Справа № 640/11158/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року м. Київ №640/11158/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Гловопром Україна»
пропідтвердження обґрунтованості адміністративного арешту
встановив:

Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гловопром Україна», у якому просило суд:

- підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Гловопром Україна.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач відмовив у допуску до проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, тому позивач правомірно прийняв рішення про застосування арешту майна платника податків відповідно до статті 94 Податкового кодексу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем порушено строк 96 годин на підтвердження обґрунтованості арешту майна позивача. Крім того, ним було оскаржено наказ «Про проведення фактичної перевірки» №11-п від 13 січня 2021 року до суду і з його заявою було відкрито провадження.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 13 січня 2021 року №11-п призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Гловопром України».

18 січня 2021 року посадовими особами позивача здійснено вихід за місцезнаходженням відповідача з метою приступити до проведення фактичної виїзної перевірки на підставі наказу від 13 січня 2021 року №11-п, проте відповідач відмовив у допуску уповноважених осіб контролюючого органу до перевірки, про що ними було складено відповідний акт.

За результатами розгляду звернення управління податкового органу про застосування адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Гловопром України» Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві на підставі положень статті 94 ПК України прийнято рішення №2891 від 19 січня 2021 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Гловопром України».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2021 року у справі №640/1376/21 звернення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Гловопром України» залишено без розгляду.

У зв`язку з цим, 21 квітня 2021 року Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернулось до суду в загальному порядку з позовною заявою про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Гловопром України», застосованого рішенням Головного управління ДПС в Києві від 19 січня 2021 року №2891.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Згідно пункту 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті (пункт 94.3 статті 94 ПК України).

Пунктом 94.2 статті 94 ПК України передбачено підстави для застосування адміністративного арешту майна, серед яких, зокрема, є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до пункту 94.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

За правилами пункту 94.19.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом вказаного строку рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

У разі якщо майно платника податків звільняється з-під адміністративного арешту у випадку, визначеному, зокрема, пунктом 94.19.1, повторне накладення адміністративного арешту з підстав накладення першого арешту не дозволяється (пункт 94.21 статті Кодексу).

Статтею 283 КАС України передбачено право звернення податкових органів до суду із заявою щодо, зокрема, підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі (частина друга статті 283 КАС України).

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для такого висновку. Так, за наявності відповідних умов, визначених у пункті 94.2 статті 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов`язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.

Отже вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, заявлені поза межами 96-годинного строку, не є такими, що можуть бути задоволеними, адже, у цьому випадку, відсутні відповідні обставини, з якими положення статті 94 ПК України пов`язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов`язків.

За встановлених у даній справі обставин звернення ГУ ДПС до суду із позовом про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Гловопром України », накладеного рішенням контролюючого органу від 19 січня 2021 року, лише 21 квітня 2021 року (про що свідчить вхідний штамп канцелярії суду на позовній заяві), тобто після спливу строку у 96 годин після прийняття рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, протягом якого судом має бути перевірена обґрунтованість цього рішення, та припинення застосованого ним адміністративного арешту в силу вимог пункту 94.19.1 статті 94 ПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ГУ ДПС у м. Києві.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду по справам №820/3059/17 від 08 серпня 2018 року та №815/3986/16 від 14 січня 2021 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко