Справа № 640/20893/21
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року місто Київ № 640/20893/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., при секретарі судового засідання Лук`янець Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «БФ Проект»
до про Головного управління Державної податкової служби у місті Києві визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.11.2020 №4 та №4,
На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 20 грудня 2021 проголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БФ Проект» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, в якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 23.11.2020 №4 та №4.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що запит, на підставі якого відповідачем витребовувались первинні документи, складено з порушенням вимог п. 73.3 ст. 73 ПК України та Порядку №1245, зокрема, підписаний не керівником або його заступником та не містить печатки контролюючого органу, а тому, позивач звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит. Крім того, як зауважив позивач, відповідач не прибув для здійснення документальної позапланової перевірки за місцезнаходженням та фактичною адресою здійснення господарської діяльності позивача. При цьому, він мав змогу дослідити первинні документи ТОВ «БФ Проект», здійснивши виїзну перевірку за адресою фактичного здійснення господарської діяльності позивача, інформація про яку відома контролюючому органу. Також позивач наголосив на помилковості висновків акта перевірки від 15.10.2020 №220/26-15-07-04-03/35530368 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ Проект» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за липень 2020 року, оскільки вони спростовуються наявними у позивача та наданими до суду первинними документами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2021 справу прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання в адміністративній справі №640/20893/21.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 27.08.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки на запит про надання документів від 25.09.2020 №1 посадовими особами ТОВ «БФ Проект» станом на 02.10.2020 до перевірки не надано первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, у зв`язку з чим контролюючим органом складено акт перевірки від від 15.10.2020 №220/26-15-07-04-03/35530368, на підставі висновків якого прийнято податкові повідомлення-рішення від 23.11.2020 №4 та №4. Крім того, з метою вручення копії наказу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 02.10.2020 №6948 "Про продовження строку проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "БФ Проект" здійснено виїзд на податку адресу товариства, а саме, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 38, однак посадові особи за вказаною адресою були відсутні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2021 закрито підготовче провадження у справі №640/20893/21 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Під час судового розгляду справи судом оголошувались перерви та розгляд справи відкладався у відповідності із приписами Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача у судовому засіданні 20.12.2021 позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити у повному обсязі; представник відповідача заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 15.03.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив та додаткові пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 15.09.2020 №6147 головним державним ревізором-інспектором відділу особливо важливих перевірок з ПДВ управління спеціального аудиту Головного управління ДПС у м. Києві Мельником О.В. та головним державним ревізором-інспектором відділу особливо важливих перевірок з ПДВ управління спеціального аудиту Головного управління ДПС у м. Києві Лук`янцем В.В. на підставі п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за липень 2020 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 19.08.2020 №). Перевірку проведено на підставі направлень від 25.09.2020 №190/26-15-07-04-03, №191/26-15-07-04-03 та наказу від 15.09.2020 №6147.

За результатом проведеної перевірки Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві складено Акт від 15.10.2020 №220/26-15-07-04-03/35530368, відповідно до якого контролюючим органом зафісковано порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «БФ Проект» вимог п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку (р. 20.2.1) за липень 2020 року у сумі 2 341 333,00 грн. та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) за липень 2020 року у сумі 1 862 601,00 грн.

На підставі висновків Акта перевірки від 15.10.2020 №220/26-15-07-04-03/35530368 відповідачем прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 23.11.2020 №4 про зменшення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 1 862 601,00 грн.;

- від 23.11.2020 №4 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 2 341 333,00 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі 585 333, 25 грн.

Не погоджуючись із висновками Акта перевірки та прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодексу України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пунктом 85.2 статті 85 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з пунктом 85.4 статті 85 ПК України, при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 85.6 статті 85 ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

За визначенням пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків, зокрема, зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (підпункт 16.1.2); подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання (підпункт 16.1.5); подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством (підпункт 16.1.7); не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи (підпункт 16.1.9); забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених цим Кодексом (підпункт 16.1.12).

Разом з цим, пунктом 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що органи державної податкової служби мають право, зокрема: для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому, числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом (підпункт 20.1.2); проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (підпункт 20.1.4); запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 20.1.6).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п.121.1. ст.121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Зі змісту п.121.1. ст.121 ПК України вбачається, що до відповідальності у вигляді накладення штрафу притягуються платники податку у разі не надання не будь-яких документів або їх копій, а лише документів з питань обчислення і сплати податків, які платник податків повинен зберігати протягом строків, установлених ст.44 ПК України строків.

Відповідно до п.73.3 ст.73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Порядок отримання інформації контролюючими органами за їх письмовим запитом затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1245 (далі - Порядок №1245).

Відповідно до пунктів 9, 10 Порядку №1245 органи державної податкової служби мають право звернутися до суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та документального підтвердження такої інформації. В окремих випадках зазначений запит може надсилатися з використанням засобів телекомунікаційного зв`язку з накладенням електронного цифрового підпису органу державної податкової служби.

Запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу.

У запиті зазначаються:

- посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації;

- підстави для надіслання запиту;

- опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі коли запит складено з порушенням вимог, визначених у пунктах 9 і 10 цього Порядку, суб`єкт інформаційних відносин звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит (п.16 Порядок №1245).

Як встановлено судом, 15.09.2020 Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві видано наказ №1647 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "БФ Проект" у зв`язку з поданням позивачем декларації з податку на додану вартість із сумою, що підлягає бюджетному відшкодуванню на поточний рахунок платника податку за липень 2020 року.

Так, з метою отримання інформації, первинних документів та їх копій для перевірки Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві прийнято та направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ Проект» письмовий запит від 25.09.2020 №1.

Однак, досліджуючи вказаний запит щодо правильності його оформлення відповідно до приписів пункту 73.3 ст. 73 ПК України судом встановлено, що запит про надання пояснень та їх документального підтвердження від 25.09.2020 №1 підписаний не керівником контролюючого органу чи його заступником, а головним державним ревізором - інспектором - В. Лук`янець. При цьому, підпис іншого ревізора-інспектора, який зазначений нижче (О. Мельник) взагалі відсутній.

Крім того, на запиті від 25.09.2020 №1 відсутня печатка контролюючого органу, що також свідчить про недотримання відповідачем положень пункту 2 частини другої статті 73 ПК України.

Суд зауважує, що за змістом акта перевірки від 15.10.2020 №220/26-15-07-04-03/35530368, на підставі якого прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, відповідачем вказано про ненадання позивачем первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку на запит контролюючого органу від 25.09.2020 №1.

Однак, варто зазначити, що наведене позбавляє такий запит сили письмового запиту про надання інформації, обов`язкового до виконання платником податків, оскільки вказаний запит складено з порушенням вимог пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України та Порядку №1245, адже, як було зазначено, запит від 25.09.2020 №1 підписаний не керівником або його заступником, а головним державний інспектор; в запиті відсутня печатка.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 по справі №826/9082/15 та від 09.04.2019 у справі №804/5722/16.

Постановою Верховного Суду від 29.07.2021 по справі № 320/7159/19 було передбачено, що законною вважається лише та перевірка, перед призначенням якої (за відповідних підстав, передбачених ст. 78 ПК України), платнику податків надсилався запит, із врахуванням передбачених законом вимог до нього, на який не було надано відповіді. Однак недотримання контролюючим органом при направленні запиту обов`язкових вимог, які передбачені пунктом 73.3 статті 73 ПК України, звільняє платника податків від обов`язку надавати відповідь на нього.

Тобто, належним запит буде вважатись у тому разі, якщо він буде містити підпис керівника або уповноваженої особи контролюючого органу, а також конкретні підстави та чіткі обставини, які можуть свідчити про порушення платником вимог податкового законодавства. Також у запиті обов`язково повинен зазначатись перелік запитуваної інформації і документів, які контролюючий орган пропонує надати, а також печатку контролюючого органу.

У разі порушення вимог щодо складання, оформлення та надіслання запиту, нівелюється його юридична значимість, що своєю чергою, не створює будь-яких правових наслідків для самого платника податків.

Таким чином, з аналізу наведених норм чинного податкового законодавства та встановлених судом обставин у даній справі, суд приходить до висновку, що при складанні запиту від 25.09.2020 №1 про надання пояснень та їх документального підтвердження, посадові особи контролюючого органу діяли з порушенням вимог пункту 73.3 статті 73 ПК України, а тому позивач, у даному випадку, звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит, виходячи з норм статті 73 ПК України.

Разом з тим, як зазначено в акті перевірки від 15.10.2020 №220/26-15-07-04-03/35530368, на податкову адресу товариства, а саме: м. Київ, вул. Ярославів Вал, 38, здійснено виїзд, однак посадові особи товариства за вказаною адресою відсутні.

Відповідно до акта перевірки від 15.10.2020 №220/26-15-07-04-03/35530368 розділ 2.12 містить перелік відомостей про об`єкти оподаткування ТОВ "БФ Проект", по яким до контролюючих органів була подана форма 20-ОПП, а саме:

Тип об`єкта оподаткуванняНайменуванняМісцезнаходженняДата взяття на облік
ЗаводТОВ «БФ Проект»Житомирська обл., м. Коростень, вул. Сергія Кемського 11-С25.04.2018
Земельна ділянкаЗемельна ділянкаЖитомирська обл., м. Коростень, вул. Сергія Кемського (Жовтнева) 11-М03.05.2019
Земельна ділянкаЗемельна ділянкаЖитомирська обл., м. Коростень, вул. Хмельницького Богдана, буд. 18 №2726.06.2019
СкладСкладЖитомирська обл., м. Коростень, вул. Сергія Кемського 11-Д01.10.2020
КабінетКабінетЖитомирська обл., м. Коростень, вул. Сергія Кемського 11-С12.03.2020
СкладСкладЖитомирська обл., м. Коростень, вул. Сергія Кемського 1 1-Д22.06.2020
СкладСкладЖитомирська обл., м. Коростень, вул. Сергія Кемського 11-Д05.06.2020
ЕлектровузолБудівля промисловостіЖитомирська обл., м. Коростень, вул. Хмельницького Богдана, буд. 1826.06.2019
Позивач зауважив, що відповідач був повідомлений про перелік нерухомого майна із зазначенням місцезнаходження, що перебувають у власності або в оренді позивача. Серед зазначених об`єктів міститься інформація про завод ТОВ «БФ Проект», що знаходиться за адресою Житомирська обл., м. Коростень, вул. Серг ія Кемського 11-С, дата взяття на облік: 25.04.2018. Однак, відповідач не прибув для здійснення документальної позапланової виїзної перевірки за місцезнаходженням та фактичною адресою здійснення господарської діяльності позивача.

Згідно з абзацом 5 підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до пункту 45.2 статті 45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Стаття 93 Цивільного кодексу України зазначає, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

ТОВ «Бф Проект» як юридична особа зареєстрована за адресою 01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 38, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно з пунктом 63.3 статті 63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 10.06.2021 у справі №808/881/16, відсутність платника податків за податковою адресою не означає, що платник відмовився від проведення перевірки, а тим паче, не свідчить про те, що контролюючий орган може проводити перевірку у межах свого приміщення. Крім того, за матеріалами цієї справи, позивач не приймав рішення щодо допуску посадових осіб податкової до проведення перевірки.

На переконання суду, документальна планова виїзна перевірка повинна здійснюватися з дотриманням правової та формальної підстав та лише за місцезнаходженням платника податків або місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться така перевірка.

