Справа № 930/1479/21
Суддя: Науменко С. М.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 930/1479/21
Провадження № 2-а/930/24/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2021 року Немирівський районний суд

Вінницької області

у складі: головуючого судді Науменка С.М.

за участю: секретаря судового засідання Андрущак Л.П.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Немирів, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Вінницькій області інспектора ОР сержанта поліції Конопацького Віталія Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕАН № 4411826 від 28.06.2021 року

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до поліцейського УПП у Вінницькій області інспектора ОР сержанта поліції Конопацького Віталія Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕАН № 4411826 від 28.06.2021 року.

Мотивуючи позовну заяву тим, що постановою серія ЕАН № 4411826 від 28.06.2021 винесеною поліцейським УПП у Вінницькій області інспектором ОР сержантом поліції Конопацьким Віталієм Олеговичем 1 батальйону 4 роти її, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 28.06.2021 о 09:09 год. на а/д М 21 282 км. в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 м. Калинівка перевищила швидкість на 28 км/год., рухалася зі швидкістю 78 км/год. Швидкість вимірювалась приладом Трукам 0083651, чим порушила п. 12.4 ПДР - Порушення швид. режиму в населених пунктах (дозвол.швид. не більше 50 км/год.).

Позивачка, вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних, у зв`язку з тим, що єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

28.06.2021 близько 09:09 год. рухалася на автомобілі марки nissan x-trail в м. Калинівка була зупинена відповідачем, який звинуватив її в перевищенні швидкісного режиму, мотивувавши це даними зафіксованими на приладі ТРУКАМ 0083651, при чому згідно даних на спідометрі її автомобіля швидкість з якою рухався автомобіль не перевищувала дозволену швидкість руху на даному відрізку шляху.

Після чого, незважаючи на її пояснення, відповідачем була винесена постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху - перевищення швидкісного режиму в населених пунктах.

Однак, прилад ТРУКАМ 0083651 поліцейським держав в руках, не зі штативу по периметру дороги, що є незаконним та є підставою для скасування постанови.

З такими діями відповідача, а також із постановою про накладення на адміністративного стягнення, яка складена з грубим порушенням вимог матеріального та процесуального права позивачка не згоден, тому звернувся за вирішенням вказаного питання до суду.

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву про розгул справи у її відсутність, позов підтримала та просила суд його задовольнити.

Відповідач, до зали судового засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАН № 4411826 від 28.06.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 28.06.2021 о 09:09 год. на а/д М 21 282 км. в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 м. Калинівка перевищила швидкість на 28 км/год., рухалася зі швидкістю 78 км/год. Швидкість вимірювалась приладом Трукам 0083651, чим порушила п. 12.4 ПДР - Порушення швид. режиму в населених пунктах (дозвол.швид. не більше 50 км/год.).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Пункт 12.4ПДРУкраїни передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Позивач зазначає, що відповідач інспектор упереджено розглядав справу, не встановивши всі обставини справи. Заперечень, доказів на спростування даної інформації відповідачем до суду не надано.

Згідно зі ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Застосування поліцейським приладу ТРУКАМ (із фото- та відеофіксацією) не в фіксованому стані (тобто «з руки»), не зі штативу по периметру дороги є незаконним. Оскільки поліцейський, тримаючи прилад в руках, здійснює ним керування.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1ст. 288 КУпАП).

Згідно ч. 1ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1ст. 7 КУпАП , ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283і284 КУпАП . У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові, яка оскаржується, інспектором не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до правової позиції Верховного суду, що викладена в постанові у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) від 30.05.2019, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що посадовою особою не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за який її притягнуто до адміністративної відповідальності постановою серії ЕАН №4 4411826 від 28.06.2021, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 241-246, 255,257,263, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Вінницькій області інспектора ОР сержанта поліції Конопацького Віталія Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕАН № 4411826 від 28.06.2021 задовольнити.

Скасувати постанову серія ЕАН № 4411826 від 08.06.2021 винесену поліцейським УПП у Вінницькій області інспектором ОР сержантом поліції Конопацьким Віталієм Олеговичем 1 батальйону 4 роти, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Немирівський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.М. Науменко