Справа № 420/17273/21
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Одеса

У залі судових засідань № 18

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Донець В.Р.

за участю сторін:

представника позивача - Большан М.О.

представника відповідача - Похватілова О.Ю

третьої особи - Голдакова С.В.

представника третьої особи - Чирки О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови, - ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 позовною заявою до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюка В.В. від 04.08.2021 року ВП №65265094 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700 грн.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, третій особі пояснень щодо суті спору.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позов обґрунтований позивачем тим, що матеріали виконавчого провадження, а також фактичні обставини справи не містять жодного підтвердження того, що ОСОБА_1 08.07.2021 року не забезпечила зустріч батька з дитиною без поважних причин, оскільки дитина перебувала в дитячому садочку, а зустрічі мають за рішенням суду відбуватися з врахуванням режиму дня малолітньої дитини. В акті державного виконавця від 08.07.2021 року, який був складений під час примусового виконання рішення суду по справі №520/21178/18 (ВП №65265094) зазначено, що під час приїзду ОСОБА_2 на зустріч з донькою, вона перебувала в закладі дошкільної освіти, а саме у дитячому садку, що додатково знайшло своє підтвердження у офіційній відповіді директора цього закладу. Таким чином, оскаржувана постанова була винесена державним виконавцем всупереч закону та без наявності на то відповідних підстав, адже жодних дій, направлених на навмисне, свідоме небажання виконувати судове рішення по справі №520/21178/18 (ВП№65265094) ОСОБА_1 не вчиняла та не мала намір вчиняти, у зв`язку із чим у державного виконавця були відсутні правові підстави для покладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення. Факт перебування доньки ОСОБА_2 у дошкільному навчальному закладі, не свідчить про те, що ОСОБА_1 , як боржник по виконавчому провадженню та матір малолітньої доньки ОСОБА_3 заперечувала проти виконання рішення суду та побачення батька з дитиною. Факт перебування дитини у дошкільному навчальному закладі є свідченням того, що ОСОБА_1 , як матір малолітньої ОСОБА_3 , діяла виключно в інтересах доньки.

Представник відповідача в судове засідання з`явився. З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що 23.04.2021 року на примусове виконання до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов виконавчий лист №520/21178/18, виданий 12.04.2021 року Київським районним судом м. Одеси про зобов`язання ОСОБА_1 не перешкоджати батькові у вільному спілкуванні з дитиною та забезпечити виконання графіку спілкування. Державним виконавцем неодноразово здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_1 з метою перевірки виконання боржником ОСОБА_1 рішення суду, однак поспілкуватися з дитиною батько не зміг. 24.06.2021 року державним виконавцем на підставі ч. 2 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про визначення місця побачення стягувача з дитиною за адресою АДРЕСА_1 . 04.08.2021 року державним виконавцем на підставі ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин, яка є правомірною та скасуванню не підлягає.

Третя особа та його представник в судове засідання з`явилися, заперечували щодо задоволення позовної заяви. З пояснень на позовну заяву вбачається, що ОСОБА_2 бажає спілкуватися зі своєю дитиною та неодноразово приходив відповідно до графіку спілкувань з дитиною за адресою: АДРЕСА_1 разом з державним виконавцем, проте з різних причин матір дитини не дає можливість батькові спілкуватися з дитиною. 08.07.2021 року, на виконання постанови Одеського апеляційного суду від 18.02.2021 року за наслідками перегляду цивільної справи № 520/21178/18, в межах виконавчого провадження № 65265094, ОСОБА_2 разом з представником Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) - державним виконавцем Гуменюком Валентином Володимировичем, прибули за місцем побачення третьої особи та доньки ОСОБА_4 , визначеним у постанові державного виконавця про визначення місця побачення стягувана з дитиною від 24.06.2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 , однак ОСОБА_1 повідомила, що дитини вдома не має та вона перебуває в дитячому садочку і побачити батько дитину не зможе. Таким чином, ОСОБА_1 підтвердила свою відмову від виконання рішення суду та небажання аби батько побачився з ОСОБА_5 . За наслідками невиконання ОСОБА_1 рішення суду відносно неї цілком правомірно та обґрунтовано винесена Постанову про накладання штрафу від 04.08.2021 року. На ОСОБА_1 покладено обов`язок повідомляти третю особу про можливі зміни у місці перебування дитини, проте 08.07.2021 року позивач в черговий раз знехтувала даною вимогою суду та не повідомила ні третю особу, ні державного виконавця про те, що в цей день дитина буде перебувати за адресою відмінною від адреси місця побачення.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, третьої особи та його представника, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У період з 07.11.2013 року по 22.01.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі та мають спільну дитину доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.01.2018 року у справі №520/15126/17 розірвано шлюб, зареєстрований 07 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2151, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (аркуш справи 73).

