Справа № 640/10879/21
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року м. Київ № 640/10879/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КМ ДІСТІ» до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «КМ ДІСТІ» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської митниці Державної митної служби України, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати:

- рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці Державної митної служби України № UA100020/2020/000098/2 від 30.11.2020 та № UA100020/2021/000008/2 від 02.03.2021;

- картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100020/2020/00643 та № UA100020/2021/00081.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, товариством зазначено про протиправність оскаржуваних рішень, якими було відкориговано заявлену декларантом митну вартість товару за резервним методом, обмежившись, при цьому, загальними фразами та підставами. Позивач вважає, що підстав, які унеможливлювали визначення вартості товару за першим методом, у митного органу не існувало, а тому, визначення митної вартості мало відбутись саме за ціною контракту. Крім того, наведені у рішеннях про коригування митної вартості митним органом обставини, на переконання позивача, жодним чином не пояснюють їх впливу на формування митної вартості ввезеного товару.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2021 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

18.05.2021 до суду від Київської митниці Держмитслужби надійшов відзив на позовну заяву, у якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив про те, що під час проведення контролю правильності визначення митної вартості вищезазначеного товару встановлено, що документи, зазначені у частині 2 статті 53 МК України, не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості та подані не в повному обсязі. Автоматизованою системою управління ризиками за електронною митною декларацією від 27.11.2020 № UA100020/2020/052721 згенеровано, в тому числі, наступні п форми митного контролю: 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів, 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів з інформаційним повідомленням «По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1). Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ». При здійсненні порівняння рівня заявленої митної вартості товарів за основну одиницю згідно з УКТ ЗЕД - кг, з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з`ясовано, що вартість заявленого до митного оформлення товару є меншою від мінімального рівня митної вартості товарів, інформація по яким міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексу ЄАІС Держмитслужби України. Рівень митної вартості подібних за фізичними характеристиками товарів становить 4,93 USD/КГ за митними деклараціями від 16.10.2020 № UA100020/2020/046172; від 11.11.2020 № UA100070/2020/435108.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів даної справи, 29 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КМ ДІСТІ» та Компанією «КМ Trading B.V.» (Нідерланди) було укладено контракт на поставку товару № KMD-2018/01.

За вказаним контрактом, ТОВ «КМ ДІСТІ» замовило у Компанії «КМ Trading B.V.» (Нідерланди) поставку свинцево-кислотних акумуляторних батарей «Matrix». Поставка за вказаним контрактом, була оформлена двома вантажно-митними деклараціями, щодо яких Київською митницею Державної митної служби України були прийняті рішення про коригування митної вартості та картки відмови: рішення про коригування митної вартості товарів № UA100020/2020/000098/2 від 30.11.2020 та № UA100020/2021/000008/2 від 02.03.2021; картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100020/2020/00643 та № UA100020/2021/00081. Всього різниця між договірною вартістю і вартістю, нарахованою відповідачем склала 707862,83 грн.

Не погоджуючись з рішеннями про коригування митної вартості та картками відмови, але з метою випуску товарів у вільний обіг, позивач скористався процедурою, передбаченою Розділом X МК України, а саме, сплатив митні платежі згідно з договірною митною вартістю товарів; надав гарантію сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною товариством, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом відповідно до Розділу X МК України; подав нові вантажно-митні декларації з урахуванням наведених обставин.

У подальшому, позивачем надано відповідачу пояснення по рішенню від 30.11.2020 № UA100020/2020/000098/2 із залученням Ради Бізнес Омбудсмена, а також було подано адвокатські запити для отримання інформації з яким саме товаром відповідач порівнював товари позивача і дійшов висновку про заниження митної вартості. Рада Бізнес Омбудсмена, проаналізувавши спірну ситуацію та всі наявні дані, дійшла висновку, що в своїй сукупності наведені відповідачем в рішенні про коригування митної вартості товарів, обставини дають підстави вважати, що відповідач не зміг чітко сформулювати, які числові значення складової митної вартості товару не були достатньо підтвердженими документально.

Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості та картки відмови прийняті з грубим порушенням митного законодавства України, наведені у ньому факти не підтверджені документально, не відповідають дійсності та фактичним обставинам, що і зумовило звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

У силу ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зокрема, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до приписів ч. ч. 1 та 2 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України).

