Справа № 200/9660/21
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 р. Справа№200/9660/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В. за участю секретаря судового засідання Синкової А.О.

за участі:

представника позивача: Аксельрод М.І.

представника відповідача 1: Захарченко В.Ф.

представника відповідача 2: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Маріупольській металургійний комбінат імені Ілліча» до Східного межрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області про стягнення заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість та пені нарахованої на суму заборгованості, -

У С Т А Н О В И В:

02 серпня 2021 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства «Маріупольській металургійний комбінат імені Ілліча» до Східного межрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області про стягнення заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість та пені нарахованої на суму заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне.

Приватне акціонерне товариство «Маріупольській металургійний комбінат імені Ілліча» на підставі п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України надало Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів декларацію з податку на додану вартість, а саме за лютий 2016 року (№ від 18.03.2016), у якій був зроблений розрахунок суми бюджетного відшкодування і заявлено про повернення суми бюджетної заборгованості шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підприємства в розмірі 502985,00 грн.

Згідно з пунктом 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Позивачем були надані відповідні заяви до податкового органу у якості додатку до вищевказаної податкової звітності, де Додаток 4.

Правомірність заявления до відшкодування наведеної суми податку на додану вартість була перевірена контролюючим органом шляхом проведення камеральної перевірки даних, задекларованих ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» у податковій звітності з ПДВ. За результатами такої перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення про зменшення сум бюджетного відшкодування ПДВ, яке у подальшому скасовано судом.

Проте, дана сума бюджетного відшкодування не була перерахована на розрахунковий рахунок ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА».

Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів проведено камеральну перевірку ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» з питань правомірності нарахування задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2016 року. За результатом проведеної камеральної перевірки було складено акт № 121/28-03-40/00191129 від 21.03.2016 року.

На підставі зазначеного акту камеральної перевірки контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № 000064000 від 14.04.2016 року, яким визначена сума завищення бюджетного відшкодування в сумі 502 985,00 грн. та нараховані (фінансові) штрафні санкції в сумі 251 493,00 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені у судовому порядку.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22.11.2016 р. по справі № 805/2847/16-а податкове повідомлення-рішення № 000064000 від 14.04.2016 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість визнано протиправним та скасовано.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.03.2017 р. по справі № 805/2847/16-а апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишено без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22.11.2016 р. по справі № 805/2847/16-а - без змін.

24.07.2017 року Вищим адміністративним судом України постановлено ухвалу про відкриття касаційного провадження по даній справі. Розгляд касаційної скарги триває.

Отже, судовими рішеннями всіх інстанцій по справі Ns 805/726/15-а підтверджено правомірність заявления ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» вказаної суми до бюджетного відшкодування.

Враховуючи, що податкове повідомлення-рішення, яким було зменшено вказану суму бюджетного відшкодування ПДВ, скасовано, а рішення суду набрали законної сили, то відповідні суми бюджетного відшкодування є узгодженими та повинні бути відшкодовані ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА».

Однак, станом на сьогодні вищевказана сума бюджетного відшкодування на поточний рахунок ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» не надходила.

Згідно з п. 200.23 ст. 200 ПК України (в тому числі - у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом стооку її дії, включаючи день погашення.

Розмір пені, який підлягає стягненню з держави на користь ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» за порушення строків повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 502985,00 грн. складає 310100,59 грн.

Враховуючи вищевикладене просить суд:

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області на користь приватного акціонерного товариства «Маріупольській металургійний комбінат імені Ілліча» заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2016 року в розмірі 502985,00 грн. та пеню, нараховану на суму такої заборгованості, в розмірі 310100,59 грн.

Судові витрати покласти на відповідачів.

01 вересня 2021 року Східним межрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків як відповідачем по справі через канцелярію суду надіслано відзив на адміністративний позов в якому зазначено наступне.

Щодо стягнення сум бюджетного відшкодування за лютий 2016 року то позивач отримав заявлену ним суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 234268646,00 грн., тобто в повному обсязі 28.04.2016 року.

Таким чином, оскільки відсутня заборгованість то і відсутні підстави для нарахування пені.

На цих підставах в позові просить відмовити.

07 вересня 2021року Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області як відповідачем у справі надано відзив на адміністративний позов в якому зазначено наступне.

У відповідності до п.200.15 ст. 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі, якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно п. 200.13 ст. 200 Податкового кодексу України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Згідно п. 200.13 ст. 200 Податкового кодексу України (редакції ПКУ станом на теперішній час) на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Органи Казначейства перераховують кошти бюджетного відшкодування ПДВ платникам податку на підставі інформації з Реєстру про узгоджені суми бюджетного відшкодування, отриманої від Міністерства фінансів України в порядку та на умовах, визначених Протоколом №1 від 27.03.2017 про структуру та формат даних, що передаються та приймаються згідно порядку інформаційної взаємодії, до наказу Міністерства фінансів України від 03.03.2017 №326.

При цьому, відповідно до пункту 55 підрозділу 2 «Особливості справляння податку на додану вартість» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та абзацу 2 пункту 3 розділу III «Інформаційна взаємодія Мінфіну та Казначейства» Порядку № 326 таке перерахування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в межах коштів, наявних на єдиному казначейському рахунку, та з урахуванням ресурсної забезпеченості захищених, соціально спрямованих та пріоритетних видатків.

Щодо стягнення пені відповідач 2 зазначає , що оскільки у випадку прийняття судом рішення на користь позивача -, та у подальшому його виконанням, це призведе до значних втрат Державного бюджету України, Головне управління заперечує проти задоволення вищезазначених позовних вимог ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення пені.

На цих підставах в позові просить відмовити.

15 вересня 2021 року позивач надав заяву про зміну предмету адміністративного та надав уточнену позовну заяву в якій вказав що в первісній позовній заяві помилково вказаний спірний період лютий 2016 року.

Насправді мова йде про січень 2016 року.

Враховуючи вищевикладене просить суд:

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області на користь приватного акціонерного товариства «Маріупольській металургійний комбінат імені Ілліча» заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за січень 2016 року в розмірі 502985,00 грн. та пеню, нараховану на суму такої заборгованості, в розмірі 310100,59 грн.

01 жовтня 2021 року Східним межрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків як відповідачем по справі через канцелярію суду надіслано відзив на уточнений адміністративний позов в якому зазначено наступне.

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до пункту 200.10 статті 200 Кодексу та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано платнику податку у строк, визначений Кодексом.

З 1 січня 2017 року набрав чинності Закон України від 21 грудня 2016 року № 1797- VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» (далі - Закон № 1797), яким внесено зміни до Кодексу, зокрема, в частині бюджетного відшкодування податку на додану вартість запроваджено:

- єдиний реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначених пунктом 200.19 статті 200 Кодексу (у редакції, що діяла до 1 січня 2017 року);

- тимчасовий реєстр заяв, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовано з бюджету у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу.

Порядок ведення Реєстру заяв затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26 (далі - Постанова № 26).

Відповідно до норм Кодексу та постанови № 26 відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у єдиному реєстрі заяв (далі - Реєстр заяв) та тимчасовому реєстрах, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між тимчасовим реєстром заяв, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови № 26 Міністерство фінансів України забезпечує: автоматичну обробку інформації ДФС та Державної казначейської служби України щодо даних реєстру заяв та щоденне оприлюднення реєстру заяв на своєму веб-порталі.

Що стосується тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, то пунктом 56 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу визначено, що до 01 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету. Формування, ведення та офіційне публікування тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюється у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу.

Разом з цим, на сьогодні жодним нормативно-правовим актом не передбачено механізму внесення до Тимчасового реєстру заяв про відшкодування сум ПДВ, включених до тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, та структуру такого реєстру.

