою в силу Перехідних положень Закону України Про охорону культурної спадщини та відповідно має охоронятися у відповідності з його приписами.

З урахуванням зазначеного, обставина не внесення об`єкту до Державного реєстру нерухомих пам`яток України не є визначальною ознакою для віднесення об`єкту до пам`яток відповідно до положень Закону №1805-ІІІ, у зв`язку із чим вказане посилання позивача суд вважає необгрунтованим.

Стосовно доводів позивача, що охоронна зона забудови, зона регулювання забудови та зона охорони пам`ятки в декілька десятків разів перевищують межу території «Могили Цадика Нахмана 1811 р.», суд зазначає, що відповідно до статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», до незначних наслідків (СС1) не можуть бути віднесені об`єкти: нове будівництво яких здійснюється в охоронній зоні пам`яток культурної спадщини національного та місцевого значення (розміри охоронної зони не можуть бути менші за два горизонтальні або два вертикальні розміри пам`ятки).

Відповідно до приписів п. Розділу І Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого Наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158, територія пам`ятки - земельна ділянка, на якій розташована пам`ятка і яка пов`язана з нею історично і функціонально та забезпечує її збереження і функціонування як об`єкта культурної спадщини.

Судом також враховано, що охоронну зону забудови історико-культурного центру було визначено Рішенням Виконавчого комітету Уманської міської ради народних депутатів від 13.10.1994р. №375 (наявне в матеріалах справи).

Таким чином, охоронна зона забудови, зона регулювання забудови та зона охорони пам`ятки визначена саме з урахуванням історичного і функціонального зв`язку із пам`яткою та покликані забезпечити її збереження і належне функціонування як об`єкта культурної спадщини.

Також серед підстав протиправності оскаржуваного наказу, позивачем вказано, що ним обмежується будівництво та господарська діяльність позивача за адресою: м. Умань, вул. Володимира Мономаха, 4А, кадастровий номер земельної ділянки :02:005:1124.

Надавши оцінку вказаному посиланню, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Уманська міська рада рішенням від 31.07.2020р. №5.80-81/7 Про розгляд звернень фізичних та юридичних осіб з питань надання в користування земельних ділянок затвердила, в т.ч. ТОВ Будкомплект Умань проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури площею 0,0562 га кадастровий номер :02:005:1124 за адресою: м. Умань, вул. Володимира Мономаха, 4-А.

Згідно договору оренди землі від 05.08.2020р. Уманська міська рада на підставі рішення №5.80-81/7 від 31.07.2020 передала, а товариство з обмеженою відповідальністю Будкомплект Умань прийняло в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами обслуговування площею 0,0562 га за адресою: Мономаха, 4-А, кадастровий номер :02:005:1124.

Право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.08.2020р. Строк дії договору оренди до 31.07.2045р.

В подальшому, Уманська міська рада прийняла рішення від 27.01.2021р. №52-6/8, яким вирішила:

1. Відмовити ТОВ Будкомплект Умань в продажу шляхом викупу земельної ділянки площею 0,0562 га (кадастровий номер :02:005:1124) за адресою: вул. Володимира Мономаха, 4-А, яка перебуває в їхньому користуванні на умовах оренди для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово- розважальної та ринкової інфраструктури відповідно до рішення Уманської міської ради від 31.07.2020 №5.80-81/7 та договору оренди землі від 05.08.2020, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

2. Повернути TOB Будкомплект Умань авансовий внесок у розмірі 19901,85 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот одна) гривня 85 копійок, сплаченого ним на рахунок Уманської міської ради відповідно до договору про сплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки від 05.10.2020;

3. Припинити право користування земельною ділянкою площею 0,0562 га (кадастровий номер :02:005:1124) за адресою: вул. Володимира Мономаха, 4-А, яка надана ТОВ Будкомплект Умань на умовах оренди для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури відповідно до рішення Уманської міської ради від 31.07.2020 №5.80-81/7;

4. Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Уманської міської ради здійснити дії щодо реєстрації припинення права користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі від 05.08.2020р., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Судом також встановлено, що рішення від 27.01.2021р. №52-6/8 слугувало предметом оскарження в межах розгляду справи №580/697/21, в якій постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021р., у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомплект Умань" - відмовлено. Вказана постанова суду набрала законної сили з дати її прийняття.

Таким чином, рішення від 27.01.2021р. №52-6/8, яким припинено право користування позивача земельною ділянкою площею 0,0562 га (кадастровий номер :02:005:1124, станом на дату розгляду даної справи є чинним та не скасованим, у зв`язку із чим у позивача відсутні передбачені законом підстави для користування вказаною земельною ділянкою, відтак доводи позивача, що спірний наказ порушує права позивача на будівництво та господарську діяльність на земельній ділянці :02:005:1124 суд вважає безпідставними.

При цьому, судом враховано, п.4 Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 № 604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України», зобов`язано Раду міністрів Автономної Республіки, Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські держадміністрації, Держбуд, органи місцевого самоврядування не допускати проведення будівельних робіт у місцях, де залишилися сліди давніх поховань, та на території закритих кладовищ.

