Справа № 751/8710/21
Суддя: Павлов В. Г.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №751/8710/21
Провадження №2-а/751/143/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді - Павлова В.Г.,

секретаря - Овдій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, інспектора управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Пугач Дмитра Сергійовича про скасування постанови від 11.11.2021 року серії ЕАО №5015546 в справі про адміністративне правопорушення

за участі сторін:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача Сащенко Ю.В.,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідачів.

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (далі відповідач 1), Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції (далі відповідач 2), інспектора управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Пугач Д.С. (далі відповідач 3) про скасування про скасування постанови від 11.11.2021 року серії ЕАО №5015546 в справі про адміністративне правопорушення, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП.

2. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем - 3 безпідставно звинувачено позивача в порушенні вимог п.2.3 «в» ПДР України, оскільки доказів в підтвердження факту перевезення ним пасажира, який був непристебнутий, в розпорядженні працівника поліції не було.

3. Представники відповідачів надали письмовий відзив, заперечуючи щодо задоволення заявлених позовних вимог, мотивуючи їх безпідставністю та необґрунтованістю.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні з вище наведених підстав.

5. Представник відповідачів подав клопотання про розгляд справи без їх участі.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

6. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.12.2021 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.

ІV. Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

7. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 11.11.2021 року серії ЕАО №5015546 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

8. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 11.11.2021 року о 11 год. 51 хв. в м. Чернігові по вул. Ринкова 11 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Т13110 /д.н.з. НОМЕР_1 / у якого наявні тріщини на лобовому склі в зоні дії склоочисників більше 5 см, чим порушив п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010, а також транспортний засіб був обладнаний засобами пасивної безпеки та перевозив пасажира, який не був пристебнутий, чим порушив п.2.3 «в» ПДР порушення правил користування ременями безпеки. До постанови долучено відео з портативного реєстратора св013.

9. З переглянутих відеозаписів на DVD диску, який долучено відповідачами до відзиву, вбачається, що позивач керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, однак пасажир не був пристебнутий ременем безпеки. Позивач та пасажир підтвердили вказаний факт пояснюючи це тим, що «почавши рух автомобіля, остання ще не встигла пристебнутись» (відеофайл 1.1).

Автентичність переглянутого запису з нагрудної камери інспектора патрульної поліції ані позивачем, ані його представником під сумнів в ході розгляду справи не ставилось.

V. Оцінка суду.

10. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

11. Пунктом 1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.3. «в» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

12. Складом правопорушення, за яке передбачається адміністративна відповідальність за ч.5 ст.121 КУпАП є, зокрема, і порушення правил користування ременями безпеки. Тобто, для правомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності в конкретному випадку, відповідачем повинно бути надано докази в підтвердження перевезення позивачем на автомобілі пасажира, який не був пристебнутий ременем безпеки.

13. Положеннями ч.1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

14. Так, обставиною, що не заперечується сторонами по справі є рух позивача 11.11.2021 року о 11 год. 51 хв. на автомобілі марки Т13110 /д.н.з. НОМЕР_1 /, наявність в ньому засобів пасивної безпеки, та перебування в салоні пасажира.

15 . У відповідності до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

16. Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

17. Отже, в даних правовідносинах зі сторони позивача в обґрунтування надано лише пояснення, що ґрунтується на категоричному запереченні факту перевезення пасажира, який не був пристебнутий ременем безпеки, а зі сторони відповідачів - відеозапис спілкування позивача з працівниками поліції під час якого ОСОБА_1 та пасажир визнавали оспорювану в адміністративному позові обставину.

18. В судовому засіданні позивач не зміг надати жодного логічно-узгодженого пояснення причин визнання ним та його пасажиром факту порушення правил користування ременями безпеки.

19. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу, що згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 по справі № 520/2261/19, визначений вимогами ч.2 ст.77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

20. За встановлених обставин, суд, оцінюючи доводи позивача в позові щодо його невинності та неправомірності винесення щодо нього оскаржуваної постанови, приходить до висновку, що вищевказані доводи ОСОБА_1 не основані на належних доказах, нічим не підтверджується і спрямовані на ухилення останнім, від адміністративної відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, факт наявності якого, не викликає у суду, жодних сумнівів.

Обставини, що викладені в адміністративному позові, на думку суду, свідчать про певну тенденцію позивача моделювання позиції захисту з врахуванням і осмисленням фактичних обставин справи, що не заборонено законом.

21. Враховуючи надані в розпорядження суду матеріали в справі про адміністративне правопорушення, суд приходить до переконання, що факт порушення позивачем вимог п.2.3 «в» ПДР України об`єктивно підтверджується відеозаписом, який правомірно було покладено відповідачем в основу для винесення оскаржуваної постанови, а відтак підстав для задоволення адміністративного позову не вбачається.

22. Відповідач, при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, діяв розсудливо та пропорційно, оскаржувана постанова від 11.11.2021 року серії ЕАО №5015546 в справі про адміністративне правопорушення винесена з додержанням норм чинного законодавства і з дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямовано було рішення про накладення штрафу, а тому підстав для її скасування не вбачається.

23. Доказів, які могли б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Суб`єктивне не сприйняття та заперечення позивачем певних обставин не може вважатися належним доказом в адміністративній справі. Окрім того, жодних звернень в зв`язку з начебто протиправними діями інспектора поліції до Департаменту патрульної поліції, ані до інших правоохоронних органів ані позивачем, ані його представником здійснено не було.

Керуючись ст.ст.3,4,9,72,78,241-246,255,286,293,295-297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, інспектора управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Пугач Дмитра Сергійовича про скасування постанови від 11.11.2021 року серії ЕАО №5015546 в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у порядку, передбаченого ч.2 ст.255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Г.Павлов