Справа № 480/4559/21
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2021 р. Справа № 480/4559/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Українська" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач вважає, що такий висновок не ґрунтується на законі, оскільки він суперечить п.п. 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, та просить скасувати податкові повідомлення-рішення.
Таким чином, ТОВ "СК-Моноліт", ФГ "Галоагро Бізнес", ТОВ "Аскорд Агро" та ТОВ "Астро Телура" здійснювали діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам, у тому числі і для ТОВ "Перша Українська". Враховуючи викладені обставини, податкові повідомлення-рішення є правомірними, а позовні вимоги щодо їх скасування необґрунтованими.
Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що дії відповідача не грунтуються на вимогах закону, а тому є протиправними.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 24.03.2021 ГУ ДПС у Сумській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Українська" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за результатами якої складено Акт від 24.03.2021 № 1446/18-28-04-04/38601897/48 (а.с.17-34).
Суд вважає, що вказані податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими та підлягають скасуванню з огляду на таке.
Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.
Операції, зі здійсненням яких виникає право на віднесення сплачених/нарахованих сум податку до податкового кредиту, визначені в п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України.
Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що про надання послуг підприємством "СК-Моноліт" товариству "Перша Українська" був укладений договір № 30/10-2-2020 від 30.10.2020, предметом якого є передача у власність та поставка сільськогосподарської продукції рослинництва, вказаної у специфікації (а.с.35-40).
Податковий кредит та право на заявлене у грудні 2020 року бюджетне відшкодування виникло у позивача у зв`язку з оплатою на користь ТОВ "СК-Моноліт" вартості наданих послуг на підставі договору № 30/10-2-2020 від 30.10.2020, що підтверджується специфікаціями, видатковими накладними, податковими накладними, актами приймання-передачі товару, товарно-транспортними накладними, рахунками на оплату, платіжними дорученнями (а.с.38-40,41-42,43-48,49-50,54-55,58-59,60-63). Доставка товару відбувалась відповідно до договору перевезення автомобільним транспортом № 0110/20 від 01.10.2020, укладеним між ТОВ "Перша Українська" та ТОВ "Со-Транс", предметом якого є надання послуг з перевезення (доставки) вантажу (зернові, олійні культури та предмети їх переробки, інші вантажі) з подальшою передачею зазначеного вантажу уповноваженій особі (а.с.51-53). Також у позивача наявні посвідчення про якість зерна (а.с.56-57).
Отже, ТОВ "Перша Українська" мало право на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту відповідно до п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України.
Укладений між позивачем та ТОВ "СК-Моноліт" договір не віднесено законом до нікчемних та відсутні судові рішення про визнання його недійсним.
Відповідно до п. 19-1.1.2 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, зокрема, контролюють своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.
З викладених норм вбачається, що відповідальність за правильність нарахування податку та обов`язки з контролю за правильністю нарахування та сплати податку на додану вартість, відповідно до Закону, покладаються на самого платника податку та на відповідний податковий орган.
При цьому, та обставина, що серед контрагентів платника податку, що заявив бюджетне відшкодування, виявлено підприємства, щодо яких існують сумніви у дотриманні ними податкового законодавства, не є підставою для позбавлення такого платника податку бюджетного відшкодування.
Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
На переконання суду, своїми рішеннями відповідач встановив для позивача додаткові обмеження, що не відповідає повноваженням відповідача, передбаченим ст. 19-1 Податкового кодексу України, та суперечить вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, яка зобов`язує органи державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення суперечать вимогам чинного законодавства, відповідно, є протиправними та підлягають скасуванню.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області 5324,07 грн в рахунок відшкодування судового збору (а.с.43,79).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Стягнути за рахунок асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Українська" 5324,07 грн в рахунок відшкодування судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах