Справа № 420/15444/21
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

судді - Бутенка А.В.,

за участю секретаря с/з - Сініцина А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ» (65009, м. Одеса, вул. Генуезька, 1-а) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ТОВ «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 12.08.2021 року № 19539/15-32-07-02;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 12.08.2021 року № 19543/15-32-07-02.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі наказу Головним управлінням ДПС в Одеській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача, з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2018 по 22.06.2021 роки, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 22.06.2021 роки, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки. За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт № 13811/15-32-07-02/37170997 від 12.07.2021 року. На підставі Акту винесено податкові повідомлення-рішення. Позивач не погоджується з грошовими зобов`язаннями та штрафними санкціями, нарахованими за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, вважає винесені податкові повідомленнями-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

07.10.2021 року за вх. № 55039/21 від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що відповідно до пп. 191.1.6 п. 191.1 ст. 191, пп. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2018 по 22.06.2021 роки, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 22.06.2021 роки. За результатами проведеної перевірки встановлено порушення п.44.1 ст.44 та пп. 134.1.1. п. 134.1. ст.134, пп. 137.4.3. п. 137.4. ст. 137 Податкового Кодекс України, з урахуванням п.8, п.10, п.21 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 29 листопада 199 №290 зареєстрованого у Мінюсті України 14 грудня 1999 р. за № 860/4153 (із змінами та доповненнями), п.5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року № 20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2000 р. за № 85/4306, ст. 3, ст. 9, ст. 13 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

22.11.2021 року за вх. №ЕП/32626/21 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник підтримав позицію викладену в позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заяви чи клопотання від сторін.

20.10.2021 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

20.10.2021 року за вх. №ЕП/28248/21 від Головного управління ДПС в Одеській області надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до завершення обмежувальних заходів, пов`язаних із продовженням до 31.12.2021 року карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України.

03.11.2021 року за вх. №ЕП/30245/21 від представника Відповідача надійшла заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою ПЗ ЕаsуСоn.

10.11.2021 року за вх. №ЕП/30860/21 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

18.11.2021 року за вх. №ЕП/32289/21 від представника Позивача надійшла заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою ПЗ ЕаsуСоn.

22.11.2021 року за вх. №ЕП/32618/21 від представника відповідача надійшло клопотання про закриття підготовчого провадження по справі та призначення справи до судового розгляду по суті.

17.12.2021 року від представника позивача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Процесуальні дії вчинені судом.

Ухвалою суду від 21.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено підготовче засідання на 07 жовтня 2021 року о 10.30 год.

07.10.2021 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву до 21.10.2021 року до 10.30 год.

Ухвалою суду від 21.10.2021 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС в Одеській області про зупинення провадження у справі №420/15444/21 відмовлено.

21.10.2021 року відкладено розгляд справи на 10.11.2021 року об 11.30 год.

Ухвалою суду від 08.11.2021 року допущено участь представника відповідача по справі в судовому засіданні в режимі відеоконференції щодо розгляду адміністративної справи, з використанням власних технічних засобів та призначено проведення судового засідання для розгляду справи в режимі відеоконференції на 10.11.2021 року об 11.30 год.

10.11.2021 року відкладено розгляд справи до 22.11.2021 року до 11.30 год.

22.11.2021 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.11.2021 року о 12.00 год.

Ухвалою суду від 22.11.2021 року допущено участь представника позивача по справі в судовому засіданні в режимі відеоконференції щодо розгляду адміністративної справи № 420/15444/21, з використанням власних технічних засобів та призначено проведення судового засідання для розгляду справи в режимі відеоконференції на 30.11.2021 року о 12.00 год.

30.11.2021 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву в судовому засіданні до 20.12.2021 року до 11.30 год.

20.12.2021 року в судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні 20.12.2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду про задоволення адміністративного позову.

Обставини справи.

19.07.2010 року між компанією «ПАНКРАС ЛІМІТЕД» (PANCRASS LIMITED), Республіка Кіпр (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ», Україна (Позичальник) укладено кредитний договір № 71/07-2010 (далі Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору 1 Кредитор надає позичальнику кредит на суму 12 000 000,00 (дванадцять мільйонів) доларів США на термін по « 9» липня 2015 року, але не раніше реєстрації цього договору Управлінням Національного Банку України в Одеській області шляхом видачі реєстраційного свідоцтва. Кредит надається на поповнення обігових коштів та фінансування інших заходів, пов`язаних із веденням статутної діяльності Позичальника, в тому числі на погашення кредиторської заборгованості, заборгованості за договорами поруки, договорами про переведення боргу та для перерахування коштів на депозитні рахунки.

Згідно з п.1.2. Договору відсоткова ставка за користування кредитом складає 11% (одинадцять відсотків) річних, що нараховуються за фактичний період користування кредитними коштами та фактичну суму заборгованості за кредитом. При цьому день зарахування та день списання кредитних коштів з рахунку Позичальника приймається за один день, а кількість днів у році - 360.

Так, згідно з п.4.2 Договору, забезпечити повернення отриманого кредиту не пізніше 19.07.2015 року і сплату нарахованих відсотків у терміни, передбачені п.4.3. цього договору.

15.12.2014 року між компанією «ПАНКРАС ЛІМІТЕД» (PANCRASS LIMITED), Республіка Кіпр (Кредитор), компанією «PANCRASS OVERSEAS SA», Республіка Панама та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ», Україна укладено Додаткову угоду №1 (про заміну кредитора) до кредитного договору № 71/07-2010 від 19.07.2010 року, відповідно до якої замінено первісного кредитора «ПАНКРАС ЛІМІТЕД» (PANCRASS LIMITED), Республіка Кіпр на компанію «PANCRASS OVERSEAS SA», Республіка Панама.

14.07.2015 року між компанією «PANCRASS OVERSEAS SA», Республіка Панама та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ», Україна укладено Додаткову угоду №2 до кредитного договору № 71/07-2010 від 19.07.2010 року, відповідно до якої змінено розрахунковий рахунок кредитора.

15.01.2018 року між компанією «PANCRASS OVERSEAS SA», Республіка Панама та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ», Україна, складено гарантійний лист, відповідно до якого ТОВ «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ» гарантує повне повернення заборгованості зі сплатою відсотків у порядку та на умовах, передбачених кредитним договором від 19.07.2010 року № 71/07-2010 до 31.12.2022 року.

17.04.2018 року між компанією «PANCRASS OVERSEAS SA», Республіка Панама та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ», Україна укладено Додаткову угоду №3 до кредитного договору № 71/07-2010 від 19.07.2010 року, відповідно до якої повернення заборгованості зі сплатою відсотків буде здійснено у строк до 31.12.2022 року.

31.12.2020 року між компанією «PANCRASS OVERSEAS SA», Республіка Панама та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ», Україна, укладено договір прощення боргу, відповідно до п.1 якого зазначено, що зобов`язання боржника щодо оплати кредитору заборгованості за первинним договором у розмірі суми основного боргу - 337 000,00 доларів США припиняються у повному обсязі шляхом звільнення (прощення) боргу Кредитором, відповідно до ст.60 Цивільного кодексу України.

Пунктом 2 передбачено, що у зв`язку із припиненням зобов`язань Боржника, згідно з п. 1 цього Договору, Кредитор заявляє про відсутність жодних матеріальних претензій до Боржника.

Відповідно до п.7 Договору, з моменту набрання чинності цим Договором, Боржник має зобов`язання перед Кредитором за Первинним договором на суму по нарахованим відсоткам, у розмірі 1 150 337,83 (один мільйон сто п`ятдесят тисяч триста тридцять сім доларів США, 83 цента) доларів США.

31.03.2021 року між компанією «PANCRASS OVERSEAS SA», Республіка Панама та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ», Україна укладено договір прощення боргу, відповідно до якого зобов`язання Боржника щодо оплати Кредитору заборгованості за Первинним договором частини нарахованих відсотків у розмірі - 273 000,00 (двісті сімдесят три тисячі) доларів США припиняються у повному обсязі шляхом звільнення (прощення) боргу Кредитором, відповідно до ст. 605 Цивільного кодексу України.

У зв`язку із припиненням зобов`язань Боржника, згідно з п. 1 цього Договору, Кредитор заявляє про відсутність жодних матеріальних претензій до Боржника.

З моменту набрання чинності цим Договором, Боржник має зобов`язання перед Кредитором за Первинним договором на суму по залишку нарахованих відсотків, у розмірі 877 337,83 (вісімсот сімдесят сім тисяч триста тридцять сім доларів США, 83 цента) доларів США.

На підставі наказу від 23.06.2021 року №4343-п, направлень, виданих Головним управлінням ДПС в Одеській області від 24.06.2021 року №7708/15-32-07-02, №7712/15-32-07-02 та №7714/-15-32-07-02, відповідно до пп. 191.1.6 п. 191.1 ст. 191, пп. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2018 по 22.06.2021 роки, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 22.06.2021 роки.

Наказом від 01.07.2021 року № 4579-п продовжено термін проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2018 по 22.06.2021 роки, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 22.06.2021 роки, з 02.07.2021 року на 2 робочих дні.

За результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ» складено Акт № 13811/15-32-07-02/37170997 від 12.07.2021 року, яким зафіксовано порушення п.44.1 ст.44 та пп. 134.1.1. п. 134.1. ст.134, пп. 137.4.3. п. 137.4. ст. 137 Податкового Кодекс України, з урахуванням п.8, п.10, п.21 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 29 листопада 199 №290 зареєстрованого у Мінюсті України 14 грудня 1999 р. за № 860/4153 (із змінами та доповненнями), п.5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року № 20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2000 р. за № 85/4306, ст. 3, ст. 9, ст. 13 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 4 394 781 грн., в тому числі в наступних податкових періодах: - 2020 рік па суму 4 394 781 грн., та встановлено завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податку на прибуток (збиток) на суму 8 109 892 грн., у т.ч. станом на 31.12.2020 року 8 109 892 грн.

21.07.2021 року за вих.№ 159 ліквідаційною комісією ТОВ «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ» подано заперечення на Акт перевірки № 13811/15-32-07-02/37170997 від 12.07.2021 року.

Листом «Про результати розгляду заперечень на акт перевірки № 13811/15-32-07-02/37170997 від 12.07.2021 року» від 05.08.2021 року за №8501/КПР/15-32-07-02-05 Головне управління ДПС в Одеській області повідомило позивача про відмову в задоволенні заперечень.

12.08.2021 року на підставі Акту перевірки № 13811/15-32-07-02/37170997 від 12.07.2021 року Головним управління ДПС в Одеській області складено податкове повідомлення-рішення № 19539/15-32-07-02 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 4 394 781 грн. та штрафні санкції на суму 1 026 973 грн. та податкове повідомлення-рішення № 19543/15-32-07- про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 8 109 892 грн.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають з приводу справляння податків і зборів, порядок адміністрування податків і зборів, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства в Україні регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податку на прибуток є, зокрема, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XІV (із змінами та доповненнями) (далі Закон № 996-XІV) передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Так частиною 2 ст. 3 Закону № 996-XІV вказано, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, гуртуються на даних бухгалтерського обліку.

Стаття 4 Закону № 996-XІV передбачає, що принципами бухгалтерського обліку та фінансової звітності є повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі; послідовність - постійне (з року в рік) застосування підприємством обраної облікової політики. Зміна облікової політики можлива лише у випадках, передбачених національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, міжнародними стандартами фінансової звітності та національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку у державному секторі, і повинна бути обґрунтована та розкрита у фінансовій звітності»; Також частинами першою та другою ст. 9 зазначеного Закону передбачено, що: «підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов`язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції».

Відповідно до частини третьої ст. 13 Закону № 996-XІV, звітним періодом підприємства, що ліквідується є період з початку звітного року до дати прийняття рішення про його ліквідацію.

Відповідно до частини шостої ст. 14 Закону № 996-XІV, підприємства можуть подавати уточнену фінансову звітність на заміну раніше поданої фінансової звітності за результатами проведення аудиторської перевірки з метою виправлення самостійно виявлених помилок або з інших причин. Подання й оприлюднення уточненої фінансової звітності здійснюють у такому самому порядку, як і фінансової звітності, що уточнюється.

Згідно з п.5 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 29 листопада 1999 №290 зареєстрованого у Мінюсті України 14 грудня 1999 р. за № 860/4153 (із змінами та доповненнями), дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Так, відповідно до п.7. П(С)БО 15 «Дохід», визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: а) дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); б) інші операційні доходи: в) фінансові доходи; г) інші доходи; д) надзвичайні доходи. ... Склад доходів, що відносяться до відповідної групи, встановлено Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 3 "Звіт про фінансові результати".