У силу норм п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Приписами ч. ч. 4-7 ст. 58 Митного кодексу України, визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

За правилами ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, шо підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

З наведеного слідує, що право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з підстав, передбаченої ч. 3 ст. 53 МК України: у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 затверджено Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів» та його форму, зокрема, графа 33 «обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). У зазначеній графі має бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом, факт проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтування вибору методів визначення митної вартості товарів.

Позивач наголошує на тому, що в рішеннях про корегування не обґрунтовано причини виникнення у відповідача сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості товару.

Рішення про коригування митної вартості від 30.11.2020 № UA100020/2020/000098/2: «При здійсненні порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з`ясовано, що вартість заявленого до митного оформлення товару є меншою від мінімального рівня митної вартості товарів, інформація по яким міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі ЄАІС Держмитслужби України. Рівень митної вартості подібних за фізичними характеристиками товарів становить 4,39 USD/кг за митними деклараціями від 16.10.2020 № UA 100020/2020/046172 та від 11.11.2020 № UA100070/2020/435108. Таким чином, заявлена митна вартість викликала сумніви у дійсності ціни оцінюваних товарів у розумінні VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі та у достовірності відомостей, поданих для підтвердження митної вартості». Відповідачем також зазначено, що позивачем не надано висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, прайс-лист, виписку з бухгалтерської документації.

Рішення про коригування митної вартості від 02.03.2021 № UA 100020/2021/00081: відповідачем додатково до наведеного вище висновку про сумніви в митній вартості позивача на підставі даних ЄАІС Держмитслужби України, наведено також наступні доводи: інвойс № 4332873 на перевезення, платник «КМ Trading B.V.», наданий підприємством «Trans Ocean Ligistic Sen/ice LTD, яке не зазначено в коносаменті № SZNLEG210133 (перевізник - «UNI LAMAN»); копія митної декларації країни відправлення містить посилання на інший коносамент (ЕВ8), ніж поданий до митного оформлення (SZNLEG210133). Відповідачем також зазначено, що позивачем не надано договір із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається (між «КМ Trading B.V.» та «SHENZHEN MATRIX BATTERY CO., LTD», висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, прайс-лист, виписку з бухгалтерської документації. Графа 33 рішення про корегування не містить причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, та докладної інформація/джерел, які використовувалися відповідачем при визначені митної вартості за резервним методом.

Згідно з нормами ч. 7 ст. 53 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично. Таким чином, даних ЄАІС Держмитслужби України недостатньо для сумнівів у договірній вартості, а тому, саме відповідач повинен довести, що позивач невірно визначив вартість товарів.

У частині посилань митного органу на ненадання позивачем договору із третіми особами, пов`язаного з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається (між «КМ Trading B.V.» та «SHENZHEN MATRIX BATTERY CO., LTD», висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, прайс-лист, виписку з бухгалтерської документації, суд звертає увагу на те, що наявність таких документів у декларанта не є обов`язковою, та не впливає на питання митної вартості, а окремі документи є документами саме третіх осіб, яких не може бути у наявності у позивача.

Щодо доводів відповідача до неточностей в документах, які зазначені в гр. 33 рішення про коригування від 02.03.2021 № UA100020/2021/00081, а саме, інвойс № 4332873 на перевезення, платник «КМ Trading B.V.», наданий підприємством «Trans Ocean Ligistic Service LTD», яке не зазначено в коносаменті № SZNLEG210133 (перевізник - «UNI LAMAN»), суд зазначає про те, що відносини міжнародних морських перевезень включають багатьох окремих суб`єктів: власників суден, власників контейнерів, судноплавні лінії, термінали, порти, експедитори, вантажовідправники та вантажоодержувачі, перевізники, які доставляють товар в порти та/або забезпечують завантаження на судно.

Суд приймає до уваги пояснення сторони позивача щодо того, що «Trans Ocean Lоgistic Service LTD» є міжнародною компанією-експедитором, яка організовує для «КМ Trading B.V.» (контрагент позивача) перевезення товару з Китаю до України, а відповідно, оплата за організацію перевезення саме Trans Ocean Ligistic Service LTD, як експедитору є узгоджується з наведеними позивачем поясненнями. При цьому, реквізити коносамента чітко визначені в ст. 138 Кодексу торговельного мореплавства України, за яким, не передбачено вимоги, зазначення в коносаменті експедитора, що забезпечує організацію перевезення.

