Справа № 748/1755/21
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 748/1755/21 Суддя (судді) першої інстанції: Меженнікова С.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Інспектора роти №2 БУПП в Чернігівській області молодшого лейтенанта поліції Пугача Дмитра Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАН №4475264 від 12.07.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 серпня 2021 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 серпня 2021 року закрито провадження у справі на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.07.2021 поліцейським УПП в Чернігівській області молодшим лейтенантом поліції Пугачем Д.Ю. відносно ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4475264 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

За змістом постанови ОСОБА_1 12.07.2021 о 01 год. 53 хв., у м. Чернігові по вул. Гагаріна,22 , кермував автомобілем OPEL VIVARO, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін іншого транспортного засобу на пішохідному переході, чим порушив вимоги п.14.6 «в» ПДР України.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Після відкриття провадження у справі рішенням начальника Управління патрульної поліції в Чернігівській області, на підставі доповідної записки старшого юрисконсульта сектору правового забезпечення УПП в Чернігівській області ДПП старшого лейтенанта поліції М.Бугрима, постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4475264 від 12.07.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП скасовано, а справу закрито.

Оскільки в порядку проведеної суб`єктом владних повноважень службової перевірки оскаржуване порушення було виправлено суб`єктом владних повноважень, відповідач звернувся із заявою про закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що оскільки оскаржувана постанова скасована суб`єктом владних повноважень, а справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності закрито, відтак наявні передбачені пунктом 8 частини 1 статті 238 КАС України підстави для закриття провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду попередньої інстанції виходячи з наступного.

Завданням адміністративного судочинства згідно із частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи є обов`язковою умовою як прийнятності позовної заяви, так і надання особі правового захисту судом (статті 2, 5 КАС України).

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити, чи має місце порушення прав та інтересів особи, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. При цьому, адміністративний суд повинен перевірити наявність/відсутність порушення права двічі: вперше під час прийняття позовної заяви до провадження, (чи обґрунтовані доводи позивача про наявність у нього порушеного права, яке дає підстави ініціювати позов); вдруге - під час вирішення справи по суті (чи встановлені судом факти, що дають підстави до висновку про наявність порушеного права позивача).

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим, реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

В даному випадку звернувшись із позовною заявою позивач просив суд скасувати постанову серії ЕАН №4475264 від 12.07.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КАС України, як таку, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Однак, в подальшому, до винесення судового рішення у справі, суб`єктом владних повноважень в порядку службової перевірки постанова серії ЕАН №4475264 від 12.07.2021 була скасовано. Таким чином допущене відповідачем порушення прав позивача було виправлене самим суб`єктом владних повноважень.

Верховний Суд у постанові від 09 грудня 2020 року у справі № 1.380.2019.001303 зауважив, що звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Жодних належних доказів в розумінні статті 72 КАС України на підтвердження продовження існування порушення своїх прав у спірних правовідносинах позивачем суду не надано, як і не наведено обґрунтованих доводів та аргументів, яким чином оскаржувана та вже скасована постанова породжує, змінює або припиняє права та обов`язки позивача, чи яку іншу обтяжливу дію вона справляє чи спричиняє інші негативні наслідки, які можна було б усунути шляхом надання особі судового захисту.

Отже, з моменту скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у матеріально-правовому вимірі не існує порушення, яке могло б бути предметом оскарження у суді та підлягало судовому захисту.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Скасувавши постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в адміністративному порядку суб`єкт владних повноважень поновив права позивача, за захистом яких останній звернувся до суду, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України.

У відповідності до вимог статей 268, 286 справа призначена до розгляду судом першої інстанції з викликом сторін. Матеріалами справи підтверджується, що сторона позивача була належним чином повідомлена про розгляд справи. Разом з цим, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень статті 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, застережень стосовно розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності в порядку загального позовного провадження процесуальним законом не визначено. Натомість, відповідно до частини 2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Доводи апелянта про те, що відповідно до статті 269 заявами по суті у справі з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є виключно позовна заява та відзив на позовну заяву, а тому подана відповідачем заява не відповідає вимогам процесуальних норм та не підлягала розгляду судом, є безпідставними, оскільки стаття 269 визначає особливості подання заяв по суті справи в окремих категоріях адміністративних справ, при цьому не встановлює заборон щодо реалізації сторонами у таких справах права подавати заяви з процесуальних питань.

Наявність у представника відповідача права представляти інтереси Департаменту патрульної поліції підтверджується належним чином засвідченою копією довіреності №25672/41/3/01-2020 від 29.12.2020. Крім того до відзиву на апеляційну скаргу відповідачем долучено виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якої вбачається, що Бугрим М.П. був уповноважений діяти від імені Департаменту патрульної поліції без довіреності.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315, частини першої статті 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 23 грудня 2021 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П.Мельничук

Суддя О.М.Оксененко