Відповідно до п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України, у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Крім того, незавершене провадження у справі №805/2847/16-а зумовлює необхідність зупинити провадження у справі №200/9660/21 до винесення остаточного рішення стосовно правомірності заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 502 985,00 грн.

У справі що розглядається, позивачем подано декларацію з податку на додану вартість 22.02.2016 року за січень 2016 року, разом із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку і ця сума не відшкодована станом на 01 січня 2017 року, тобто таку заяву, яка вже вноситься у працюючий Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. 1 належним способом захисту у такому випадку є зобов`язання контролюючого органу внести необхідну суму бюджетного відшкодування у Реєстр.

Щодо стягнення пені за порушення строків відшкодування ПДВ.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Зміст приведених правових норм обумовлює висновок, що Податковим кодексом України імперативно встановлено право платника податків на нарахування пені на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість з моменту її виникнення до дня погашення включно.

При цьому строк нарахування пені обмежується датою погашення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, адже саме з цієї дати припиняється протиправна бездіяльність контролюючого органу, яка полягає у невиконанні державою взятих на себе зобов`язань з відшкодування податку на додану вартість.

Отже, вказаною нормою права зазначено, зокрема, період розрахунку пені, останнім днем якого є день погашення бюджетної заборгованості. День ухвалення судом рішення не є днем погашення бюджетної заборгованості, у зв`язку з чим такий розрахунок суд вважає не обґрунтованим.

Наголошує на тому, що стягнути з Державного бюджету України пеню можливо лише у визначеному розмірі (у певній сумі), і такий розмір має бути розрахований відповідно до положень пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, а правильність розрахунку перевірена судом.

З огляду на викладене, нарахування пені позивачем згідно наведеного у позові розрахунку не включає в себе день погашення такої заборгованості та не вірно зазначена дата початку, яка є датою відкриття касаційного провадження, а не датою отримання рішення суду, котре набрало законної сили відповідачем-1 як зазначено у п.200.15 ст. 200 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим таке нарахування пені є передчасним та не відповідає вимогам пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, оскільки основними умовами для нарахування пені є момент ЇЇ виникнення, період дії пені, включаючи день погашення такої заборгованості.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі №11/808/182/14 (адміністративне провадження №К/9901/3167/18).

На цих підставах в уточненому позові просить відмовити.

21 грудня 2021 року на адресу суду через його канцелярію надійшли додаткові пояснення позивача в яких позивач наполягав на своїх позовних вимогах та просив їх задовольнити.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання на 01 вересня 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року в задоволенні заяви позивача про слухання справи в режимі відео конференції відмовлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року в задоволенні заяви позивача про слухання справи в режимі відео конференції відмовлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року в задоволенні заяви відповідача про слухання справи в режимі відео конференції відмовлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року підготовче провадження продовжено на тридцять днів до 02 листопада 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 01 грудня 2021 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року клопотання представника позивача про участь у справі в режимі відео конференції задоволено.

01 грудня 2021 року суд відклав розгляд справи на 21 грудня 2021 року.

21 грудня 2021 року представник позивача в судове засідання з`явився. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Східного межрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків відокремлений підрозділ Державної податкової служби України 21 грудня 2021 року в судове засідання з`явився. Проти позову заперечував з підстав визначених у відзиві.

Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області в судове засідання 21 грудня 2021 року не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача 1, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачем у справі є приватне акціонерне товариство «Маріупольській металургійний комбінат імені Ілліча» яке є юридичною особою та діє на підставі статуту та є платником податку на додану вартість (а.с.49-58).

Відповідачем 1 є Східне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботи з великими платниками податків відокремлений підрозділ Державної податкової служби України яке є юридичною особою та суб`єктом владних повноважень.

Відповідачем 2 є Головне управління державної казначейської служби України в Дніпропетровської області яке є юридичною особою .

22.02.2016 року приватне акціонерне товариство «Маріупольській металургійний комбінат імені Ілліча» на підставі п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України надало Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів декларацію з податку на додану вартість, а саме за січень 2016 року (№ від 22.02.2016), у якій був зроблений розрахунок суми бюджетного відшкодування і заявлено про повернення суми бюджетної заборгованості шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підприємства в розмірі 207590311 грн. (а.с.125-150).

Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів проведено камеральну перевірку ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» з питань правомірності нарахування задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2016 року. За результатом проведеної камеральної перевірки було складено Довідку № 121/28-03-40/00191129 від 21.03.2016 року в якій було зроблено висновок про завищення від`ємного значення між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту в розмірі 502985,20 грн. (а.с.31-38).

На підставі зазначеного акту камеральної перевірки контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 14.04.2016 року, яким визначена сума завищення бюджетного відшкодування в сумі 502 985,00 грн. та нараховані (фінансові) штрафні санкції в сумі 251493,00 грн.(а.с.42-43).

ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» оскаржило вказане податкове повідомлення рішення.

Листом від 04.08.2016 року № 6848/6/99-99-11-01-02-15 Державна фіскальна служба України залишила цю скаргу без розгляду (а.с.39-41).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22.11.2016 р. по справі № 805/2847/16-а податкове повідомлення-рішення № від 14.04.2016 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість визнано протиправним та скасовано (а.с.44-45).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.03.2017 р. по справі № 805/2847/16-а апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишено без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22.11.2016 р. по справі № 805/2847/16-а - без змін (а.с.46-47).

24.07.2017 року Вищим адміністративним судом України було винесено ухвалу про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, судовим рішенням апеляційної інстанції по справі № 805/2847/16-а підтверджено правомірність заявлення ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» вказаної суми до бюджетного відшкодування.

Ці обставини встановлені судом та учасниками справи не оспорюються.

30.06.2021 року ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА звернулося з заявою № 33/102 до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ КАЗНАЧЕЙСЬКОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ з проханням здійснити відшкодування ПДВ в розмірі 502985,20 грн. (а.с.13-16).

07.09.2021 року ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА звернулося з аналогічною заявою № 33/133 до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ КАЗНАЧЕЙСЬКОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ з проханням здійснити відшкодування ПДВ в розмірі 502985,20 грн. (а.с.151-154).

Відповіді до сьогоднішнього часу позивачем не отримано.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо строку звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст.122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу цих правових норм випливає, що строк обчислюється саме з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У постанові від 20 жовтня 2020 року у справі № 640/14865/16-а Верховний Суд встановив, що у випадках, коли суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань, має місце триваюча протиправна бездіяльність. В той же час, відповідно до означеної постанови при застосуванні строків звернення до адміністративного суду слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та наслідки у вигляді залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не є такими, що запроваджені з метою відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 17 вересня 2020 року у справі № 540/1537/19, вказавши, що «бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим»

Отже, бездіяльність відповідача в даному випадку є триваючою і строк для звернення до суду позивачем не порушено.

Щодо суті позовних вимог.

Оскільки правовідносини щодо відшкодування податку на додану вартість склалися 06.03.2017 року, тобто з дня набрання законної сили рішення суду по справі 805/2847/16-а суд застосовує положення Податкового кодексу які діяли на момент виникнення цих правовідносин.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з п.п.200.7.2 п.200.7 статті 200 ПК України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до п.200.8 статті 200 ПК України до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 200.15 ст..200 ПК України, у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Згідно з абзацом другим пункту 200.15 статті 200 ПК України після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Відповідно до підпункту "ґ" п. 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зокрема, з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Згідно з пунктом 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, з дня набрання законної сили судовим рішенням по справі № 805/2847/16-а а саме 06.03.2017 року грошове зобов`язання вважається неузгодженим та сума ПДВ підлягає відшкодуванню.

С 1 квітня 2017 року Порядок відшкодування ПДВ регулюється постановою КМУ № 26 від 25.01.2017 року.

Щодо механізму відшкодування ПДВ суд зазначає, що Порядком № 26 визначено, що Міністерство фінансів України адмініструє реєстр та здійснює автоматичну обробку інформації ДФС та Казначейства щодо даних Реєстру заяв, як окремий інформаційний ресурс та забезпечує захист інформації відповідно до законодавства у сфері захисту державних інформаційних ресурсів. Формування Реєстру заяв здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.

Згідно пункту 5 Порядку № 26 Заяви автоматично вносяться до Реєстру протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру заяв.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 26 інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Суд вважає, що контролюючий орган не виконав приписи як ПК України так і зазначеного Порядку № 26.

Відповідно до ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з п. 200.13 статті 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин Податковим кодексом України був закріплений обов`язок контролюючого органу вчинити відповідні дії, направлені на відшкодування платнику податків суми узгодженого податку на додану вартість.

Суми бюджетного відшкодування з ПДВ за січень 2016 року залишаються невідшкодованими позивачеві у визначені ПК України строки, що дає право на подальше нарахування пені в порядку, визначеному п. 200.23 ст. 200 ПК України.

Щодо позовної вимоги про стягнення пені в розмірі 310100,59 гривень, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Зі змісту приведеної правової норми судом робиться висновок, що Податковим кодексом України встановлено право платника податків на нарахування пені на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість з моменту її виникнення до дня погашення включно.

При цьому строк нарахування пені обмежується датою погашення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, адже саме з цієї дати припиняється протиправна бездіяльність контролюючого органу, яка полягає у невиконанні державою взятих на себе зобов`язань з відшкодування податку на додану вартість.

Таким чином, вказаною нормою права зазначено, зокрема, період розрахунку пені, останнім днем якого є день погашення бюджетної заборгованості. День ухвалення судом рішення не є днем погашення бюджетної заборгованості, у зв`язку з чим такий розрахунок суд вважає не обґрунтованим.

Стягнути з Державного бюджету України пеню можливо лише у визначеному розмірі (у певній сумі), і такий розмір має бути розрахований відповідно до положень пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, а правильність розрахунку перевірена судом.

Враховуючи вищезазанчене, нарахування пені позивачем згідно наведеного у позові розрахунку не включає в себе день погашення такої заборгованості, у зв`язку з чим таке нарахування пені є передчасним та не відповідає вимогам пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, оскільки основними умовами для нарахування пені є момент її виникнення, період дії пені, включаючи день погашення такої заборгованості.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі №11/808/182/14 (адміністративне провадження №К/9901/3167/18).

Тому суд вважає що позовна вимоги про стягнення пені заявлена позивачем передчасно і не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язкам органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб кореспондує право фізичних та юридичних осіб очікувати що ці органи та посадові особи будуть діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принцип юридичної визначеності в свою чергу, є складовій принципу верховенства права.

Тому, правомірні очікування позивача на те, що орган державної влади буде діяти тільки на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, не здійснилися.

І таким чином, його право було порушено.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші протии Україн від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з платіжним дорученням № від 26 липня 2021 року позивач сплатив судовий збір в розмірі 12196,28 гривень (а.с.1).

Оскільки суд задовольняє позовну вимогу про стягнення 502985,00 грн. то сума судового збору, яка підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Східного межрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області становить 7544,78 гривні (502985 х 1,5% = 7544,78).

Саме ця сума судового збору підлягає стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Маріупольській металургійний комбінат імені Ілліча» до Східного межрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області про стягнення заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість та пені нарахованої на суму заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області на користь приватного акціонерного товариства «Маріупольській металургійний комбінат імені Ілліча» заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за листопад 2014 року в розмірі 502985 (п`ятсот дві тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного межрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (49600, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр-т Олександра код Поля, 57 ) на користь приватного акціонерного товариства «Маріупольській металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул..Левченка, 1 ) суму судового збору в розмірі 7544 (сім тисяч п`ятсот сорок чотири) гривні 78 копійок.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті та його вступну та резолютивну частину проголошено в судовому засіданні 21 грудня 2021 року

В повному обсязі рішення складене 24 грудня 2021 року.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Хохленков