Справа № 420/11219/20
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/11219/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі № 420/11219/20 за апеляційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, за участі третіх осіб - Державної судової адміністрації України, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, за участі третіх осіб - Державної судової адміністрації України, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області щодо обмеження виплат суддівської винагороди в період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року;

- зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області виплатити судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену суму суддівської винагороди за період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів;

- рішення суду в частині виплати суддівської винагороди за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області щодо обмеження виплат суддівської винагороди в період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області виплатити судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену суму суддівської винагороди за період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області - задоволено частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року скасовано з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Стягнуто з держави України за рахунок коштів Державного бюджету України, головним розпорядником яких є Державна судова адміністрація України, шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України з бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів» на користь ОСОБА_1 недоотриману суддівську винагороду за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року в сумі 137 229,33 грн. (сто тридцять сім тисяч двісті двадцять дев`ять грн. тридцять три коп.) з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

24.11.2021 року ОСОБА_1 подала заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Просила суд апеляційної інстанції зобов`язати Державну казначейську службу України та Державну судову адміністрацію України подати у десятиденний строк звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року по справі № 420/11219/20, за наслідками розгляду якого накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи подану заяву ОСОБА_1 , зазначила, що у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 року та виконавчому листі, виданого на виконання вищезазначеного судового рішення чітко визначено порядок виконання рішення суду та вказана конкретна бюджетна програма, в межах якої має виконуватись стягнення грошових коштів, а саме: з бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів». Проте, Державною казначейською службою України не тільки не було виконано рішення суду у визначений законом строк, але й було безпідставно змінено встановлений судом порядок виконання судового рішення, що свідчить про очевидне ухилення від виконання судового рішення та є підставою для застосування судом положень ст. 382 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи заяви, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах віднесено до процесуальних питань, що пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, і врегульовано статтю 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, про що просив позивач, є повноваженням суду, яке не виключає існування принципу обов`язковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (стаття 129-1 Конституції України, частина 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права (що таке зобов`язання суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду) викладені в постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі №823/1265/16, які відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Так, колегією суддів встановлено, що 14 липня 2021 року на адресу Казначейства надійшла заява ОСОБА_1 від 12.07.2021 року стосовно виконання судового рішення та виконавчий лист Одеського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 року по справі № 420/11219/20.

За наслідками опрацювання вищевказаного виконавчого листа. Казначейством було встановлено, що боржником за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 року по справі №420/11219/20 є Державна судова адміністрація України (далі України), а безспірне списання коштів на користь ОСОБА_1 визначено за рахунок програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

Пунктом 28 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 зі змінами та доповненнями (далі - Порядок № 845) встановлено, що орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів.

Так, на виконання п. 28 Порядку № 845 Казначейством для здійснення безспірного списання було визначено код програмної класифікації видатків 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», код економічної класифікації видатків 2730 «Інші виплати населенню» та номер рахунку, за якими проводиться безспірне списання, про що було повідомлено Державну судову адміністрацію України листом від 23.07.2021 року № 13-06-06/15246. Також у вищезазначеному листі Казначейство повідомило Державну судову адміністрацію України про необхідність надати інформацію, пов`язану з виконанням рішення суду до Казначейства у термін до п`яти робочих днів.

Листом від 28.07.2021 №13-06-06/15246 ДСА України повідомила Казначейство, що постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2021 року по №420/11219/20, на виконання якої видано вищевказаний виконавчий лист, підлягає виконанню за рахунок бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів».

З приводу зазначеного колегія суддів зазначає наступне.

З 2004 року в Україні запроваджена і діє бюджетна програма КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», метою якої є виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів, а завданням цієї програми є виплата заборгованості за рішеннями судів, винесеними на користь суддів та працівників апаратів судів.

Відповідно до паспорту бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», визначено, що підставами для виконання цієї бюджетної програми є, зокрема Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року №4901-VI та Порядок № 845.

Тобто, саме в межах бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» передбачено бюджетні призначення та асигнування на виплату заборгованості за рішеннями судів, винесеними на користь суддів та працівників апаратів судів, яка стягується у безспірному порядку на підставі Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року №4901-VI та Порядку № 845.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Підпунктом 2 пункту 25 Порядку № 845 передбачено, що у разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника)здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому, пункти 24 - 34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

Отже, виконання рішення суду повинно здійснюватись Казначейством за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

Так, боржником за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 року по справі №420/11219/20 є Державна судова адміністрація України, тому стягнення за вищезазначеним виконавчим листом на користь ОСОБА_1 визначено за рахунок програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 33 Порядку № 845 у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з пп. 1 п. 47 цього Порядку.

При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.

Як вбачається з матеріалів справи виконавчий лист Одеського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 року по справі № 420/11219/20 наразі не виконано за рахунок коштів, які передбачені за Програмою 0501150 «Виконання рішень суді на користь суддів та працівників апаратів судів», у зв`язку з недостатністю коштів, тому вказаний виконавчий документ підлягає виконанню за бюджетною програмою «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою».

Згідно положень п. 3 Прикінцевих та перехідних положень статті З Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника; другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Крім цього, на переконання колегія суддів факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень не діяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

На підставі аналізу зазначених норм права, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що невиконання судового рішення управлінням в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та вчинення дій щодо виділення коштів для виплат за рішенням суду, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на даний час відсутні об`єктивні підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі.

Керуючись статтями 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року та зобов`язання Державну казначейську службу України та Державну судову адміністрацію України подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення, прийнятого за наслідками розгляду даної адміністративної справи, відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.