Крім того, суд зазначає, що Між Урядом України і Урядом Сполучених Штатів Америки було укладено Угоду про охорону і збереження культурної спадщини від 04.03.1994р.

У параграфі 1 вказаної Угоди встановлено, що Кожна із Сторін вживатиме належних заходів для охорони і збереження культурної спадщини всіх національних, релігійних або етнічних груп (далі іменуються "Групами"), які проживають або проживали на її території і були такими жертвами Другої світової війни.

Поняття "культурна спадщина", що стосується цілей цієї Угоди, означає культові заклади, місця історичного значення, пам`ятники, кладовища та меморіали загиблим, а також архівні матеріали, які мають до цього відношення.

Параграфами 4,5 Угоди передбачено, що у випадках, коли власті та зацікавлені організації заявляють, що групи не в змозі самі забезпечити належну охорону та збереження своєї культурної спадщини, кожна із Сторін вживатиме спеціальних заходів з метою забезпечення такої охорони та збереження її на своїй території, а також запрошуватиме до співробітництва іншу Сторону та її громадян там, де є потреба в допомозі з цією метою; майно, згадане в параграфі 4, яке має особливу значимість, буде визначене в списку власності, який буде оприлюднений і переданий відповідним місцевим органам, все майно, визначене таким чином, буде захищене, збережене і позначене спеціальною табличкою, до нього буде забезпечено доступ громадськості.

Згідно з параграфом 7, ніщо в цій Угоді не може тлумачитись таким чином, що звільняло б іншу Сторону від її зобов`язань за Конвенцією про охорону всесвітньої культурної та природної спадщини 1972 року або за будь-якою іншою угодою щодо охорони культурної спадщини.

Відповідно до параграфу 9 Угоди спори стосовно тлумачення або застосування цієї Угоди передаватимуться на розгляд органам, згаданим у параграфі 6.

Параграфом 6 Угоди передбачено, зокрема, що для здійснення контролю за виконанням цієї Угоди буде створена Спільна комісія з питань культурної спадщини. Рішення Комісії потребуватимуть згоди членів обох Сторін.

З аналізу положень цієї Угоди можна зробити висновок, що її метою було забезпечення охорони культурної спадщини всіх національних, релігійних або етнічних груп, які проживають або проживали на її території і були такими жертвами Другої світової війни.

Суд також врахував, що в межах справи №2-а/7780/11 (предметом розгляду якої слугувало визнання давніх поховань в межах Стародавнього Єврейського кладовища у м. Умань об`єктом культурної спадщини національної меншини місцевого значення), судами встановлено, що Комісією Сполучених Штатів з питань збереження американської спадщини за кордоном, Єврейське кладовище внесено до переліку пам`яток за №UA23030102. Комісією зазначено, що Уряд України ввів негайний і абсолютний мораторій на будь-яку забудову або приватизацію місць, ідентифікованих тепер або в минулому, як єврейські цвинтарі. Доказом цього є Витяг з Реєстру Американської комісії при Держдепартаменті США зі збереження американської культурної спадщини за кордоном, яким кладовище вулиць Белінського, Пушкіна в м. Умані зареєстровано за №UA23030102.

Комісія як агенція уряду Сполучених Штатів Америки, відокремлена від будь-якого іншого агентства, вжила спеціальних заходів з метою забезпечення охорони культурної спадщини та її збереження і поширила дію Угоди про охорону і збереження культурної спадщини від 04.03.1994р. на об`єкт Давні поховання Єврейського цвинтаря, ХІХст., що знаходиться: Черкаська обл., м. Умань, вул. Пушкіна, Белінського, Перовської, незважаючи на те, що стародавні поховання не відносяться до періоду Другої світової війни.

Українська держава, вводячи мораторій на будь-яку забудову або приватизацію місць, ідентифікованих тепер або в минулому, як єврейські цвинтарі, також поширила дію вказаної міждержавної угоди на єврейські кладовища.

Частиною 2 ст. 47 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

При вирішенні даного спору суд враховує висновки Верховного Суду висвітлені у постанові від 23.01.2020р. у справі №2-а/7780/11, згідно яких ...проведенню облаштування, утримання та збереження місць давніх поховань, надання їм офіційного статусу пам`ятки, має передувати організація і встановлення меж їх території....

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку, що затвердження меж та режимів використання зон охорони пам`ятки історії місцевого значення Могила цадика Нахмана. 1811р. покликане для забезпечення її збереження і належного функціонування як об`єкта культурної спадщини.

На переконання суду, будівництво багатоквартирного житлового будинку з торгівельним центром на території старовинного кладовища та в межах охоронних зон пам`ятки Могила Цадика Нахмана 1811р., суперечить нормам чинного законодавства про охорону культурної спадщини.

При цьому, відповідач, приймаючи спірний наказ, реалізував свої владні, управлінські функції у межах, спосіб та метою встановленою Законом, у зв`язку із чим підстави для визнання його протиправним та скасування - відсутні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність спірного наказу, у зв`язку із чим позовні вимоги суд вважає необгрунтованими, відтак в задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО