Справа № 640/3358/21
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3358/21
УХВАЛА

23 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів головуючого судді: Кобаля М.І., суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВТ Агро» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання дій та рішення протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2021 року зазначений адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ГУ ДПС у м. Києві подано апеляційну скаргу в якій останній просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2021 року апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків, з дати отримання копії даної ухвали.

На виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2021 року, від апелянта 15.12.2021 року надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги в частині, в якому апелянт просить суд, поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги, для сплати судового збору.

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що клопотання скаржника не підлягає задоволенню, оскільки судом апеляційної інстанції надано скаржнику достатньо часу для сплати судового збору, а останнім не надано належних доказів неможливості його сплати у встановлений судом строк.

Також, у вказаній заяві апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження.

Так, скаржником в якості причин поважності пропуску строку зазначено, що останнім пропущено строк на апеляційне оскарження через відсутність належного фінансування та можливість сплатити судовий збір вчасно.

У свою чергу, поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Апелянтом не обґрунтовано та не надано жодного належного доказу, що унеможливило останнього подати у встановлений адміністративним судочинством термін апеляційну скаргу.

Приписи пункту 4 частини 1 статті 299 КАС є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Наявність передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС підстави для повернення скарги, а саме неусунення її окремих недоліків щодо форми та змісту (не пов`язаних з недотриманням процесуального строку) після залишення скарги без руху, поряд з відсутністю передумов для поновлення строку, не виключає відмову у відкритті провадження за такою скаргою саме з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 299 КАС.

Такий підхід обумовлений тим, що право на оскарження судового рішення обмежене встановленим у законі строком на апеляційне оскарження, покликаним на дотримання принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права, та має дисциплінувати суб`єктів адміністративного судочинства.

Процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Так, усунення певних недоліків скарги (у тому числі й удруге поданої після повернення), не пов`язаних з дотриманням процесуальних строків, як от сплата судового збору, за відсутності підстав для поновлення строку подання скарги однаково виключає можливість відкриття апеляційного провадження за такою скаргою.

Особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Подібні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 28.04.2021 року по справі № 640/3393/19.

Правовими положеннями ч.5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, дослідивши обставини справи та заяву ГУ ДПС у м. Києві від 15.12.2021 року, у якій скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що останнім не виконано вимоги ухвали судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2021 року, а саме: не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Наведені ГУ ДПС у м. Києві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є неповажними, оскільки це є лише недоліками роботи в організації представництва інтересів останнього у судах, що не може бути поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційного оскарження визнані судом неповажними.

Станом на 23.12.2021 року від апелянта додаткових доказів підтвердження пропуску строку на апеляційне оскарження не надходило.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 299, 321, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні заяви Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про продовження строку для усунення недоліків в частині сплати судового збору відмовити.

У задоволенні заяви Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2021 року - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВТ Агро» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання дій та рішення протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Надіслати учасникам справи копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Копію апеляційної скарги залишити в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Л.О. Костюк

А.Г. Степанюк