Таким чином, з аналізу викладеного у разі, якщо такий платник податків має відокремлені підрозділи або інші об`єкти, де провадиться діяльність та які розташовані поза межами його основного місця обліку, зазначений орган, який здійснює (очолює) перевірку такого платника, може ініціювати організацію проведення перевірки таких відокремлених підрозділів або інших об`єктів за їх фактичним місцезнаходженням.

Однак, суд зазначає, що ПК України не визначає обов`язку податкового органу здійснювати перевірки платника податків виключно за адресою відокремленого підрозділу або інших об`єктів за їх фактичним місцезнаходженням.

Оскільки відповідачем було здійснено виїз за податковою адресою позивача (м. Київ, вул. Ярославів Вал, 38), суд вважає, що відповідачем не було порушено приписів податкового законодавства в цій частині.

Разом з тим, відповідно до акта перевірки від 15.10.2020 №220/26-15-07-04-03/35530368 контролюючий орган дійшов висновку про те, що неможливо встановити здійснення операцій ТОВ "БФ Проект" у зв`язку з ненаданням оригіналів первинних документів.

Відповідно до поданої податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2020 р ТОВ «БФ Проект» заявлено, що:

- рядок 10.1 декларації: придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України становить 1 565 497 грн.;

- рядок 11.1 декларації: ввезені на митну територію України товари, необоротні активи становить 1 557 104 грн.;

- рядок 14 декларації: коригування податкового кредиту становить 2 028 грн.;

- рядок 16.1 декларації: від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду становить 1 144 344 грн.;

- рядок 17 декларації: усього податкового кредиту становить 4 268 973 грн.;

- рядок 9 декларації: усього податкових зобов`язань становить 65 039 грн.;

- рядок 19 декларації: від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації) (позитивне значення) становить 4 203 934 грн.;

- рядок 20.2.1 декларації: сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку становить 2 341 333 грн.;

- рядок 21 декларації: сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) становить 1 862 601,00 грн.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 201.12 статті 201 ПК України передбачено, що у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку.

Так, господарські операції позивача за липень 2020 року щодо ввезення на митну територію України товарів, необоротних активів на суму податкового кредиту у розмірі 1 557 104 грн. підтверджується копіями митних декларацій від 27.07.2020 №UA 100630/2020/613456 та №UA100630/2020/613457.

Господарські операції позивача за червень 2020 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «УХЛК» на суму податкового кредиту у розмірі 464 312,00 грн. та з Приватним акціонерним товариством «Коростенський завод МДФ» на суму податкового кредиту у розмірі 319 917,00 грн. підтверджується наступними документами:

1) Щодо взаємовідносин з ТОВ «УХЛК»;

- договір купівлі-продажу від 19.01.2018 №76504-Т, укладеного між позивачем та ТОВ «УХЛК»;

- додаткова угода від 28.12.2018 №3 до договору купівлі-продажу від 19.01.2018 №76504-Т;

- додаткова угода від 28.02.2020 №5 до договору купівлі-продажу від 19.01.2018 №76504-Т;

- податкові накладні від 01.06.2020 №11, від 02.06.2020 №43, від 03.06.2020 №59, від 04.06.2020 №80, від 05.06.2020 №106, від 06.06.2020 №116, від 08.06.2020 №118, від 09.06.2020 №131, від 11.06.2020 №2130, від 12.06.2020 №218, від 13.06.2020 №230, від 14.06.2020 №233, від 15.06.2020 №245, від 16.06.2020 №270, від 17.06.2020 №287 тощо;

- видаткові накладні від 01.06.2020 №2121, від 02.06.2020 №2122, від 03.06.2020 №2123, від 04.06.2020 №2124, від 05.06.2020 №2125, від 06.06.2020 №2126, від 08.06.2020 №2127, від 09.06.2020 №2128, від 10.06.2020 №156, від 12.06.2020 №2131, від 13.06.2020 №2132, від 14.06.2020 №2133, від 15.06.2020 №2134, від 16.06.2020 №2342, від 17.06.2020 №2343 тощо;

