Справа № 380/22146/21
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань вжиття заходів забезпечення позову

23 грудня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сасевича О.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області із вимогою визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02 вересня 2021 року №Ф93623-17 на суму 25115,64 грн. (недоїмка) та 1847,75 грн. (пені) та нарахування, які відповідають цій вимозі.

Ухвалою судді від 02.12.2021 року в справі було відкрито провадження в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 02.12.2021 року було відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

21.12.2021 року від позивача на адресу суду повторно надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить суд зупинити виконавче провадження №67421733, яке перебуває на виконанні у державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) про стягнення з позивача коштів за даною податковою вимогою.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що у зв`язку з очевидною небезпекою заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, на думку заявника, існують підстави, передбачені ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, для зупинення виконавчого провадження №67421733. Окрім цього наголошує на очевидну протиправність даної вимоги про сплату боргу (недоїмки) з огляду на те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.01.2020 року в адміністративній справі №1.380.2019.006019 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області було скасовано вимогу №Ф-93623-17 від 15.05.2019 року, яка сформована на основі тих самих даних, що й оскаржувана вимога №Ф93623-17.

Вирішуючи подану заяву суд керується таким.

Згідно ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Позивач просить у заяві про забезпечення позову зупинити стягнення у виконавчому провадженні №67421733.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Львівській області було винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-93623-17 від 02.09.2021 року, якою вирішено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість (недомку, штраф, пеню) зі сплати єдиного внеску в сумі 26963,39 грн.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-93623-17 є виконавчим документом і пред`являється до виконання органам державної виконавчої служби в порядку встановленому законом.

Зазначені у вимозі суми підлягають сплаті протягом 10 календарних днів з дня одержання цієї вимоги на рахунки податкового органу.

В даному випадку, з матеріалів поданої заяви вбачається, що на підставі оскаржуваної вимоги вжито заходів щодо її примусового виконання, адже державним виконавцем Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) Сидор Христиною Михайлівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67421733 від 09.11.2021 року.

Окрім цього, як вбачається з автоматизованої системи виконавчого провадження, яка міститься на сайті Міністерства юстиції (за реєстраційним номером виконавчого провадження та ідентифікатором доступу, вказаних у постанові про відкриття виконавчого провадження №67421733 від 09.11.2021 року), державним виконавцем також здійснено інші дії, з метою примусового виконання вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-93623-17, а саме:

1) прийнято постанову про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 169,00 грн.;

2) прийнято постанову про арешт коштів боржника від 19.11.2021 року на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 29828,73 грн.

3) прийнято постанову про арешт майна боржника від 19.11.2021 року на все майно;

4) прийнято постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 2696,34 грн.

На підтвердження факту здійснення примусового виконання оскаржуваної вимоги позивачем також долучено скріншот повідомлення від банку, з якого вбачається, що на рахунки позивача накладено арешт згідно з виконавчим провадженням №67421733.

Тобто, станом на час звернення з позовом та заявою про забезпечення позову до суду органом стягнення вживаються заходи щодо примусового стягнення майна позивача.

Суд враховує, що подання позову та відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють, згідно з ч.4 ст.150 КАС України, дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Норми статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII не містять підстав для зупинення виконавцем виконавчих дій у разі оскарження боржником вимоги про сплату боргу (недоїмки) у судовому порядку, а тому звернення позивача з даним адміністративним позовом до суду, враховуючи початок здійснення примусового виконання оскаржуваної вимоги, не гарантує захист його прав та інтересів до вирішення даної справи по суті.

Разом з тим, згідно ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, що також узгоджується з передбаченим п.5 ч.1 ст.151 КАС України видом засобів забезпечення позову.

З аналізу наведеного слідує, що після відкриття виконавчого провадження зупинення виконавчих дій можливе лише на підставі рішення суду. У разі відсутності такого, арештовані кошти підлягають зарахуванню на рахунки, відкриті головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування. У разі недостатності коштів звертається стягнення на майно боржника та в подальшому здійснюється його реалізація.

Таким чином, примусове виконання оскаржуваної позивачем вимоги може призвести до завдання значної шкоди інтересам позивача та негативних наслідків у вигляді звернення стягнення на кошти, майно тощо, накладення заборони розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності. При цьому, без вжиття заходів забезпечення позову усунути негативні наслідки буде неможливо або для цього необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З позиції суду вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач не порушить прав та законних інтересів стягувача (відповідача) чи інших осіб.

Викладені обставини також свідчать про те, що у разі задоволення позовних вимог для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

На переконання суду, суттю інституту забезпечення позову є тимчасовий захист позивача в адміністративному процесі, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, заборони відповідачу вчиняти певні дії, встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії, заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при здійсненні судочинства застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі по тексту - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 13 Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Так, зокрема, у рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-93623-17 від 02.09.2021 року до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі №380/22146/21.

Суд зазначає, що вжиття зазначених заходів забезпечення позову, обґрунтованість яких була встановлена вище до вирішення спору по суті відповідають предмету заявленого позову, є співмірними, та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, оскільки вони спрямовані виключно на збереження існуючого становища.

Частиною 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст.150-154, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) задовольнити повністю.

Зупинити стягнення на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-93623-17 від 02.09.2021 року Головного управління ДПС у Львівській області до набрання законної сили рішенням в справі №380/22146/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Копію ухвали про забезпечення позову надіслати сторонам у справі та Дрогобицькому відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Сасевич О.М.