Справа № 480/5339/21
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2021 р. Справа № 480/5339/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, третя особа - акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання", про зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок призначеної йому пенсії з дати призначення з урахуванням страхового стажу за період роботи з 01.12.2018 по 31.12.2019 в АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на момент перерахунку. Позовні вимоги мотивує тим, що з 01.02.1980 по 04.05.2020 він працював в АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання". У вересні 2017 року вийшов на пенсію і продовжив працювати. У січні 2020 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у відповідь на яку відповідачем проведено перерахунок пенсії, однак не враховано у стаж період його роботи з 01.12.2018 по 31.12.2019. На звернення до ГУ ПФУ в Сумській області зі скаргою з приводу підстав неврахування зазначеного періоду роботи при здійсненні перерахунку пенсії відповідач повідомив, що в стаж зараховуються лише ті місяці, за які сплачені страхові внески. Вважає такі дії відповідача протиправними та зазначає, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник. Крім того, заборгованість АТ "СМНВО" частково сплачена, несплаченою залишається заборгованість за період з 01.08.2019 по 30.04.2020. Таким чином, відповідач, не врахувавши період його роботи з 01.12.2018 по 31.12.2019 до загального трудового стражу під час проведення перерахунку пенсії, порушив його конституційні права та гарантії на належний соціальний захист. Просив позов задовольнити.
Відповідач про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення йому копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, але у встановлений строк відзиву на позовну заяву не подав. З огляду на положення ч. 6 ст. 162 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Третя особа пояснень щодо позову не надала.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач з 01.02.1980 по 04.05.2020 працював в АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (а.с.2-6).
З вересня 2017 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області, при цьому продовжує працювати та отримувати заробітну плату. У січні 2020 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у відповідь на яку відповідачем проведено перерахунок пенсії, однак не враховано у стаж період його роботи з 01.12.2018 по 31.12.2019.
Протягом 2018-2019 років внески роботодавцем позивача до Пенсійного фонду перераховувалися, але не за всі місяці. Зокрема, за період з 01.08.2019 по 30.04.2020 АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" страхові внески не сплачені (а.с.9-10,11-12).
Суд вважає, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області врахувати страховий стаж позивача за період роботи з 01.12.2018 по 31.12.2019 в АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на час проведення перерахунку його пенсії є необґрунтованою та суперечить вимогам чинного законодавства з огляду на таке.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Загальні засади державного пенсійного забезпечення визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення", який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших передбачених джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон).
Відповідно до ст. 1 Закону страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.
Механізм обов`язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних прав.
Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку, тощо.
З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (пункт 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування") незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 20 Закону, частина 12 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").
Питання, пов`язані з перерахунком пенсії стосовно осіб, які продовжували працювати, врегульовані в частині 4 статті 42 Закону, в якій визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
У спірних правовідносинах позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак при проведенні перерахунку не враховано у стаж період його роботи з 01.12.2018 по 31.12.2019, оскільки за цей період його роботодавцем АТ Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" не сплачено страхові внески.
Приписами ч. 3 ст. 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови та порядок пенсійного забезпечення. У статті 5 цього Закону наголошується, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Правова норма зазначеного Закону єдиною підставою для перерахунку пенсії визнає врахування страхового стажу після призначення пенсії. У формулі заробітної плати для перерахунку пенсії не містяться вимоги про застосування показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахування пенсії.
Отже, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати та стажу, набутого після її призначення, оскільки Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не передбачає обов`язковою умовою перерахунку пенсії повну сплату внесків страхувальниками. Крім того, пенсійним органом не взято до уваги відсутність вини позивача як застрахованої особи.
Відповідно до ч. 10 ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат (ч. 1 ст. 113 Закону).
Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті. Однак, застраховані особи без сприяння державних органів позбавлені можливості безпосередньо й оперативно впливати на повноту і своєчасність такої сплати, що, фактично, у випадку неповної сплати означатиме порушення рівності їх прав на призначення (перерахунок) пенсії при інших рівних умовах.
Оскільки у спірних правовідносинах неповна сплата страхових внесків призвела до порушення принципу рівності особи перед законом, а пенсійний орган не вжив дієвих заходів для забезпечення гарантованого державою права на трудову пенсію (її перерахунок), то суд визнає оскаржувані дії протиправними та вважає необхідним зобов`язати відповідача перерахувати пенсію.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Враховуючи викладене, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що відмова відповідача зарахувати позивачу спірний період роботи до загального трудового стажу та провести перерахунок пенсії не відповідає нормам чинного законодавства, тому за наведених обставин і правових норм вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 908,00 грн в рахунок відшкодування судового збору (а.с.25).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з дати призначення з урахуванням страхового стажу за період роботи з 01.12.2018 по 31.12.2019 в АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на момент перерахунку.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 908,00 грн в рахунок відшкодування судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах