Справа № 371/366/18
Суддя: Капшук Л. О.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

24.12.2021 Єдиний унікальний № 371/366/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року м. Миронівка

ЄУН 371/366/18

Провадження № 2-а/371/13/21

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі секретаря судових засідань Сахненко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0096/10200/18 від 28 лютого 2018 року. Заявлені вимоги обґрунтувала тими обставинами, що 02 травня 2016 року через митний пост Чернігівської митниці ДФС вона ввезла на митну територію України транспортний засіб для особистого користування, а саме автомобіль «BMW 330», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 (країна реєстрації Литовська Республіка).

23 січня 2018 року Чернігівською митницею ДФС складено протокол про порушення митних правил №0096/10200/18, розгляд якого призначено на 7 лютого 2018 року. Вона направляла на поштову адресу митниці клопотання про анулювання протоколу на підставі частини 1 статті 467 Митного кодексу України та повідомила про неможливість прибути на розгляд в зв?язку з хворобою та бажання прийняти участь у розгляді справи. Розгляд справи було перенесено на 28 лютого 2018 року.

Не зважаючи на її клопотання про перенесення розгляду справи, 28 лютого 2018 року Чернігівською митницею ДФС прийнята постанова в справі про порушення митних правил №0096/10200/18.

Вважає вказану постанову протиправною, оскільки, виходячи зі змісту положень частини 3статті 470 Митного кодексу України та встановлених обставин справи, контролюючий орган прийняв оскаржувану постанову № 0096/10200/18 від 28 лютого 2018 року поза межами строків, встановлених статтею 95, частиною 1 статті 467 Митного кодексу України.

З часу вчинення нею порушення митних правил до моменту винесення оскаржуваної постанови минуло більше шести місяців, а правопорушення є закінченим на одинадцятий день після ввезення транспортного засобу, тому не може розглядатися, як триваюче. Крім того зазначила, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем порушено її право щодо належного повідомлення про розгляд справи. Вона зверталася до відповідача з клопотаннями про перенесення дати розгляду справи на іншу в зв?язку з неможливістю прибути на розгляд через хворобу, проте справу розглянуто у її відсутності.

Просила відновити строк на оскарження постанови в справі про порушення митних правил та скасувати постанову Чернігівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0096/10200/18 від 28 лютого 2018 року.

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 09 липня 2018 року відкрито провадження у справі.

На підставі розпорядження керівника апарату Миронівського районного суду Київської області у зв?язку з закінченням повноважень судді Поліщук А.С. справу передано для повторного автоматизованого розподілу.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Капшук Л.О.

Ухвалою Миронівського районного суду від 18 грудня 2019 року підготовче судове засідання закрите, справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Позивач в судове засідання не з?явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача Чернігівської митниці ДФС будучи повідомленим про час, місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, надав письмовий відзив на позовну заяву у встановлений термін, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, зазначив, що під час виконання митних формальностей перевіркою центральної бази даних ЄАІС ДФС встановлено, що позивач 2 травня 2016 року ввезла у зону митного контролю митного контролю України автомобіль «BMW 330», реєстраційний номер НОМЕР_1 , (країна реєстрації Литовська Республіка) кузов № НОМЕР_3 . Позивач мала б вивезти автомобіль за митну територію України не пізніше 12 травня 2016 року. Проте, станом на 23 січня 2018 року, в порушення пункту 1 частини 1 статті 95 Митного кодексу України, позивач не вивезла вказаний транспортний засіб за межі митної території України. Зазначені обставини вказували на наявність в її діях ознак порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України.

В наданих митному органу письмових поясненнях позивач не заперечувала проти того, що перевищила встановлені Митним кодексом України строки в зв?язку з сімейними обставинами.

Оскільки в діях позивача вбачалися ознаки порушення митних правил, передбачені частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, відносно неї 23 січня 2018 року було складено протокол № 0096/10200/18 про порушення митних правил.

Обставин, які б згідно статей 17, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статті 460 Митного кодексу України, виключали можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності встановлено не було, тому постановою заступника начальника Чернігівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Литвиненка В.В. від 28 лютого 2018 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п?ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Вважає, що твердження позивача про сплив шестимісячного строку притягнення її до відповідальності за вчинення порушення митних правил не відповідає вимогам законодавства, оскільки вказане правопорушення є триваючим, так як момент виявлення даного правопорушення мав місце 23 січня 2018 року, коли позивач була опитана щодо вказаного правопорушення та в її діях були виявлені ознаки правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України.

Фактичні обставини справи

Автомобіль «BMW 330», реєстраційний номер НОМЕР_1 , (країна реєстрації Литовська Республіка) кузов № НОМЕР_2 ввезено на територію України ОСОБА_1 в митному режимі транзитпо смузі «зелений коридор». Вказана обставина підтверджується даними Диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску Бази АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС (а.с. 209).

23 січня 2018 року відносно ОСОБА_1 складено протокол №0096/10200/18 за ознакою порушення нею митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України. Розгляд справи про порушення митних правил було призначено на 07 лютого 2018 року. Про розгляд справи позивач повідомлена, про що свідчить її підпис у протоколі (а.с.204-205).

Під час складення протоколу №0096/10200/18 позивач надала пояснення, що не змогла вивезти автомобіль за митну територію України у встановлені законодавством строки в зв?язку з сімейними обставинами (а.с. 206).

02 лютого 2018 року позивач зверталася до відповідача із клопотанням про анулювання протоколу №0096/10200/18 в порядку частини 1 статті 467 Митного кодексу України та повідомила про намір узяти участь у розгляді зазначеного протоколу. Крім того, клопотала про відкладення розгляду справи про порушення митних правил на іншу дату у зв`язку з її хворою. Клопотання про перенесення розгляду справи було задоволено, розгляд відкладено на 28 лютого 2018 року. Позивач повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 200-200 зв.).

20 лютого 2018 року позивач направила на адресу Чернігівської митниці ДФС клопотання про анулювання протоколу №0096/10200/18, в якому клопотала не допускати порушення статті 467 Митного кодексу України та анулювати протокол, про що повідомити її належним чином (а.с. 201-202).

Постановою в справі про порушення митних правил №0096/10200/18 від 28 лютого 2018 року, Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 8500,00 гривень. Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало порушення максимально допустимого строку перебування вказаного автомобіля на території України визначеного для митного режиму транзит (а.с. 197-199).

Мотиви суду та застосовані норми права

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що у позові належить відмовити.

Частиною першою статті 90 Митного кодексу України передбачено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з частиною 1 статті 92 Митного кодексу України, митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Положеннями частини 1 статті 91 Митного кодексу України визначено, що переміщення товару у митному режимі транзиту здійснюється як прохідний або внутрішній транзит, або каботаж.

Відповідно до підпункту в) пункту 2 частини 2 статті 91 Митного кодексу України, митний режим транзиту застосовується до товарів, які переміщуються від одного пункту, розташованого на митній території України, до іншого пункту, розташованого на митній території України, у тому числі якщо частина цього переміщення проходить за межами митної території України.

Згідно зі статтею 95 Митного кодексу України, для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб.

Частиною 1 статті 458 Митного кодексу України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до частини 3 статті 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням того, що позивач ввезла автомобіль Автомобіль «BMW 330», реєстраційний номер НОМЕР_1 , (країна реєстрації Литовська Республіка) кузов № НОМЕР_2 на митну територію України 2 травня 2016 року, термін вивезення вказаного автомобіля з митної території, встановлений статтею 95 Митного кодексу України, закінчився 12 травня 2016 року.

Таким чином позивач допустила прострочення строку транзитного перевезення автомобіля в зоні діяльності однієї митниці. Доказів про наявність обставин непереборної сили або аварії чи протиправних дій третіх осіб, що могли б слугувати для звільнення від адміністративної відповідальності позивача, а також відомостей про причини затримки вивезення автомобіля суду не надавалися.

За приписами частини 4 статті 526 Митного кодексу України, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

В матеріалах справи наявні докази про належне повідомлення позивача про дату та час розгляду справи про порушення митних правил 28 лютого 2018 року. Крім того, з поданого позивачем клопотання про анулювання протоколу про порушення митних правил від 20 лютого 2018 року також вбачається про обізнаність позивача про розгляд справи 28 лютого 2018 року, клопотань про перенесення розгляду справи на іншу дату позивач не подавала.

Таким чином, відповідачем не було порушено процедуру розгляду справи про порушення митних правил, встановлену Митного кодексу України і позивач не була позбавлена можливості скористатися своїми процесуальними правами та надати докази та повідомити про обставини, які б виключали відповідальність за порушення митних правил.

Також, не приймаються судом доводи позивача щодо прийняття оскаржуваної постанови поза межами строку, передбаченого статті 467 Митного Кодексу України.

Так, відповідно частини 3 статті 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом вимог частини 1 статті 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Аналіз наведеної правової норми свідчить про те, що перелік триваючих правопорушень, визначений у статті 467 Митного кодексу України, не є вичерпним.

Триваючими визначаються правопорушення, які, почались з якоїсь протиправної дії або бездіяльності та здійснюються в подальшому безперервно шляхом невиконання обовязку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний, або не виконує конкретний покладений на нього обовязок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Діяння (бездіяльність) позивача щодо не вивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі території України, характеризуються тривалим невиконанням встановленого Митним Кодексом України обовязку. Вчиняючи такі діяння, позивач перебував у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року №490/11485/16-а, від 26 грудня 2018 року №464/6899/16-а.

Отже, використання транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обовязок вивезення за межі митної території, протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обовязку, а відтак, виявивши вказане порушення та приймаючи оскаржувану постанову, адміністративне стягнення за порушення митних правил накладене відповідачем в межах строку, передбаченого статтею 467 Митного кодексу України, а саме не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Статтею 530 Митного кодексу України визначено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Відповідно до статті 531 Митного кодексу України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом, а також інші визначені законами обставини.

Крім того, з 08 червня 2021 року Чернігівська митниця ДФС припинена як юридична особа.

За змістом частин 3-5 статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави. Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

07 вересня 2021 року судом було надіслано позивачеві повідомлення про необхідність висловлення своєї позиції з питання заміни відповідача. Повідомлення отримане 26 жовтня 2021 року повнолітнім членом родини позивача (її чоловіком). Проте позивач вказане повідомлення залишила поза увагою.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Висновки за результатами розгляду

За правилами частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до статті 242 КАС Україн и, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

З урахуванням вимог статей 495, 460 Митного кодексу України, обов`язковою умовою для звільнення особи від адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 470 Митного кодексу України є документальне підтвердження того, що вчинення порушення сталося внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб.

Позивачем ні під час розгляду справи про порушення митних правил, ні під час розгляду справи в суді, не надано доказів поважності причин перевищення строків перебування транспортного засобу на митній території України, а також доказів недотримання встановленої законом процедури притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил та накладення стягнення.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що відповідач під час розгляду справи про порушення митних правил та прийняття постанови №0096/10200/18 від 28 лютого 2018 року діяв в порядку та у спосіб, що визначені Конституцією та Митним кодексом України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано. Оскаржувана постанова обґрунтована, прийнята з дотриманням процедури розгляду справ про порушення митних правил та права особи на участь у розгляді справи. А тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 14, 73 - 77, 79, 90, 122, 242-246, 293-295 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернігівської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області 14 жовтня 2011 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання : будинок під номером АДРЕСА_1 .

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук