Справа № 480/6911/21
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2021 року справа №480/6911/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Бондаря С.О.
за участю секретаря судового засідання - Гонтаренко І.І.
представника відповідача - Бурноса Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6911/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області) в якій просить:
- зобов`язати призначити пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з часу виникнення права на призначення пенсії - 08.02.2021, зарахувавши в стаж для призначення пенсії періоди роботи: в ВКФ Кема ЛТД з 17.10.1989 по 11.01.1993; в ТОВ Саманта з 11.01.1993 по 23.04.2003; а також період отримання допомоги по безробіттю у центрі зайнятості з 04.10.2005 по 01.08.2006.
Відповідач надав суду відзив у якому проти позову заперечує та зазначає, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що до страхового стажу не зарахований період роботи з 17.10.1989 по 11.01.1993 у ВКФ «Кема ЛТД»; з 11.01.1993 по 23.04.2003 у ТОВ «Саманта», оскільки у позивача існує декілька дублікатів трудової книжки, записи про роботу в яких суперечать один одному. Крім того, дублікат трудової книжки НОМЕР_1 від 17.05.2000 є не дійсним у зв`язку з тим, що заведений з порушенням розділу 5 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок», затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція № 58). На титульній сторінці дубліката печатка підприємства, що не є останнім місцем роботи на момент його заповнення. Записи про попередні періоди не відповідають записам у попередньому дублікату трудової книжки НОМЕР_2 від 17.07.1989, а саме: не співпадають періоди роботи у виробничо-комерційній фірмі «Кема ЛТД», у дублікаті відсутній запис про звільнення з 14.01.1992 (наказ 2-к від 14.01.1992), запис №7 дублікату трудової книжки НОМЕР_2 , при цьому наявний запис №3 про переведення 27.01.1992 (наказ 3-к від 29.01.1992), а у дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 наявний запис № 8 про прийняття 27.01.1992 з посиланням на наказ 3-к від 29.01.1992, також наявна розбіжність у даті наказу про звільнення 11.01.1993 у записі № 4 дублікату зазначено дату наказу 07.01.1993, а у записі № 9 дубліката трудової книжки НОМЕР_2 дата наказу - 10.01.1993. У дублікаті відсутній запис про звільнення з фірми «Саманта» 26.10.1995 (наказ 4-к від 26.10.1995). Запис № 12 дублікату трудової книжки НОМЕР_2 , при цьому наявний запис №7 про переведення 03.02.1997 (наказ 7-к від 03.02.1997), а у дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 наявний запис про прийняття на роботу до фірми «Саманта» 03.02.1997 (наказ 7-к від 03.02.1997) запис № 15. Також у дублікаті відсутні записи про прийом на роботу до фірми «Сулятицький» 24.12.1996 (наказ № 162 від 24.12.1996) та звільнення 30.01.1997 (наказ № 10 від 29.01.1997) записи № 13, № 14 дублікату трудової книжки НОМЕР_2 . З 17.10.1989 по 14.01.1992 відсутні дані про реорганізацію фірми «Кема» у спілку з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційну фірму «Кема ЛТД». За доданими документами до страхового стажу не зарахований період отримання допомоги по безробіттю у центрі зайнятості з 04.10.2005 по 01.08.2006 у зв`язку з визнанням недійсним дублікату трудової книжки НОМЕР_1 від 17.05.2000. Враховуючи відсутність наявність стажу роботи позивача, підстави для зарахування спірного періоду до страхового стажу відсутні.
Ухвалою від 30.07.2021 суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Згідно з ухвалою від 19.11.2021 суд призначив розгляд справи з викликом сторін.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача Бурнос Ю.О. проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.
09.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 у справі №480/2268/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2021 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

На виконання вказаного рішення суду, ГУ ПФУ в Сумській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 09.01.2021 про призначення пенсії на віком.

Рішенням від 08.07.2021 № 82 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 28 років. Згідно наданих документів страховий стаж позивача складає 24 роки 7 місяців. За результатом розгляду доданих до заяви документів: дублікат трудової книжки НОМЕР_1 від 17.05.2000 є не дійсним у зв`язку з тим, що заведений з порушенням розділу 5 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок», затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, зареєстрованою у Міністерствіюстиції України 17.08.1993 №110 (далі - Інструкція № 58). На титульній сторінці дубліката проставлена печатка підприємства, що не є останнім місцем роботи на момент його заповнення. Записи про попередні періоди не відповідають записам у попередньому дублікату трудової книжки НОМЕР_2 від 17.07.1989, а саме: не співпадають періоди роботи у виробничо-комерційній фірмі «Кема ЛТД», у дублікаті відсутній запис про звільнення з 14.01.1992 (наказ 2-к від 14.01.1992), запис №7 дублікату трудової книжки НОМЕР_2 , при цьому наявний запис №3 про переведення 27.01.1992 (наказ 3-к від 29.01.1992), а у дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 наявний запис № 8 про прийняття 27.01.1992 з посиланням на наказ 3-к від 29.01.1992, також наявна розбіжність у даті наказу про звільнення 11.01.1993 у записі № 4 дублікату зазначено дату наказу 07.01.1993, а у записі № 9 дубліката трудової книжки НОМЕР_2 дата наказу - 10.01.1993. У дублікаті відсутній запис про звільнення з фірми «Саманта» 26.10.1995 (наказ 4-к від 26.10.1995). Запис № 12 дублікату трудової книжки НОМЕР_2 , при цьому наявний запис №7 про переведення 03.02.1997 (наказ 7-к від 03.02.1997), а у дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 наявний запис про прийняття на роботу до фірми «Саманта» 03.02.1997 (наказ 7-к від 03.02.1997) запис № 15. Також у дублікаті відсутні записи про прийом на роботу до фірми «Сулятицький» 24.12.1996 (наказ № 162 від 24.12.1996) та звільнення 30.01.1997 (наказ № 10 від 29.01.1997) записи № 13, № 14 дублікату трудової книжки НОМЕР_2 . За даними документами до страхового стажу не зараховані періоди роботи з 17.10.1989 по 14.01.1992 відсутні дані про реорганізацію фірми «Кема» у спілку з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційну фірму «Кема ЛТД». За доданими документами до страхового стажу не зарахований період отримання допомоги по безробіттю у центрі зайнятості з 04.10.2005 по 01.08.2006 у зв`язку з визнанням недійсним дублікату трудової книжки НОМЕР_1 від 17.05.2000. Для зарахування вищезазначених періодів в стаж роботи необхідно надати уточнюючі довідки.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 1058 виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Статтею 26 вказаного Закону передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до п. 2 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні приписи містяться і у п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі по тексту Порядок № 637).

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 №110, затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція №58).

Згідно з п. 2.3 Інструкції №58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Відповідно до п. 2.4. Інструкції №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи виконуються арабськими цифрами; записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 2.6 Інструкції №58 передбачено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

За приписами п. 5.2 Інструкції №58 дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

Згідно з п. 5.3 Інструкції №58, якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії надав ГУ ПФУ в Сумській області два дубліката трудових книжок: дублікат трудової книжки НОМЕР_1 від 17.05.2000 та дублікат трудової книжки НОМЕР_2 від 17.07.1989.

Проте, дублікат трудової книжки НОМЕР_1 від 17.05.2000 заведений з порушенням розділу 5 Інструкції № 58, оскільки на титульній сторінці дубліката проставлена печатка підприємства, що не є останнім місцем роботи на момент його заповнення.

Також записи у вказаному дублікаті про попередні періоди роботи ОСОБА_1 не відповідають записам у попередньому дублікату трудової книжки НОМЕР_2 від 17.07.1989, а саме: не співпадають періоди роботи у виробничо-комерційній фірмі «Кема ЛТД», оскільки в дублікаті АХ № 268276 відсутній запис про звільнення з 14.01.1992 (наказ 2-к від 14.01.1992, запис №7 дублікату трудової книжки НОМЕР_2 ), при цьому в дублікаті НОМЕР_1 наявний запис №3 про переведення 27.01.1992 (наказ 3-к від 29.01.1992), а у дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 наявний запис № 8 про прийняття 27.01.1992 з посиланням на наказ 3-к від 29.01.1992. Наявна розбіжність у даті наказу про звільнення 11.01.1993 у записі № 4 дублікату АХ № 268276 зазначено дату наказу 07.01.1993, а у записі № 9 дубліката трудової книжки НОМЕР_2 дата наказу - 10.01.1993. У дублікаті НОМЕР_1 відсутній запис про звільнення з фірми «Саманта» 26.10.1995 (наказ 4-к від 26.10.1995). Запис № 12 дублікату трудової книжки НОМЕР_2 , при цьому наявний запис №7 про переведення 03.02.1997 (наказ 7-к від 03.02.1997), а у дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 наявний запис про прийняття на роботу до фірми «Саманта» 03.02.1997 (наказ 7-к від 03.02.1997) запис № 15.

Крім того, у дублікаті АХ № 268276 відсутні записи про прийом на роботу до фірми «Сулятицький» 24.12.1996 (наказ № 162 від 24.12.1996) та звільнення 30.01.1997 (наказ № 10 від 29.01.1997) записи № 13, № 14 дублікату трудової книжки НОМЕР_2 .

Тому, при вирішенні питання про призначення пенсії ОСОБА_1 , відповідачем обгрунтовано взято до уваги записи дублікату трудової книжки НОМЕР_2 , який виписаний відповідно до вимог чинного законодавства.

Органом Пенсійного фонду для підтвердження трудового стажу позивача були також враховані дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З урахуванням викладеного, ГУ ПФУ в Сумській області дійшло висновку про незарахування до страхового стажу періоду роботи з 17.10.1989 по 14.01.1992, оскільки відсутні дані про реорганізацію фірми «Кема» у спілку з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційну фірму «Кема ЛТД», та періоду отримання позивачем допомоги по безробіттю у центрі зайнятості з 04.10.2005 по 01.08.2006 у зв`язку з визнанням недійсним дублікату трудової книжки НОМЕР_1 від 17.05.2000, а тому страховий стаж ОСОБА_1 становить 24 роки 7 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії.

Суд вважає, що спірне рішення не відповідає критеріям рішення суб`єкта владних повноважень, передбачених частиною другою ст. 2 КАС України.

Так, позивачу необґрунтовано не зараховано до страхового стажу період отримання допомоги по безробіттю у центрі зайнятості з 04.10.2005 по 01.08.2006, оскільки вказаний період підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 та відповідною довідкою Сумського міського центру зайнятості.

Отже вказаний період повинен бути зарахованим до страхового стажу позивача.

Стосовно спірного періоду роботи з 17.10.1989 по 14.01.1992, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 як в позовній заяві так і в судовому засіданні наполягав на тому, що належним доказом на підтвердження періодів його роботи є дублікат трудової книжки НОМЕР_1 від 17.05.2000.У вказаному дублікаті взагалі відсутній запис про реорганізацію фірми «Кема» у спілку з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційну фірму «Кема ЛТД», отже, на думку позивача, він відразу приймався на роботу у ВКФ «Кема ЛТД».

Проте, у дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 , який виписаний у відповідності до вимог чинного законодавства міститься запис про прийняття на роботу у фірму «Кема» (запис №5). Наступний запис №6 зазначає про реорганізацію фірми «Кема» у спілку з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційну фірму «Кема ЛТД».

Крім того, позивач у своїй позовній заяві вказує, що у нього відсутній дублікат трудової книжки НОМЕР_2 . У той же час, позивач надав в судове засідання вказаний дублікат трудової книжки.

Враховуючи зазначені протиріччя, у суду відсутні законні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати спірний період роботи позивача з 17.10.1989 по 14.01.1992 до його страхового стажу.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 08.07.2021 № 82, зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період з 04.10.2005 по 01.08.2006 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2021 про призначення пенсії за віком.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області суму судового збору у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 08.07.2021 № 82, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Сумської області () зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період з 04.10.2005 по 01.08.2006.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Сумської області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2021 про призначення пенсії за віком.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області () судовий збір у розмірі 454 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар

Повний текст рішення складений 20.12.2021.