З метою врегулювання правовідносин між батьками спільної доньки ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 11.08.2017 року укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чернягіною Н.С., зареєстрований в реєстрі за №664. Умови цього договору містили узгоджений сторонами графік спілкування ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_2 (аркуші справи 84-86).

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2020 року у справі №520/21178/18 задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення графіку зустрічей батька із неповнолітньою дитиною. Задоволено частково зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання факту припинення договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини та визначення порядку спілкування батька з неповнолітньою дитиною. Встановлено факт припинення договору про здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини укладеного 11.08.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Встановлено графік спілкування ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_5 . ОСОБА_2 має право вільного спілкування з дитиною в режимі телефонного, смс або інтернет спілкування незалежно від графіку спілкування. Спілкування ОСОБА_2 з неповнолітньою ОСОБА_5 має відбуватись за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного і морального розвитку дитини, з урахуванням режиму дня та особистостей відповідного віку. Зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати батькові у вільному спілкуванні з дитиною та забезпечити виконання графіку спілкування, для чого ОСОБА_1 повинна повідомляти ОСОБА_2 про можливі зміни у місці перебування (місце постійного або тимчасового проживання та зміни дошкільних, учбових закладів ) дитини або стан здоров`я дитини які можуть перешкодити виконанню графіку спілкувань, з наданням на вимогу батька документів які підтверджують стан здоров`я та повідомити про місце перебування дитини. В інших позовних вимогах ОСОБА_2 відмовлено (аркуші справи 87-98).

Постановою Одеського апеляційного суду від 18.02.2021 року у справі №520/21178/18 рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2020 року - змінено. Доповнено резолютивну частину рішення, а саме частину четверту викладено в наступній редакції: «Встановити графік спілкування ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням режиму дня малолітньої дитини, особливостей відповідного віку дитини …» і далі по тексту. В зв`язку з необхідністю відновлення психоемоційного зв`язку між батьком ОСОБА_2 та дитиною донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено порядок виконання цього рішення шляхом визначення перехідного період терміном на 6 місяців протягом якого батько спілкується з дитиною кожен тиждень з урахуванням режиму дня малолітньої дитини наступним чином: Кожного першого та третього тижня: в середу з 16 годин до 19 годин та у суботу з 9-30 до 20 годин без присутності матері з можливістю відвідування місця проживання батька. Кожного другого та четвертого тижня: в четвер з 16 годин до 19 годин та у неділю з 9-30 до 17 годин без присутності матері з можливістю відвідування місця проживання батька. Можливість побачення батька ОСОБА_2 з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в день її народження та святковий день 8 березня для особистого привітання. Під час літніх канікул порядок спілкування встановлюється з урахуванням режиму дня малолітньої дитини наступним чином: Кожного першого та третього тижня в середу з 9-30 до 20 години та у суботу з 10 годин до 20 годин без присутності матері з можливістю відвідування місця проживання батька. Кожного другого та четвертого тижня: в четвер з 9-30 годин до 20 годин та у неділю з 10 годин до 17-30 без присутності матері з можливістю відвідування місця проживання батька. Попереджено ОСОБА_1 про неприпустимість вчинення дій, які перешкоджають відновленню психоемоційного зв`язку між ОСОБА_2 та дитиною донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Роз`яснено сторонам можливість звернення до суду з позовом про зміну порядку спілкування батька ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням вікових змін та особливостей формування соціальних та сімейних зв`язків.

На підставі заяви ОСОБА_2 про примусове виконання виконавчого листа №520/21178/18 від 12.04.2021 року, постановою державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюком В.В. від 27.04.2021 року ВП 65265094 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі №520/21178/18 від 12.04.2021 року (аркуш справи 111).

