Справа № 640/33560/20
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті з 05.03.2019 пенсії за вислугу років, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі 68 відсотків грошового забезпечення без обмеження пенсії максимальним розміром на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 за вих. №222/4/164/239/461 від 09.10.2020 про розмір грошового забезпечення, згідно з постановою КМУ від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», встановленого за відповідною (аналогічною) посадою на день звільнення зі служби, станом на 05.03.2019, до якої включено наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад 9 020,00 грн., оклад за військовим званням 1 480,00 грн., надбавка за вислугу років 5 250,00 грн., надбавка за особливості проходження служби 12 600,00 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 1 353,00 грн., премія 3 157,00 грн., усього 32 860,00 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 05.03.2019 пенсії за вислугу років, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі 68 відсотків грошового забезпечення без обмеження пенсії максимальним розміром на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 за вих. №222/4/164/239/461 від 09.10.2020 про розмір грошового забезпечення, згідно з постановою КМУ від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», встановленого за відповідною (аналогічною) посадою на день звільнення зі служби, станом на 05.03.2019, до якої включено наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад 9 020,00 грн., оклад за військовим званням 1 480,00 грн., надбавка за вислугу років 5 250,00 грн., надбавка за особливості проходження служби 12 600,00 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 1 353,00 грн., премія 3 157,00 грн., усього 32 860,00 грн.;

- виплату пенсії (з урахуванням доплат до пенсії, встановлених законодавством) ОСОБА_1 провести з 05.03.2019 без обмеження її максимальним розміром та виплатити суму недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою з 05.03.2019.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що положення постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 щодо обмеження складових грошового забезпечення для перерахунку пенсії в судовому порядку визнані протиправними та нечинними, а тому позивач з 05.03.2019 (дати набрання законної сили відповідним судовим рішенням) має право на перерахунок пенсії з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення. Оскільки військовою частиною було направлено до пенсійного органу оновлену довідку, до якої включено як основні, так і додаткові види грошового забезпечення, за нормами, чинними на 05.03.2019, відмова пенсійного органу у здійсненні перерахунку пенсії на підставі такої довідки є протиправною. Крім того, позивач стверджував про відсутність правових підстав для обмеження пенсії максимальним розміром 10 прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні з 01.04.2019 перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 09.10.2020 № 222/4/164/239/461.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 09.10.2020 №222/4/164/239/461, з урахуванням вже виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині відмовлених позовних вимог (щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром) та ухвалити нове в цій частині, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення. В свою чергу, відмовляючи позивачу у виплаті пенсії без обмеження максимального розміру на тій підставі, що така вимога є передчасною, суд першої інстанції не здійснює ефективне правосуддя, яке б унеможливило подальше звернення позивача до суду.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримують пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

30.08.2017 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 704, що набрала чинності 01.03.2018, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103, пунктом 1 якої встановлено перерахувати з 01.03.2018 пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовик (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови № 704.

На виконання постанови КМУ № 103 позивачу було здійснено перерахунок пенсії.

05.03.2019 набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

09.10.2020 Військова частина НОМЕР_1 сформувала та направила до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення № 222/4/164/239/461, за нормами, чинними на 05.03.2019, до якої включено основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення,

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.11.2020 № 2600-0310-8/156380 довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії було повернуто уповноваженому органу без виконання, оскільки після визнання протиправними та не чинними пунктів 1, 2 Постанови № 103, Урядом не приймалися акти, які визначають механізм перерахунку пенсій відповідних категорій військовослужбовців, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частково задовольняючі позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що починаючи з 05.03.2019 (дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18) виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». При цьому, суд зазначив, що оскільки перерахунок пенсії здійснюється з першого числа місяця, наступного після місяця, в якому виникли підстави для такого перерахунку, перерахунок пенсії необхідно здійснити з 01.04.2019.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання здійснити перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача до суду не існувало, а тому такі вимоги позивача є передчасними, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з тим, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України (пункт 1 резолютивної частини Рішення № 6-зп від 25 листопада 1997 року; пункт 1 резолютивної частини Рішення № 9-зп від 25 грудня 1997 року та пункт 1 резолютивної частини Рішення №19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року).

Так, у рішенні № 19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року Конституційний Суд України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст та спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Відтак, системний аналіз статті 55 Конституції України дозволяє дійти висновку, що частина 2 цієї правової норми гарантує кожному захист своїх прав, які були порушені органами державної влади, місцевого самоврядування, посадовими і службовими особами.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Разом з цим, обставину щодо фактичного порушення суб`єктом владних повноважень - відповідачем його прав, свобод чи інтересів належними і допустимими доказами має довести саме позивач.

У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто, передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Відтак, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес.

В даному випадку, ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення після визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Колегія суддів зауважує, що пенсійний орган відмовив у здійсненні перерахунку пенсії позивача з мотивів не прийняття Урядом актів, які визначають механізм перерахунку пенсій відповідних категорій військовослужбовців.

Відтак спір щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду відсутній.

Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку пенсії на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні цих позовних вимог, як передчасних.

Такі висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у рішенні від 14 вересня 2020 року у справі №560/2120/20.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П. Мельничук

Суддя О.М.Оксененко