Також, митний орган вказав на те, що копія митної декларації країни відправлення містить посилання на інший коносамент (ЕВ8), ніж поданий до митного оформлення (SZNLEG210133), водночас, суд зауважує, що назва графи експортної декларації, іменується як транспортна накладна, а сам коносамент є видом транспортної накладної, але поняття транспортної накладної є ширшим. При цьому, позивач наголошує на тому, що практика документального оформлення морських перевезень передбачає: оформлення навантажувального ордеру з зазначенням товару і отримувача; після завантаження товару на судно видається штруманська розписка; після виходу судна з порту штурманська розписка змінюється на коносамент. Таким чином, на момент оформлення експортної декларації, коносаменту в його остаточному вигляді ще не існує, а, відповідно, в експортній декларації зазначено проміжний документ. До того ж, суд вважає, що сторона відповідача так і не змогла пояснити як наведені обставини впливають саме на митну вартість товару, яку задекларовано товариством позивача.

Також, щодо доводів митного органу про те, що у перекладі інвойсу № KM/K-CN-0024 від 10.11.20 зазначено, що оплата здійснюється протягом 90 днів, разом з тим, у оригіналі інвойсу зазначено « 90 days net» протягом 90 днів), а тому, не зрозуміло, чи ця інформація відноситься до строків оплати інвойсу чи строків поставки товарів. Отже, в інвойсі зазначена неповна інформація. Суд з даного приводу зазначає, що days net - це термін, який використовується саме до оплати, і позивач надавав пояснення до митного органу щодо вказаних обставин.

Крім того, відповідач зазначив, що сума інвойсу № KM/K-CN-0024 від 10.11.2020 - 72656,13 USD (70 856, 13 - вартість товарів, 1800, 00 USD - вартість доставки). У інвойсах виробника - ЕННО20200820-2 від 20.08.2020 та ЕСН020200925 від 25.09.2020) - ціна товару 70502,60 USD. При цьому, сторона позивача пояснює, що «КМ Trading B.V.» не має економічної доцільності продавати позивачу товар за цінами тотожними ціні виробника, відповідно, в інвойсі «КМ Trading B.V.» вартість товарів відрізняється від вартості, вказаної в рахунках виробника, що є нормальною практикою.

Відповідно до інвойсів ЕСНО20200820-2 від 20.08.2020 та ECHО20200025 від 25.09.2020, порт відвантаження - Shenzhen. Відповідно до коносаменту SZNLEG2010024 - Shekou. Не надано доказів витрат на транспортування між портами Китаю Shenzhen та Shekou.

Однак, митним органом не було враховано, що Shekou це термінал порту в Shenzhen, тобто, це є одним портом, а тому, і витрат на транспортування між портами бути не може.

Інвойс на фрахт № 4317886 від 10.11.2020 виставлено компанією «TRANS OCEAN LOGISTIC SERVICES LTD». Відповідно до коносаменту SZNLEG2010024, морською лінією, яка здійснює перевезення є «LEGENDE LOGISSTICS Co, LTD», а відповідальною компанією за перевезення контейнера є «LAMAN SHIPING LTD» Так, TRANS OCEAN LOGISTIC SERVICES LTD є експедитором, що організовує перевезення і якому напряму позивач оплачує вартість послуг. Даний факт не змінює того, що для перевезення вантажу експедитор взаємодіє з морською лінією та морськими агентами, адже це не є порушенням митного законодавства та прямо не впливає на митну вартість товару.

Митним органом зазначено, що наданий під час митного оформлення митної декларації від 27.11.20 № UA100020/2020/052721 коносамент SZNLEG2010024, відмінний за датою та за частковим змістом від коносаменту з однаковим номером, наданим разом із листом № 11.01.01/2021 від 11.01.2021. У коносаменті SZNLEG2010024, наданому разом із листом № 11.01.01/2021 від 11.01.21, відсутнє найменування транспортного засобу (морського судна). У коносаменті SZNLEG2010024, наданому разом із митною декларацією від 27.11.2020 наведено найменування судна «MAERSK HALIFAX».

Щодо даних доводів, слід вказати на те, що коносамент спершу був наданий в попередній редакції, та, в подальшому, товариство позивача надало повністю заповнений коносамент, із зазначенням найменування морського судна.