Державним виконавцем неодноразово, зокрема, 27.05.2021 року, 16.06.2021 року, 08.07.2021 року, здійснювався вихід разом з батьком дитини за адресою місця проживання дитини: АДРЕСА_1 , однак побачити дитину батькові не вдалося, з підстав, відповідно, відсутності боржника за адресою, відмовою дитини вийти до батька, перебування дитини в садочку.

Під час виходу державного виконавця разом з батьком дитини 08.07.2021 року за адресою місця проживання дитини: АДРЕСА_1 , яка є адресою визначеною місцем побачення стягувача з дитиною за постановою державного виконавця від 24.06.2021 року, мати дитини зазначила, що ОСОБА_6 перебуває в садочку, та оскільки боржником не забезпечене спілкування стягувача з дитиною у визначений графіком час, державним виконавцем складений відповідний акт (аркуш справи 116).

В акті ОСОБА_2 зазначив, що не згоден із даним актом, ОСОБА_1 не дала йому можливості забрати дитину у визначений час по надуманим причинам.

На підставі акту державного виконавця від 08.07.2021 року постановою державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюка В.В. від 04.08.2021 року ВП №65265094 за невиконання рішення суду на боржника ОСОБА_1 накладено штраф у розмірів 1700 грн. (аркуш справи 120).

Позивач не погодився із зазначеною постановою та звернувся до суду з цим позовом про її скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до положень ст. 1, 3, 5, ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Суд звертає увагу, що рішеннями Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2020 року та Одеського апеляційного суду від 18.02.2021 року у справі №520/21178/18 фактично встановлений графік спілкування ОСОБА_2 зі своєю донькою ОСОБА_5 з урахуванням режиму дня малолітньої дитини, особливостей відповідного віку дитини без присутності матері в зв`язку з необхідністю відновлення психоемоційного зв`язку між батьком та дитиною.

При цьому, рішеннями судів зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати батькові у вільному спілкуванні з дитиною та забезпечити виконання графіку спілкування, для чого ОСОБА_1 повинна повідомляти ОСОБА_2 про можливі зміни у місці перебування (місце постійного або тимчасового проживання та зміни дошкільних, учбових закладів ) дитини або стан здоров`я дитини які можуть перешкодити виконанню графіку спілкувань, з наданням на вимогу батька документів які підтверджують стан здоров`я та повідомити про місце перебування дитини.

Крім того, ОСОБА_1 попереджено про неприпустимість вчинення дій, які перешкоджають відновленню психоемоційного зв`язку між ОСОБА_2 та дитиною донькою ОСОБА_5 та роз`яснено сторонам можливість звернення до суду з позовом про зміну порядку спілкування батька ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_5 з урахуванням вікових змін та особливостей формування соціальних та сімейних зв`язків.

З акту державного виконавця від 08.07.2021 року вбачається, що державний виконавець разом з батьком дитини прибули за адресою місця проживання дитини: АДРЕСА_1 , яка є адресою визначеною місцем побачення стягувача з дитиною у визначений графіком час з 16:00 до 19:00 цього дня та в присутності понятих встановлено, що зі слів матері ОСОБА_6 перебуває у дитячому садочку із зазначенням його адреси.

Таким чином, у визначений у графіку час матір ОСОБА_4 , яка є боржником у виконавчому провадженні, не забезпечила можливість батькові побачитися з дитиною.

Позивачка зазначає в позові, що вона не перешкоджала батькові дитини її побачити, перебування дитини в дитячому садочку обумовлене інтересами дитини та за рішенням суду побачення мають відбуватися з урахуванням режиму дня малолітньої дитини, особливостей відповідного віку дитини, тобто, з врахуванням перебування дитини в садочку.

На підтвердження таких обставин позивачем надано до суду лист від 09.07.2021 року №37 приватного закладу освіти «Ерудит» «Гімназії І-ІІІ ступенів-дошкільний заклад» про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно перебувала 08.07.2021 року в ПЗО «Ерудит» з 9.00 до 16.20 (аркуш справи 117).