- виписки по перерахуванню коштів по особовому рахунку ТОВ "БФ Проект";

2) щодо взаємовідносин з Приватним акціонерним товариством «Коростенський завод МДФ»:

- договір оренди майна від 19.01.2018 №10459/01, укладеного між позивачем та ПрАТ «Коростенський завод МДФ»;

- додаткова угода від 03.05.2019 №9/1 до договору оренди майна від 19.01.2018 №10459/01;

- додаткова угода від 03.01.2020 №10 до договору оренди майна від 19.01.2018 №10459/01;

- акти здачі-прийняття робіт від 30.06.2020 №3359, від 30.06.2020 №3534, від 30.06.2020 №3488, від 30.06.2020 №3360,

- податкові накладні від 30.06.2020 №755, від 30.06.2020 №753, від 30.06.2020 №754, від 30.06.2020 №756;

- договора суборенди землі від 03.12.2018 №1-23360, №2-35641;

- акт прийому-передачі від 03.12.2018 до договору від 03.12.2018 №1-23360;

- виписки по перерахуванню коштів по особовому рахунку ТОВ "БФ Проект".

Господарські операції позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Київіндастріалбуд» на суму податкового кредиту у розмірі 295 076,00 грн. підтверджується наступними документами:

- договір генерального підряду від 01.03.2019 №0103-ТС, укладеного між позивачем та ТОВ «Київіндастріалбуд»;

- доповнення від 01.07.2019 №25 до договору від 01.03.2019 №0103-ТС;

- додаткова угода від 25.09.2019 №1 до договору від 01.03.2019 №0103-ТС;

- податкові накладні за серпень 2019 року №25, №51, №106, №28, №5;

- акт приймання виконаних будівельних роіт за червень 2020 року №48-25;

- виписки по перерахуванню коштів по особовому рахунку ТОВ "БФ Проект" станом на 01.06.2020.

Господарські операції ТОВ «БФ Проект» за липень 2020 року з придбання (виготовлення, будівництва, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України на суму податкового кредиту підтверджуються копіями наступних документів:

- договір на транспортне обслуговування від 31.07.2019 №119-12;

- акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 07.07.2020 №314;

- подорожні листи від 07.07.2020 №3393993, від 08.07.2020 №3393644, від 14.07.2020 №3439532;

- податкові накладі від 07.07.2020 №85, від 08.07.2020 №101;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 08.07.2020 №287;

- товарно-транспортні накладні від 25.07.2020 №28, від 28.07.2020 №29, від 27.07.2020 №30, від 28.07.2020 №31, від 29.07.2020 №32, від 30.07.2020 №33, від 31.07.2020 №34;

- виписка по особовому рахунку ТОВ «БФ Проект» з банку за липень 2020 року.

Таким чином, надані позивачем копії первинних документів не підтверджують висновків акта перевірки від 15.10.2020 №220/26-15-07-04-03/35530368, що, з урахуванням з вчинених відповідачем порушень вимог пункту 73.3 статті 73 ПК стосовно оформлення запиту від 25.09.2020 №1, свідчить про протиправність податкових повідомлень-рішень від 23.11.2020 №4 та №4.

Крім того, неможливість Товариства в силу об`єктивних обставин надати документи на запит не свідчить про невиконання обов`язку, встановленого підпунктами 16.1.5, 16.1.7 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, а також обумовлює здійснення відповідачем певних дій по отриманню такої інформації у відповідних органів.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №805/1690/16-а.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується судового збору, то слід зазначити, що позивачем сплачено 22 270,00 грн судового збору відповідно до платіжного доручення від 14.07.2021 №1074.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи зазначене, судовий збір підлягає відшкодуванню в розмірі 22 270,00 грн. Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ Проект" задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.11.2020 №4 та №4.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БФ Проект" (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 22 700,00 грн. (двадцять дві тисячі сімсот гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 23.12.2021.

Суддя Іщук І.О.