Митним органом також зазначено, що для підтвердження ціни, яка сплачена, надано банківські документи стосовно оплати компанією «КМ TRADING B.V.» на користь компанії виробника «SHENZEN MATRIX BATTERY CO., LTD» замість оплати товариством на користь «КМ TRADING B.V.». Суд бере до уваги те, що оскільки договір передбачає відстрочення платежу на 90 днів, то позивач, який не здійснив на момент митного оформлення оплату за товар, не міг надати банківську виписку про оплату, але, додатково для підтвердження договірної ціни запросив у свого контрагента документи, які підтверджують оплату контрагентом виробникові.

Суд висновує, що надані позивачем пояснення щодо обставин справи з відповідним документальним підтвердженням, цілком узгоджуються між собою, є логічними та підтверджується матеріалами справи, з урахуванням специфіки та обставин здійснених операцій за контрактом.

Відповідно до інформації, зазначеної в графі 33 рішення № UA100020/2020/000098/2 від 30.11.2020, митна вартість товару, визначена відповідачем із застосуванням резервного методу, ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості товарів на рівні 4,93 USD/кг за митними деклараціями від 16.10.2020 № UA100020/2020/046172 та від 11.11.2020 № UA100070/2020/435108.

У свою чергу, будь-яке обґрунтування обрання в якості співставних операцій, що супроводжувалась саме за вищенаведеними митними деклараціями (країна експортер, ціна, кількість та розпізнавальні особливості товару, застосовані Incoterms, митний режим тощо) відсутнє.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що відповідачем належними доказами не доведено, що позивачем до митного органу не надано усіх необхідних документів для підтвердження заявленої у митній декларації митної вартості товару, внесеної до декларацій недостовірні або неточні відомості, або надано документи, які містили розбіжності, що, у свою чергу, унеможливлювало б визначення митної вартості товару за ціною договору. При цьому, повноваження митного органу щодо витребування додаткових документів для перевірки правильності визначення митної вартості товару можуть бути реалізовані за наявності обґрунтованих підстав для сумніву у правильності митної оцінки товару.

Водночас, як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень, митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до ст. 64 Митного кодексу. Визначена митна вартість товару ґрунтується на митній вартості товару, подібного за якісними характеристиками, митне оформлення якого вже здійснене. Відтак, враховуючи, що позивачем до митного органу надано усі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, які цілком достатні для підтвердження кількісних та вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, суд дійшов до висновку, що визначення відповідачем митної вартості не за основним методом визначення митної вартості товарів (за ціною договору), є необґрунтованим.

Підсумовуючи, суд вважає за необхідне вказати на те, що визначена декларантом митна вартість товарів за ціною контракту була підтверджена наданими до митниці документами; митний орган не навів мотивованих доводів, що подані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознаки підробки, не містять усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а тому, у відповідача не було підстав для витребування у декларанта додаткових документів; при витребуванні додаткових документів, відповідач не зазначив обставин, які ці документи повинні підтвердити; у рішеннях відповідач взяв за основу вартість операції з ідентичними товарами, які продавалися на експорт в Україну, проте не зазначив докладну інформацію щодо умов поставки, комерційних умов тощо, щодо товарів які взято за основу для порівняння, тобто, немає достатніх підстав для того, щоб стверджувати про подібність чи ідентичність вказаних товарів.

Відтак, за висновком суду, сумніви відповідача щодо неможливості встановлення митної вартості товару, на підставі поданих позивачем документів, ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги, у даному випадку, підлягають задоволенню, а оскаржувані рішення - скасуванню.

У силу ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, під час звернення позивача з даним позовом до суду останнім сплачено судовий збір за заявлені позовні вимоги у розмірі 10617,94 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією від 22.03.2021 № 16914, які підлягають стягненню з відповідача на користь останнього у повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242 - 246, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КМ ДІСТІ» до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA100020/2020/000098/2 від 30.11.2020 та № UA100020/2021/000008/2 від 02.03.2021.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100020/2020/00643 та № UA100020/2021/00081.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КМ ДІСТІ» понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 10617,94 грн. (десять тисяч шістсот сімнадцять гривень 94 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КМ ДІСТІ» (, 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3);

Відповідач: Київська митниця Державної митної служби України (, 03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 8-а).

Суддя В.І. Келеберда