До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для . продажу, та групи вибуття тощо. До складу інших доходів, зокрема, інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

Згідно з п.8. П(С)БО 15 «Дохід», дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, інших активів) визначається в разі наявності всіх наведених нижче умов:

покупцеві передані ризики й вигоди, пов`язані з правом власності на продукцію (товар, інший актив);

підприємство не здійснює надалі управління та контроль за реалізованою продукцією (товарами, іншими активами);

сума доходу (виручка) може бути достовірно визначена;

є впевненість, що в результаті операції відбудеться збільшення економічних вигод підприємства, а витрати, пов`язані з цією операцією, можуть бути достовірно визначені.

Відповідно до п.10. П(С)БО 15 «Дохід» дохід (виручка) від реалізацій продукції (товарів, інших активів) визнається в разі наявності всіх наведених нижче умов:

дохід, пов`язаний з наданням послуг, визнається, виходячи зі ступеня завершеності операції з надання послуг на дату балансу, якщо може бути достовірно оцінений результат цієї операції.

Результат операції з надання послуг може бути достовірно оцінений за наявності всіх наведених нижче умов: імовірності надходження економічних вигод бід надання послуг.. /

Згідно п.21. П(С)БО 15 «Дохід» дохід відображається в бухгалтерському обліку в сумі справедливої вартості активів, що тримані або підлягають отриманню.

Відповідно до п.5 П(С)БО 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року № 20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2000 р. за № 85/4306, зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Також, п.3 П(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07,02.2013 № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 р. за № 336/22868 передбачено, що склад доходів, що відносяться до відповідної групи, встановлено Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку "Звіт про фінансові результати".

Доходи - збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов`язань, які призводять до зростання власного капіталу (за винятком зростання Капіталу за рахунок внесків власників).

Витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок Його вилучення або розподілення власниками).

Відповідно до статті 257 «Загальна позовна давність» Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-ІУ, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Вимогами Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ, зі змінами та доповненнями, передбачено, що пп.14.1.11. п. 14.1 ст. 14 ПК України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак

а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;

б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення;

в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими;

ґ) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - заборгованість, що не перевищує 25 відсотків мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб);

д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв`язку з його ліквідацією;

е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року;

є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості;

ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством;

з) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією;

и) заборгованість фізичної особи, яка залишилася непогашеною перед іпотекодержателем після здійснення згідно із статтею 36 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, якщо законом або договором передбачено, що після завершення такого позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником - фізичною особою основного зобов`язання є недійсними.

Відповідно до п.14.1.258. 14 ПК України, фінансовий кредит - кошти, що надаються банком-резидентом або нерезидентом, що кваліфікується як банківська установа згідно із законодавством країни перебування нерезидента, або резидентами і нерезидентами, які мають згідно з відповідним законодавством статус небанківських фінансових установ, а також іноземною державою або його офіційними агентствами, міжнародними фінансовими організаціями та іншими кредиторами - нерезидентами юридичній чи фізичній особі на визначений строк для цільового використання та під процент.

Згідно п.141.1 ст. 141 Податкового Кодексу України (в редакції, яка діяла на час правовідносин), до складу витрат включаться будь-які витрати, пов`язані з нарахуванням процентів за борговими зобов`язаннями (в тому числі за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів, відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв`язку з провадження господарської діяльності.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. На даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.

Первинний документ згідно з визначенням ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю» до компетенції Загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить в тому числі прийняття рішень про виділ, злиття, поділ, приєднання, ліквідацію та перетворення товариства, обрання комісії з припинення (ліквідаційної комісії), затвердження порядку припинення товариства, порядку розподілу між учасниками товариства у разі його ліквідації майна, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, затвердження ліквідаційного балансу товариства.

Частинами 1, 2 ст. 48 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю» товариство припиняється внаслідок передання всього свого майна, всіх прав та обов`язків іншим господарським товариствам - правонаступникам шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або в результаті ліквідації. Добровільне припинення товариства здійснюється за рішенням загальних зборів учасників у порядку, встановленому цим Законом, з дотриманням вимог, встановлених законодавством. Інші підстави та порядок припинення товариства встановлюються законом.

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Статтею 105 Цивільного кодексу України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють ЇЇ у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 Цивільного кодексу України з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Висновки суду.

Судом встановлено, що 20.11.2020 року засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ» прийнято рішення про ліквідацію товариства та створено ліквідаційну комісію, що підтверджується записом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.11.2020 року за №010039514.

