Справа № 420/9556/21
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/9556/21
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2021р. ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 12.01.2021р. №77- VIII "Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського та фермерського господарства", разом із змінами внесеними рішенням Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 29.01.2021р. №88-VIIІ "Про внесення змін до рішення Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 12.01.2021р. №77-VIII", в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,42 га.

- зобов`язати Великодальницьку сільську ради Біляївського району Одеської області надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, комунальної власності, орієнтовною площею 2,42 га, що виділена на викопіюванні та знаходиться в районі поруч з земельними ділянками з кадастровими номерами: :01:002:0450, :02:001:0457 (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення фермерського господарства на території Петродолинської сільської ради (що входить до Великодальницької сільської громади) Овідіопольського району Одеської області.

- судові витрати в тому числі сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу по даній справі стягнути з відповідача на користь позивача.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 3.12.2020р. ОСОБА_1 звернувся до Великодальницької сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, комунальної власності, орієнтовною площею 2,42 га, що виділена на викопіюванні та знаходиться в районі поруч з земельними ділянками з кадастровими номерами: :01:002:0450, :02:001:0457 (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення фермерського господарства на території Петродолинської сільської ради (що входить до Великодальницької сільської громади) Овідіопольського району Одеської області.

Однак, рішенням Великодальницької сільської ради за №77-VIII від 12.01.2021р. ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського та фермерського господарства.

При цьому, рішенням Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області за №88-VIIІ від 29.01.2021р. "Про внесення змін до рішення Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 12 січня 2021 року №77-VIII "Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського та фермерського господарства" вирішено "замінити у пунктах 1-10 рішення слова "оскільки за вказаним заявником бажаним місце розташування земельної ділянки не відповідає призначенню та принципам землеустрою, визначеними ст. 2,6 "Закону України про землеустрій" в частині раціональної системи землеволодінь та землекористувань" словами "оскільки за вказаним заявником бажаним місцем розташування земельної ділянки не відповідає містобудівній документації (плану зонування території с.Петродолинське), розробленої на підставі рішення Петродолинської сільської ради від 25.09.2015р. №562-VI згідно п.7 ст.118 Земельного кодексу України".

Не погодившись із оскаржуваним рішенням про відмову, позивач звернувся в суд із відповідним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 12.01.2021р. №77- VIII "Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського та фермерського господарства", разом із змінами внесеними рішенням Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 29.01.2021р. №88-VIIІ "Про внесення змін до рішення Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 12.01.2021р. №77-VIII", в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,42 га.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати в частині відмови та прийняти у справі нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про скасування рішення суду в частині зобов`язання надання дозволу на розробку проекту землеустрою та ухвалення в цій частині нового рішення про зобов`язання повторно розглянути заяву, з наступних підстав.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення про відмову прийняте з порушенням норм чинного законодавства, оскільки не містить належних мотивів та причин такої відмови, передбачених ст.118 Земельного кодексу України.

Що стосується позовних вимог щодо зобов`язання Великодальницької сільської ради надати дозвіл на розрубку проекту землеустрою, то суд першої інстанції вважав, що позивач просить надати дозвіл на проект землеустрою з розміром, який перевищує норми безоплатної передачі.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, в частині зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, перевірки доказів, у зв`язку чим допустив невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує частково та приймає у відповідній частині нову постанову, з наступних підстав.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що 3.12.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Великодальницької сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, комунальної власності, орієнтовною площею 2,42 га, що виділена на викопіюванні та знаходиться в районі поруч з земельними ділянками з кадастровими номерами: :01:002:0450, :02:001:0457 (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення фермерського господарства на території Петродолинської сільської ради (що входить до Великодальницької сільської громади) Овідіопольського району Одеської області.

Разом із зайвою позивачем подано: копію паспорту та ідентифікаційного номеру, довідку про наявність досвіду роботи у сільському господарстві, копія договору (угоду) про виконання робіт №КЖ-3С від 17.10.2020р., копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, копія листа ГУ Держгеокадастру в Одеській області про розмір середнього паю, графічний матеріал на бажану земельну ділянку із позначенням місця розташування.

Листом від 2.02.2021р. позивачу направлено копію рішення Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 12.01.2021р. №77-VIII "Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського та фермерського господарства", яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,42 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, оскільки за вказаним заявником бажаним місце розташування земельної ділянки остання не відповідає призначенню та принципам землеустрою, визначеним ст.2, 6 "Закону України про землеустрій" в частині раціональної системи землеволодінь та землекористувань.

При цьому, рішенням Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 29.01.2021р. №88-VIIІ "Про внесення змін до рішення Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 12 січня 2021 року №77-VIII "Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського та фермерського господарства" вирішено "замінити у пунктах 1-10 рішення слова "оскільки за вказаним заявником бажаним місце розташування земельної ділянки не відповідає призначенню та принципам землеустрою, визначеними ст. 2,6 "Закону України про землеустрій" в частині раціональної системи землеволодінь та землекористувань" словами "оскільки за вказаним заявником бажаним місцем розташування земельної ділянки не відповідає містобудівній документації (плану зонування території с. Петродолинське), розробленої на підставі рішення Петродолинської сільської ради від 25.09.2015р. №562-VI згідно п.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Перевіряючи правомірність та законність дій та рішень Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність, в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Що стосується позовних вимог щодо зобов`язання Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, комунальної власності, орієнтовною площею 2,42 га, що виділена на викопіюванні та знаходиться в районі поруч з земельними ділянками з кадастровими номерами: :01:002:0450, :02:001:0457 (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення фермерського господарства на території Петродолинської сільської ради (що входить до Великодальницької сільської громади) Овідіопольського району Одеської області, то колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У даній справі, повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивовано відмови у його наданні регламентовано ч.7 ст.118 ЗК України.

Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, а тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 5 березня 2019р. у справі №2040/6320/18.

Разом з тим, у спірних правовідносинах відповідач не реалізував своїх повноважень, оскільки не надав оцінки поданим документам, прийнявши рішення про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки в самому рішенні не навів мотивованих доводів, передбачених чинним законодавством, щодо відмови.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст.13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні ст.13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Частиною 4 ст.245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У даному випадку належним та достатнім способом захисту позивача у спірних правовідносинах є зобов`язання Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 3.12.2021р. щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, комунальної власності, орієнтовною площею 2,42 га, що виділена на викопіюванні та знаходиться в районі поруч з земельними ділянками з кадастровими номерами: :01:002:0450, :02:001:0457 (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення фермерського господарства на території Петродолинської сільської ради (що входить до Великодальницької сільської громади) Овідіопольського району Одеської області.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду в частині відмови у задоволенні адміністративного позову щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності не можливо вважати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення.

Що стосується вимог апеляційної скарги щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що на підтвердження понесення вказаних судових витрат, матеріали справи не містять жодних належних та достатніх доказів, а тому вказані вимоги задоволенню не підлягають.

Що стосується розподілу судових витрат, а саме відшкодування сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, то колегія суддів вважає, що згідно принципу пропорційності відшкодуванню підлягає частина сплаченого судового збору в межах задоволення позовних вимог.

Враховуючи те, що вимоги апеляційної скарги задоволено частково, то судова колегія вважає, що сума судового збору за подачу апеляційної скарги, яка підлягає відшкодуванню становить 681грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246, 311, 315, 317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021р. в частині відмови у задоволенні адміністративного позову - скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким зобов`язати Великодальницьку сільську раду Біляївського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 3.12.2021р. щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, комунальної власності, орієнтовною площею 2,42 га, що виділена на викопіюванні та знаходиться в районі поруч з земельними ділянками з кадастровими номерами: :01:002:0450, :02:001:0457 (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення фермерського господарства на території Петродолинської сільської ради (що входить до Великодальницької сільської громади) Овідіопольського району Одеської області.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Стягнути з Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 681,00грн. (шістсот вісімдесят одна гривня).

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М.Градовський

Судді: А.В.Крусян

О.В.Яковлєв