Разом з цим, суд звертає увагу на ту обставину, що позивачка, яка є боржником за виконавчим листом №520/21178/18 від 12.04.2021 року, має виконувати рішення суду, яке є обов`язковим до виконання, в тому числі в частині встановлення графіку побачень батька з дитиною, не перешкоджати батькові у вільному спілкуванні з дитиною та забезпечити виконання графіку спілкування, має повідомляти ОСОБА_2 про можливі зміни у місці перебування (місце постійного або тимчасового проживання та зміни дошкільних, учбових закладів ) дитини, її попереджено про неприпустимість вчинення дій, які перешкоджають відновленню психоемоційного зв`язку між ОСОБА_2 та дитиною донькою ОСОБА_5 .

В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що позивача якимось чином повідомляла державного виконавця або батька дитини про ту обставину, що він не може бачитися з дитиною у визначений графіком час через перебування в цей час дитини в дитячому садочку, при тому що графік побачень з дитиною визначений судом.

Крім того, суд критично ставиться до тверджень позивачки про те, що батько не може побачитися з дитиною 08.07.2021 року в зв`язку з перебуванням дитини в дитячому садочку, оскільки з листа дитячого садочка вбачається навчання дитини в цей день до 16:20, а при тому що за графіком побачень батько має можливість бачити доньку в цей день з 16:00 до 19:00, та мати за таких обставин могла повідомити державного виконавця та батька дитини про те, що дитину можна побачити через короткий проміжок часу, при тому що позивачці відомий графік побачень батька з дитиною.

Також, суд звертає увагу на те що під час розгляду справи досліджений запис прибуття державного виконавця та батька дитини 08.07.2021 року за адресою місця проживання дитини: АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 повідомила державному виконавцю про те, що ОСОБА_6 перебуває в садочку, на питання державного виконавця до якої години дитина перебуватиме в садочку, позивачка зазначила, що не знає, але планує її забирати, на питання батька чи може він забрати дитину з садочку, позивачка зазначила, що не може, без обґрунтування будь-яких причин для цього.

Таким чином, враховуючи не надання позивачкою можливості батькові побачитися з дитиною у визначений судом час за графіком, не зазначення нею часу до якого дитина перебуватиме в садочку, заперечення позивачкою можливості забрати дитину з садочку самостійно, суд приходить до висновку про невиконання боржницею рішення суду без поважних причин. Суд звертає увагу, що позивачка зазначила, що не знає до якої години дитина буде перебувати в садочку, зазначило, що планує її забирати, що свідчить про зловживання своїм правом на обмеження батька в праві на спілкування з дитиною, при тому, що мати може формувати режим дня дитини враховуючи проживання дитини з нею та нерівне становище батька в даному випадку, який не знає розпорядку дня дитини. Доказів доведення батькові режиму дня дитини, або звернення до суду з вимогами про зміну графіку побачень батька з дитиною з врахуванням режиму дня дитини позивачка до суду не надала.

Суд також звертає увагу на наявний в матеріалах справи акту державного виконавця щодо неможливості батька побачити дитину 27.05.2021 року через відсутність позивачки за місцем проживання, при тому, що в цей день за рішенням суду вона мала забезпечити виконання рішення суду, як боржник у виконавчому провадженні, що також свідчить про не бажання матері надати можливість батькові у спілкуванні з дитиною.

Таким чином, суд вважає, що позивачка без поважних причин не виконала рішення суду та вимоги виконавчого листа у виконавчому провадженні, що є підставою для винесення державним виконавцем постанови про накладення на боржника штрафу у відповідності до ст. 63, 64-1, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання позивача на несвоєчасність винесення оскаржуваної постанови, тобто, через місяць після складання акту державного виконавця, суд не приймає до уваги, оскільки нормами законодавства не визначено будь-яких строків винесення такої постанови від дати складання акту.

Позивачка зазначає в позові про обізнаність державного виконавця про наявність листа від 09.07.2021 року №37 приватного закладу освіти «Ерудит» «Гімназії І-ІІІ ступенів-дошкільний заклад» про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно перебувала 08.07.2021 року в ПЗО «Ерудит» з 9.00 до 16.20, однак жодного доказу на підтвердження цих обставин позивачка не надає.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що постанова Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.08.2021 року ВП №65265094 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700 грн., є правомірною та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані, не відповідають вимогам законодавства, у зв`язку із чим не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Генерала Петрова, 1, м. Одеса, 65065, ), третя особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюка В.В. від 04.08.2021 року ВП №65265094 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700 грн. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида

.