Відповідно до п. 137.4. ст. 137 та пп. 137.4.3 п. 137. 4 ст. 137 Податкового кодексу України податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий' (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду, крім випадку, якщо, платник податку ліквідується (у тому числі до закінчення першого податкового (звітного) періоду), коли останнім податковим (звітним) періодом вважається період, на який припадає j дата ліквідації.

Зазначена норма чинного законодавства виконана товариством, при цьому після відкриття процедури ліквідації ліквідаційною комісією були здійснені дії, передбачені ст. ст. 105, 110, 111 Цивільного кодексу України.

Отже з урахуванням зазначеного після внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновника про ліквідацію товариства - розпочинається встановлена законом процедура ліквідації товариства, яка направлена на вирішення питань з дебіторською та кредиторською заборгованістю, та подальше їх погашення за черговістю, встановленою ст. 112 Цивільного кодексу України.

Відносно товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ» така процедура розпочалася з 24.11.2020 року із встановленням строку для пред`явлення вимог кредиторами до 25.01.2021 року.

В зазначений період між компанією «PANCRASS OVERSEAS SA», Республіка Панама та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ» укладено договір прощення боргу від 31.12.2020 року, відповідно до якого зафіксовано, що заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ» перед Компанією «PANCRASS OVERSEAS SA» за кредитним договором № 71/07-2010 від 19.07.2010 року становить 1 487 337,83 доларів США та складається з 337 000 доларів США суми основного боргу та 1 150 337,83 доларів США - нарахованих на суму боргу відсотків.

При цьому відповідно до ст. 605 Цивільного кодексу України шляхом підписання договору відбулося списання (прощення) суми основного боргу - 337 000 доларів США.

Також вказаним договором зафіксована сума боргу по нарахованим відсоткам 1 150 337,83 доларів США.

В подальшому 31.03.2021 року між компанією «PANCRASS OVERSEAS SA», Республіка Панама та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ», укладено ще один договір прощення боргу, відповідно до якого зафіксовано, що заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ» перед Компанією «PANCRASS OVERSEAS SA» за кредитним договором № 71/07-2010 від 19.07.2010 року становить 1 150337,83 США.

При цьому відповідно до ст. 605 Цивільного кодексу України шляхом підписання договору відбулося списання (прощення) частини нарахованих відсотків - 273 000 доларів США.

Також вказаним договором зафіксована сума боргу по нарахованим відсоткам 877 337,83 доларів США.

Суд зазначає, що вказані угоди підписувалися вже на стадії проведення ліквідаційної процедури та мають вплив на ліквідаційний баланс підприємства.

Таким чином, посилання відповідача в Акті перевірки № 13811/15-32-07-02/37170997 від 12.07.2021 року на те, що заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНИКА ПРОДДЕКТ» перед Компанією «PANCRASS OVERSEAS SA» за кредитним договором № 71/07-2010 від 19.07.2010 року є безповоротною фінансовою допомогою не відповідає дійсності, оскільки вказана заборгованість на момент прийняття рішення про ліквідацію товариства не зникла та підписання відповідних договорів про прощення боргу, відповідно до яких частина заборгованості на підставі ст. 605 Цивільного кодексу України прощена, підтверджує те, що вказана заборгованість існує та повинна бути повернута кредитору.

Крім того, судом досліджені додаткові докази, а саме: гарантійний лист від 15.01.2018 року, яким підтверджена гарантія повного повернення заборгованості зі сплатою відсотків у порядку та на умовах, передбачених вказаним кредитним договором до 31 грудня 2022 року, відповідь кредитора про згоду на продовження терміну погашення основної суми кредиту до цієї ж дати за умови сплати разом із відсотками за використання кредитних коштів, додаткова угода від 17.04.2018 року про забезпечення повернення отриманого кредиту не пізніше 31 грудня 2022 року і сплату нарахованих відсотків на умовах п.4.3 цього договору.

З огляду на зазначене, беручи до уваги докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що податковий орган, приймаючи податкові повідомлення-рішення, необґрунтовано застосував пп.14.1.11. п. 14.1 ст. 14 ПК України, тому діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, всупереч вимогам Податкового кодексу України.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління ".

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ» (65009, м. Одеса, вул. Генуезька, 1-а) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 12.08.2021 року № 19539/15-32-07-02.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 12.08.2021 року № 19543/15-32-07-02.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ» (65009, м. Одеса, вул. Генуезька, 1-а, ) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166), сплачений судовий збір у розмірі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 23.12.2021 року.

Суддя Бутенко А.В.