Справа № 300/4940/21
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" грудня 2021 р. справа № 300/4940/21
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2016 із застосуванням 70 відсотків грошового забезпечення та зобов`язання здійснити такий перерахунок з 01.01.2016, виходячи із 82 відсотків відповідної суми грошового забезпечення, з урахуванням проведених платежів, однією сумою, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач, орган пенсійного фонду, орган Пенсійного фонду України, Пенсійний орган, Головне управління ПФУ в області, Управління), в якому ставить просить:
- визнати протиправними дій щодо зменшення основного розміру пенсії з 82% до 70% від суми грошового забезпечення;
- зобов`язання перерахувати пенсію в розмірі 82% грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016, відповідно до статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у порядку та розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", здійснивши виплату з урахуванням проведених платежів.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є пенсіонером МВС України, якій отримує пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (надалі по тексту також Закон №2262-XII), розмір якої на час призначення пенсії (липень 2002 року) розрахований із 82 відсотків складу грошового забезпечення ОСОБА_1 .
Надалі, з 01.01.2016, відповідачем протиправно, із помилковим застосуванням частини 2 статті 13 та статті 63 коментованого Закону, проведено перерахунок пенсії за вислугу років, зменшивши значення процентної складової грошового забезпечення із 82% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, наслідком чого стало невірне визначення розміру пенсії позивачу. ОСОБА_1 вважає такі дії Управління неправомірними, вчиненими всупереч нормам чинного законодавства, які грубо порушують його право на пенсійне забезпечення в належному розмірі.
Так, від дня призначення пенсії положення Закону №2262-XII неодноразово змінювалися, зокрема, максимальний розмір пенсії при її призначенні в значенні 90% від розміру грошового забезпечення в 2011 році зменшено до 80%, а в 2014 році до 70%. Разом з тим, визначення такого (останнього) розміру при обчисленні пенсії (70%) може застосовуватися лише до правовідносин, що виникли після 01.04.2014, тобто набрання ними чинності, та стосується питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку.
Позивач наполягає на тому, що призначення та перерахунок пенсії є різними за юридичним визначенням та змістом процедурами. Встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків, а потім 80 і 70 відсотків грошового забезпечення не стосується перерахунку вже призначеної пенсії.
Відтак, для перерахунку пенсії мають застосовуватись норми закону, які визначають її значення у відсотках відповідних сум грошового забезпечення, що діяли саме на момент первинного призначення пенсії, а розмір уже призначеної пенсії в процентному співвідношенні внаслідок чергових перерахунків не може бути зменшений навіть при зміні діючого законодавства, з огляду на незворотність дії нормативно-правових актів у часі.
Постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", у відповідності до якої з 01.01.2016 мало місце здійснення спірного перерахунку, не змінювала і не вводила в дію нові відсоткові значення грошового забезпечення, із якого обраховується основний розмір пенсії.

У спірному випадку позивач наполягає на застосуванні правових висновків, викладених у постанові Верхового Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №686/12623/17 (провадження №К/9901/849/147) і від 04.02.2019 у зразковій справі №240/5401/18 (провадження №Пз/9901/58/18).

Враховуючи вказане, позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення при перерахунку розміру пенсії до 70 відсотків сум грошового забезпечення та зобов`язати Головне управління ПФУ в області здійснити перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 82 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016, з урахуванням проведених платежів.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 відповідно до статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.14).

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву №0900-0802-7/36107 від 30.09.2021, який разом із письмовими доказами надійшов на адресу суду 04.10.2021 (а.с.18-22, 23-29). Заперечуючи позовні вимоги представник Головного управління ПФУ в області зазначив, що згідно положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу в липень 2002 року, розрахований відповідачем відповідно до вислуги років (29 років) загальний розмір пенсії, обчислений за правилами статті 13 такого Закону, становив 82% суми грошового забезпечення (максимальне значення такої величини на той час могло дорівнювати 90 відсотків відповідних сум грошового забезпечення).

Із розрахунку 82 відсотки суми грошового забезпечення позивачу призначено і обчислено пенсію за вислугу років. З часу призначення позивачу пенсії механізм обчислення пільгової вислуги років та відсоткового значення розміру пенсії змінювався неодноразово. Аналогічно й відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та Законів України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011, "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України" від 27.03.2014, на момент проведення перерахунку пенсії позивачу у 2018 році, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", становив 70% відповідних сум грошового забезпечення. А тому, враховуючи наведені зміни у законі, відповідачем правомірно з 01.01.2016 здійснено перерахування пенсії позивачу в розмірі 70 відсотків сум грошового забезпечення. Зміни в законодавстві, на переконання Управління, не призвели до зниження розміру пенсій, а навпаки до її збільшення, що спростовує факт звуження прав позивача на пенсійне забезпечення.

Окрім цього, порядок перерахунку пенсії визначений у розділі VIII Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", який в 2018 році у відношенні до позивача був проведений з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 та у зв`язку із введенням в дію постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 за №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (надалі по тексту також Постанова №988, постанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 за №988) нових розмірів і зміненого складу грошового забезпечення поліцейських, що враховувався для перерахунку пенсій колишніх працівників співробітників органів внутрішніх справ (надалі по тексту також колишні працівники/співробітники МВС).

В межах вказаних постанов Кабінету Міністрів України в 2018 уповноважений орган, з лав якого мало місце звільнення ОСОБА_1 , видав довіку встановленої форми і змісту про розмір грошового забезпечення, яку відповідачем в тому ж році враховано при проведенні чергового перерахунку пенсії позивачу, починаючи з січня 2016 року.

Поряд із вказаним, Управління просить суд в порядку статей 122, 123 КАС України застосувати строки позовної давності у даній справі.

Так як станом на січень 2016 року (місяць, з якого мало місце перерахунок пенсії) і березень 2018 року (місяць, в якому проведено перерахунок) положеннями Закону №2262-XII основний розмір пенсії колишніх працівників МВС не міг перевищувати 70 відсотків сум грошового забезпечення, то вимоги позивача, заявлені у позовній заяві, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

01.11.2021 представник позивача подав додаткові письмові пояснення, в яких додатково звернув увагу на пропущення позивачем строків звернення до суду (а.с.34-38, 39-48). Зокрема, ОСОБА_1 ще 06.02.2020 звертався до Управління із заявою про здійснення перерахунку з 01.01.2016 його пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 82% суми грошового забезпечення. На таке звернення відповідач надав 21.02.2020 письмову відповідь та відмовив у здійсненні спірного перерахунку з посиланням на дію статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

У зв`язку з вказаним позивачу ще з лютого 2020 року було відомо про обставину відмови відповідачем в перерахунку його пенсії. За таких обставин представник відповідача просить адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, вивчивши відзив на позов, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши норми матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з липня 2002 року отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно висновку про призначення пенсії від 22.11.2002 і заяви про призначення пенсії від 16.07.2002 (а.с.24, зворотній бік а.с.24).

На підставі поданих до відповідача документів, позивачу згідно із коментованим Законом, в редакції станом на липень 2002 року, виходячи із загального стажу служби 29 років, призначена пенсія за вислугу років у розмірі 82% грошового забезпечення, свідченням чого, серед іншого, є протокол за пенсійною справою №00-7161 (МВС) від 31.12.2015 (а.с.25, зворотній бік а.с.26).

Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято Постанову №103.

У березні 2018 року СзППЗ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на виконання вимог постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", та від 11.11.2015 за №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", на ім`я ОСОБА_1 видало довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій за №2657/8-18 від 22.03.2018 (а.с.40).

Як слідує із змісту такої довідки, розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, чинними на січень 2016 року, за прирівняною посадою в загальному становив 7 806,24 гривень, в тому числі: посадовий оклад 2 600,00 гривень, оклад за спеціальним званням (підполковник поліції) 2 200,00 гривень, надбавка за стаж служби 50% 2 400,00 гривень, премія 8,42 606,24 гривень (а.с.40).

Керуючись положеннями постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області позивачу з 01.05.2018, в тому числі за період з 01.01.2016, проведено перерахунок пенсії відповідно до коментованої довідки СзППЗ Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №2657/8-18 від 22.03.2018, свідченням чого є протокол (розпорядження) перерахунку за пенсійною справою №007161-МВС (а.с.39).

При цьому, відповідач застосував максимальний розмір грошового забезпечення 70%, який відповідає положенням частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", в редакції станом на момент здійснення перерахунку, та відповідно до пункту 23 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України" від 27.03.2014 за №1166-VII (надалі по тексту також Закон №1166-VII).

Згідно із протоколом за пенсійною справою №007161 (МВС) пенсія позивача з 01.01.2016 обраховувалась (перерахована) в основному розмірі 70% грошового забезпечення, яке включало такі складові: посадовий оклад 2 600,00 гривень, оклад за спеціальним званням (підполковник поліції) 2 200,00 гривень, надбавка за стаж служби 50% 2 400,00 гривень, премія 8,42 606,24 гривень (а.с.27).

Загальний розмір пенсії після перерахунку склав 6 557,24 гривень, в тому числі основний розмір 5 464,37 гривень і надбавка за проживання в гірській місцевості 1 092,87 гривень (а.с.27).

Позивач 19.05.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою, в якій просив провести перерахунок основного розміру пенсії та виплату пенсії з 01.01.2016, виходячи з 82% грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат (а.с.46).

Листом від 11.06.2021 за №4050-3697/Ж-02/8-0900/21 Управління роз`яснило позивачу про неможливість застосування іншого відсоткового значення від суми грошового забезпечення ніж 70%, що визначений ОСОБА_1 при перерахунку пенсії (а.с.8-9).

Не погоджуючись із застосованим обмеженням щодо відсоткового розміру грошового забезпечення із якого обчислено пенсію, в результаті проведеного в 2018 році перерахунку (із 82% до 70 %), позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходив з таких мотивів і підстав та норм права.

Положеннями статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В частині позовних вимог щодо зменшення Управлінням з 1 січня 2016 року відсоткового значення розміру грошового забезпечення, із якого обраховується пенсія з 82% до 70%, суд формує наступні висновки.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (надалі по тексту також Закон №2262-XII).

Призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", здійснюються органами Пенсійного фонду України (стаття 10 Закону №2262-XII).

29.12.2015 набрав чинності Закон України від 23.12.2015 за №900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" (надалі по тексту також Закон №900-VIII), яким статтю 63 Закону №2262-XII доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Цим же Законом пункт 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 за №580-VIII доповнено абзацом другим, зі змісту якого за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

За приписами частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (в редакції чинній на момент перерахунку пенсії) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, здійсненої на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року за №393" (надалі по тексту також Порядок №45), яка набрала чинності 20.02.2008.

Пунктами 1, 2 та 3 Порядку №45 (в редакції чинній на час перерахунку) визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (надалі по тексту також головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (надалі по тексту також списки), та надсилає, серед іншого, відповідну інформацію МВС і Національній поліції (надалі по тексту також державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (надалі по тексту також уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (надалі по тексту також довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Отже, згідно з даними нормами, підставою для перерахунку раніше призначених пенсій за правилами коментованого Закону в першу чергу є прийняття Кабінетом Міністрів України рішення відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та подання органами, передбаченими цим Порядком, відповідних повідомлень до територіальних органів Пенсійного фонду України.

Кабінет Міністрів України 11.11.2015 прийняв постанову №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (надалі по тексту також Постанова №988), постанова набрала чинності 02.12.2015. Згідно з пунктом першим цієї постанови Кабінет Міністрів України установив, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Правовою дією пункту 3 Постанови №988 Кабінет Міністрів України затвердив: схему окладів за спеціальним званням поліцейських у розмірах згідно з додатком 1; схему посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання в розмірах згідно з додатком 2; схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3-10.

Окрім цього, на виконання вимог статті 94 Закону №580-VII та Постанови №988 Міністерство внутрішніх справ України 06.04.2016 видало наказ №260, яким затвердило "Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання" (надалі по тексту також - Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським, Порядок №260, Наказ №260).

За приписами пункту 2 Порядку №260, наказ яким затверджений цей Порядок, набирає чинності з дня його офіційного опублікування (27.05.2016) та застосовується з дня набрання чинності Закону №580-VII, тобто з 07.11.2015.

Як уже зазначалось вище судом, 21.02.2018 Кабінет Міністрів України на реалізацію частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ прийняв постанову "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" за №103.

Відповідно до правого регулювання абзацу першого пункту третього цієї Постанови №103 постановлено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (Офіційний вісник України, 2015 р., №96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Пунктом 5 Постанови №103 визначено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постанови, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 (Офіційний вісник України, 2008 р., №12, ст. 301).

Як встановлено судом та слідує з матеріалів адміністративної справи, відповідачем на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсій за №2657/8-18 від 22.03.2018, виданої Сз ППЗ ГУ НП в Івано-Франківській області, та на підставі Постанови №103 проведено позивачу перерахунок пенсії 01.01.2016 (а.с.27, 39, 40).

Здійснюючи такий перерахунок пенсії відповідачем застосовано новий максимальний розмір грошового забезпечення 70% відповідних сум грошового забезпечення, при цьому правомірність своїх дій Головне управління ПФУ в області обґрунтовує необхідністю застосування основного розміру пенсії у відсотках від грошового забезпечення, встановленого законодавством на момент проведення чергового перерахунку пенсії, що в даному випадку становить 70% сум грошового забезпечення, як це передбачено частиною 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції станом на 01.04.2018 (а.с.27).

Суд не може повністю погодитися з такими доводами відповідача і відповідно обґрунтуванням правомірності своїх дій, виходячи з наступного.

Згідно пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ (в редакції на час призначення позивачу пенсії) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше.

Відповідно до вимог пункту "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції на час призначення позивачу пенсії) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 вказаної статті Закону №2262-ХІІ (в редакції на час призначення позивачу пенсії) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за №3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011, внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

В подальшому, Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 за №1166-VII, який набрав чинності 19.04.2014, внесено зміни у частину другу статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (на підставі якої позивачеві в квітні 2018 року обраховано спірний розмір пенсії), згідно яких цифрове значення "80" замінено цифрами "70" (максимальний розмір пенсії).

Таким чином, з 19.04.2014 положення частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 80% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №1166-VII, замінивши такий граничний розмір на 70%.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин (як 01.01.2016 так і 01.03.2018) було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до коментованої статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд вважає, що внесені законами зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%, а потім 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Суд наполягає на тому, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року за №704 та від 21 лютого 2018 року за №103, тому застосування у спірному випадку органом пенсійного фонду статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним.

Більше того, положення Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 за №1166-VII про зменшення граничного розміру грошового забезпечення до 70% не містить будь-яких положень, якими б врегульовано питання перерахунку пенсії, призначених і обчислених до 19.04.2014. При цьому, пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за №3668-VI, містить умови наступного змісту обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.10.2019, ухваленій у зразковій справі №240/5401/18 (Пз/9901/58/18).

Адміністративна справа №300/4940/21 в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо зменшення при перерахунку пенсії до 70 відсотків суми грошового забезпечення, із якої обчислено пенсію, та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 82 відсотків відповідної суми грошового забезпечення, з 01.01.2018, - частково відповідає ознакам типової справи, визначених у рішенні суду, ухваленого за результатом розгляду Верховним Судом зразкової справи №240/5401/18 (Пз/9901/58/18).

При ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи (частина 3 статті 291 КАС України).

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ПФУ в області при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на виконання Постанови №103, протиправно зменшено розмір процентної складової грошового забезпечення із 82% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, а тому позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Крім того, слід зазначити, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення, згідно зазначених рішень Конституційного Суду України, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, останні не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Окремо суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що вказаний вище сформований висновок про право позивача на перерахунок, обчислення і виплату пенсії за вислугу років у розмірі 82% відповідних сум грошового забезпечення стосується саме забезпечення, яке визначено у попередній довідці за №№2657/8-18, виданої 22 березні 2018 Сз ППЗ ГУ НП в Івано-Франківській області (7 806,24 гривень), у відповідності до положень Постанов №103 і Порядку №45, які були чинними в період з 01.01.2018 по 05.03.2019 та по 19.11.2019 (а.с.40).

Складові грошового забезпечення ОСОБА_1 у такій довідці (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням (підполковник), надбавка за вислугу років і премія) визначені уповноваженим органом на підставі введеної в дію із 02.12.2015 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 за №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Так, постановою №988 з 11.11.2015 значно підвищено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів та додаткових видів грошового забезпечення (їх відсоткове значення) поліцейських, чого не мало місце при призначенні в липні 2002 року позивачу пенсії, і якому із старого складу відповідного забезпечення пенсію обчислено в розмірі 82% суми його грошового забезпечення.

Надалі спірні правовідносини додатково врегульовані правовими висновками, сформованими Верховним Судом у рішенні від 17.12.2019 і Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 в зразковій справі №160/8324/19 (адміністративне провадження №Пз/9901/20/19).

У вказаній зразковій справі суд з 05.03.2019 відновив право колишнього військовослужбовця на включення до складу грошового забезпечення, із якого обчислюється пенсія, щомісячні додаткові види грошового забезпечення і премія.

В той же час, іншим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва №826/12704/18 від 14.05.2019 (часткове рішення), залишеним постановою від 19.11.2019 Шостим апеляційним адміністративним судом (http://reestr.court.gov.ua/Review/82368814; http://reestr.court.gov.ua/Review/85866053), визнано протиправним та скасовано пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", який стосується перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції).

Отже, пункт 3 Постанови №103, який стосується перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), втратив чинність з 19.11.2019.

Надалі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду №826/6453/18 від 29.01.2020 (http://reestr.court.gov.ua/Review/87361222) визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким вносилися зміни у Порядок № 45 (зокрема, у пункти 1, 2, 3, 5 та додаток 2, а також доповнено цей Порядок додатком 3).

Поряд з цим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі №640/6077/19 (http://reestr.court.gov.ua/Review/94263854) визнати протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" у частині пункту 5, яким визначалося, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постанови, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку №45.

З наведеного слідує, що з 19.11.2019, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/12704/18, пункт 3 Постанови №103 втратив чинність, а інші нормативні акти, які б надалі обмежували склад та розмір грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) для обчислення та перерахунку пенсії, відсутні. Тому суд вважає, що з цієї дати виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Порядком №260 і Постановою №988, та відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ.

Втім, потрібно зважати на те, що поліцейські, яким призначається пенсія з 01.01.2016 мають право на розрахунок її розміру, виходячи із значення 70% грошового забезпечення із врахуванням основних і додаткових її видів/складових, так як Уряд України значно підвищив тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів та додаткових видів грошового забезпечення (їх відсоткове значення) такої категорії посадових осіб.

Разом з тим, в окремих випадках виникають обставини, за яких колишні працівники/співробітники органів внутрішніх справ (МВС), які, покликаючись на висновки, сформовані Верховним Судом у рішенні від 17.12.2019 і Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 в зразковій справі №160/8324/19 (адміністративне провадження №Пз/9901/20/19) та рішення Окружного адміністративного суду міста Києва №826/12704/18 від 14.05.2019, бажають отримати від уповноважених органів з 19.11.2019 нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із включенням до неї додаткових щомісячних її видів і премії, а також розраховують на обчислення такої пенсії із урахуванням такої довідки в значенні, більшого ніж 70% сум грошового забезпечення.

У випадку який досліджується судом із відомостей Автоматизованої системи документообігу Івано-Франківського окружного адміністративного суду і прикріплених до справи електронних документів матеріалів (сканованих копій) з`ясовано, що 21.12.2021 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відкрите адміністративне провадження №300/8263/21 із вирішення публічно-правого спору про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Предметом оскарження є не здійснення Управлінням з 01.12.2019 перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача №171 від 12.05.2021 за показниками станом на листопад 2019 року.

Відтак, може скластися ситуація, за якої колишні співробітники органів внутрішніх справ (МВС), які до звільнення в порівнянні із співробітниками Національної поліції України займали одну і ту ж посаду (рівнозначні посади), мають одне і те ж звання, одну і ту ж вислугу років, одинакові додаткові види грошового забезпечення та розмір премії, матимуть різний розмір пенсії, оскільки ті, які вийшли на пенсію до 01.01.2016 претендують і вимагають в судовому порядку відсоткове значення більше ніж 70% (до 90%), яке у спірному випадку становить 82% (хоча їх грошове забезпечення не обчислювалося за правилами Порядку №206 у відповідності до Постанови №988), а ті, що отримали право на пенсію після 01.01.2016 не більше 70%.

Суд переконаний, що таке правове регулювання спірних відносин не є справедливим по відношенні до колишніх чи діючих співробітників Національної поліції України, що отримали/отримують право на пенсію після 01..01.2016, та створює дискримінацію у праві на належне пенсійне забезпечення однієї і тієї ж категорії громадян.

Визначення різних підходів до порядку обчислення розміру пенсійного забезпечення однієї категорії громадян порушує основоположний принцип судочинства рівність усіх громадян у своїх права перед законом, в тому числі у праві на справедливе встановлення пенсії, що закріплено в статтях 21, 24 Конституції України.

Таким чином, у колишнього співробітника органів внутрішніх справ (МВС), який отримає нову довідку про склад грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 19.11.2019 на підставі і Постанови №988, відбудуться фактичні зміни у його пенсійній справі і відповідно в правовому регулюванні даних відносин, які визначають порядок перерахунку його пенсії, так як попередній розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у відповідності до Постанови №103 взятий станом на січень 2016 року, а Порядку №260 набрав чинності з 27.05.2016.

З урахуванням вказаного відпадуть процесуальні підстави керуватися і застосовувати правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.10.2019, ухваленої у зразковій справі №240/5401/18 (Пз/9901/58/18), так як зміняться фактичні обставини правового регулювання спірних правовідносин на підставі іншої постанови Великої Палати Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 в зразковій справі №160/8324/19 (адміністративне провадження №Пз/9901/20/19).

З огляду на таке слід керуватися рішенням від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отож, у випадку перерахунку призначеної пенсії колишніх співробітників органів внутрішніх справ (МВС) на підставі оновленої довідки, виданої станом на 19.11.2019 за правилами Постанови №988 (із включенням додаткових щомісячних видів грошового забезпечення і премії, нарахованих за правилами Порядку №260), таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність.

У подібних правовідносинах Верховний Суд у постанові від 20.01.2021 по справі №640/1744/20 виснував, що право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень).

Такий підхід до врегулювання спірних правовідносин, на переконання суду у даній справі, є достатньо справедливим.

Аналогічний підхід щодо обчислення розміру пенсії та відсотків від заробітку для нарахування пенсійних виплат при проведенні її перерахунку з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99, застосований Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у відношенні до іншої категорії пенсіонерів, виплата пенсій яким здійснюється не із солідарної системи пенсійного фонду, а за рахунок коштів Державного бюджету України, зокрема колишніх співробітників органів прокуратури та суддів.

В даному випадку мова йде про позицію суду касаційної інстанції, визначеної в:

- постановах від 08.09.2021 (адміністративне провадження № К/9901/13961/20) у справі №340/3185/19 (http://reestr.court.gov.ua/Review/99458809) та від 20.01.2021 (адміністративне провадження №К/9901/27613/20) у справі №640/1744/20 (http://reestr.court.gov.ua/Review/94264232) ), в яких предмет спору стосувався перерахунку пенсії працівників прокуратури, що вийшли на пенсію при дії положення закону із правом на обрахунок пенсії від заробітку до 90%, а при отриманні нової довідки із значно вищим складом заробітної плати - до 70%;

- постанові від 27.09.2021 (провадження К/9901/25475/21) у справі №580/585/21, в якій предметом спору є перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із урахуванням нових довідок про розмір грошового забезпечення (із значно більшим розміром, в порівнянні до такого, який отримувався до набуття права на відставку), на час видачі яких положення спеціального закону про право відповідного обчислення розміру утримання від 80% до 90%, втратило чинність.

Верховний Суд в останніх актуальних коментованих постановах переглядаючи спори про не врахування органами пенсійного фонду при перерахунку пенсії колишніх прокурорських працівників з розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, сформував правовий висновок, за змістом якого право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень). При цьому не має значення з настанням якої обставини позивач пов`язує право на перерахунок пенсії, Постанови Уряду України №657 чи №1013, оскільки як було зазначено судом вище, перерахунок призначеної пенсії працівникам органів прокуратури може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може ґрунтуватися на законі, який втратив чинність.

Як і у даній справі, на час отримання позивачем (колишнім співробітником органів внутрішніх справ (МВС)) нової довідки (№171 від 12.05.2021) і звернення його до органу пенсійного фонду за перерахунком пенсії, кореспондуючись до коментованих висновків Верховного Суду, суд касаційної інстанції вказує, що положення статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 за №1789-ХІІ, яким передбачалося право на обчислення розміру пенсії працівників прокуратури до 90% розміру заробітку, вже не були чинними, а на час перерахунку за новою довідкою таке значення не може перевищувати 70%.

У відношенні до питання перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд касаційної інстанції також надав правову оцінку різним відсотковим значенням суддівської винагороди, які визначалися для суддів у відставці в розмірі від 80% до 90% до 08.06.2016 (при застосуванні суддівської винагороди за правилами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI в редакції від 07.07.2010) та від 50% (при застосуванні значно підвищеної суддівської винагороди за правилами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII в редакції від 02.06.2016).

Зокрема, у коментованій вище постанові Верховного Суду зазначено:

"Отже, оскільки чинним Законом № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання, то відсутні правові підстави для обрахунку щомісячного грошового утримання судді одночасно за складовими, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання (розміру щомісячної суддівської винагороди) за Законом № 1402-VIII, а розміру відсотку за Законом № 2453-VI.

Колегія суддів зазначає, що зворотне зумовить неоднакове визначення розміру довічного грошового утримання суддів, що вийшли у відставку відповідно до Закону №2453-VI, та тих, які вийшли або вийдуть у відставку відповідно до Закону №1402-VIII. Вказане призведе до дискримінації останніх та суперечитиме положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів".

У вказаних двох категоріях пенсіонерів (колишніх працівників органів прокуратури і суддів) Верховний суд дійшов єдиного висновку, що у випадку перерахунку призначеної пенсії, таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 (провадження №14-435цс18) у справі №755/10947/17 зазначила, що під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (http://reestr.court.gov.ua/Review/79834955).

У досліджуваному випадку суд керується саме останні правові висновки, визначені Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду в постановах ухвалених 08.09.2021 (справа №340/3185/19) і від 20.01.2021 (№640/1744/20).

Вказане узгоджується із положеннями частини 5 статті 242 КАС України.

Повертаючись до обставин даної справи, Жибак в період з 01.01.2018 по 08.09.2021 (день звернення до суду) для перерахунку пенсій (за дами адміністративних справ №300/4940/21 і №300/8263/21) отримав від уповноваженого органу дві довідки, зокрема:

- довідку про розмір грошового забезпечення №2657/8-18, видану 22 березня 2018 року у відповідності до Постанови №103 за відповідною (прирівняною) посадою за показниками станом на січень 2016 року, в загальній сумі 7 806,24 гривень (а.с.40);

- довідку про розмір грошового забезпечення №171 від 12.05.2021, видану на підставі рішення Верховного суду України від 17.12.2019 у справі №160/8324/19 та рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №826/12704/18, станом на листопад 2019 року (місяць в якому 19.11.2019 набрання чинності рішення суду у справі №826/12704/18, яким визнано протиправними та нечинними пункт 3 положення Постанови №103), на загальну суму 17 203,46 гривень (а.с.55)

Суд констатує, що розмір обрахунку при нарахуванні (не виплаті) основної пенсії із застосуванням 70% грошового забезпечення за даними довідки №171 від 12.05.2021 за показниками станом на листопад 2019 року є практично в два рази більшим (12 042,42 гривень) від основного розміру пенсії, обчисленого в значенні 82%, виходячи із відомостей попередньої довідки №2657/8-18 від 22.03.2018 за показниками станом на січень 2016 року (6 401,12 гривень).

Виходячи із вказаного, суд вважає, що при застосуванні різних відсотків (82% і 70%) із врахуванням відомостей довідок уповноваженого органу №171 (станом на листопад 2019 року) і №2657/8-18 (станом на січень 2016 року) не має місце зменшення нарахування (не виплати) розміру пенсії, а відповідно і звуження права позивача на гарантоване законом справедливе пенсійне забезпечення.

Щодо посилань ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у відзиві з приводу пропущення позивачем шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду з позовом, суд виходить із наступного.

Із змісту додаткових письмових пояснень Управління від 01.11.2021 слідує, що ОСОБА_1 ще 06.02.2020 звертався до Управління із заявою про здійснення перерахунку з 01.01.2016 його пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 82% суми грошового забезпечення.

На таке звернення відповідач надав 21.02.2020 письмову відповідь за №270-213/Ж-02/8-0900/20, відмовивши у здійсненні спірного перерахунку з посиланням на дію статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Копії таких документів подано з додатковими поясненнями відповідача та наявні в матеріалах справи (а.с.34-38, 39-48).

Разом з тим, суд відзначає, що на заяві ОСОБА_1 від 05.02.2020 до відповідача, зареєстрованої в Управлінні 06.02.2020 за вхідним номером 213/Ж-0900-20 міститься запис виконаний позивачем наступного змісту: "Відповідь бажаю отримати наручно" (а.с.41).

На примірнику письмової відповіді відповідача від 21.02.2020 за №270-213/Ж-02/8-0900/20 не міститься буд-яких відомостей чи записів про отримання останньої наручно, під розписку позивачем чи інші докази вручення такої відповіді безпосередньо в приміщенні Управління. Також відповідач не надав жодного доказу скерування/направлення відповіді засобами поштового зв`язку тощо.

Відтак, у суду відсутні належні, достовірні і об`єктивні дані/відомості на підтвердження обставини доведення у встановленому порядку до відома позивача змісту письмової відмови відповідача та/або отримання такої безпосередньо ОСОБА_1 .

В той й же час, матеріали справи свідчать про повторне 19.05.2021 звернувся позивача до відповідача із заявою аналогічного змісту (а.с.46), на яку відповідач 11.06.2021 підготував відповідь №4050-3697/Ж-02/8-0900/21 (а.с.8-9), яку як форму протиправних дій оскаржує ОСОБА_1 у даній справі.

До суду позивач з адміністративним позовом звернувся 08.09.2021, тобто в шестимісячний термін з дати формування листа-відмови №4050-3697/Ж-02/8-0900/21 від 11.06.2021.

Відповідач не спростував обставину про обізнаність щодо порушеного права позивача саме з листа від 11.06.2021.

Попри такий зміст спірних правовідносин суд вважає за необхідне відзначити, що заробітна плата та пенсія мають однакову правову природу, тобто є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Таке твердження слідує з норм законодавства. Зокрема, згідно статті 1 Закону України №2235-III "Про громадянство України" заробітна плата і пенсія включені до переліку законних джерел існування.

Як уже відзначено, згідно з частиною 3 статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, перерахунок якої має здійснюватися у зв`язку із збільшенням/введенням в дію нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, і яку особа не отримувала у зв`язку з не проведенням відповідного перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.04.2019 по справі 809/248/18.

Окремо суд надає оцінку посиланням представника органу пенсійного фонду на правові висновки, визначені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19).

Дійсно у коментованій постанові Великою Палатою Верховного Суду сформовано певна правова позиція щодо застосування строків звернення до суду у справах про перерахунок раніше призначених пенсій.

Варто, в першу чергу відмітити, що вирішені по суті спірні правовідносини у вказаній постанові найвищої судової інстанції регулювалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII (надалі по тексту також Закон №1788-XII) і Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-ІV (надалі по тексту також Закон №1058-ІV).

По друге, питання, яке було предметом судового розгляду у справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19) стосувалося особи, якій пенсію призначено як державному службовцю, а у даній справі (№300/4940/21) така пенсія призначена ОСОБА_1 , як військовослужбовцю.

По третє, в вказаному остаточному судовому рішенні Велика Палата Верховного Суду надавала оцінку і застосовувала загальних норм пенсійного законодавства в частині строків перерахунку пенсії за попередній період, зокрема, положення статті 87 Закону №1788-ХІІ, статті 46 Закону №1058-ІV і статей 51, 55 Закону №2262-ХІІ (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Разом з тим питання щодо застосування строків звернення до адміністративного суду, що передує вирішенню спору по суті (стаття 99 КАС у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, стаття 122 КАС), слід розмежовувати з питанням щодо застосування строку (періоду), за який проводиться перерахунок пенсії, у разі встановлення судом вини пенсійного органу.

При цьому, у справі, яка розглядається №300/4940/21, необхідність розрізняти правове регулювання положень, визначених частиною 3 статті 51 і частиною 3 статті 55 Закону №2262-ХІІ, зокрема:

- у першому випадку йде мова про не нараховану і не виплачену пенсію внаслідок не проведеного перерахунку (за наявності підстав для її перерахунку) саме з вини не тільки пенсійного органу, але й і уповноваженого органу, який надає вихідні дані для такого перерахунку (не обмежується будь-яким строком), що має місце у даній справі (№300/4940/21);

- у другому ж випадку норма закону вказує на випадки нарахування пенсії (без перерахунку) та її не виплати виключно з вини органу пенсійного фонду (також не обмежується жодним строком).

Суд наголошує, що такого особливого визначення правовідносин, яке врегульовано положеннями частини 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ не міститься в жодній із статей Закону №1788-ХІІ і Закону №1058-ІV. Умовами застосування вказаної норми права є дії уповноваженого органу, який повинен самостійно видати у відношенні до пенсіонера (колишнього військовослужбовця чи співробітника органів внутрішніх справ), без активних дій такої особи, відповідну довідку для проведення перерахунку його пенсії, в той час, як застосована касаційним судом стаття 98 Закону №1788-ХІІ вказує на виключні підстави для відповідного перерахунку пенсії особи особисте подання таким пенсіонером до органу пенсійного фонду необхідних вихідних даних для перерахунку пенсії.

Велика Палата Верховного Суду застосувала у справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19) положення статей 87 і 98 Закону №1788-ХІІ, а у даній справі регулювання спірних відносин визначено частини 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ, що як за своїм змістом так юридичним визначенням є відмінними між собою.

З огляду на особливість даних спірних правовідносин і фактичних обставин відсутні підстави для застосування правових висновків, визначених Великою Палатою Верховного Суду в судовому рішенні по справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19).

Також суд звертає увагу на відсутність у даних спірних правовідносинах "триваючої пасивної поведінки позивача", мова про яку йде у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо соціальних справ Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 (адміністративне провадження №К9901/15971/20).

Як свідчать обставини справи для відновлення свого права на належний розмір пенсії ОСОБА_1 змушений був окремо самостійно звертатися до Головного управління Пенсійного фонду України в області, яке як уповноважений орган і без звернення позивача в силу вимог Закону повинно було самостійно відновити права позивача.

Вчинення органом пенсійного фонду дій на забезпечення своєчасного перерахунку пенсії не залежить від волі пенсіонера (колишнього військовослужбовця чи прирівняних до них осіб), а повинні в силу вимог нормативно-правових актів самостійно вчинятися останнім.

Окрім цього, після визнання протиправними і визнання нечинними в судовому порядку окремих положень Постанови №103 і Порядку №45 Кабінет Міністрів України так і не врегулював спірні правовідносини в частині питань, які ОСОБА_1 порушені у даній справі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позову за рахунок бюджетних асигнувань відповідача належить відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 908,00 гривень, сплаченого згідно квитанції №73 від 06.09.2021 (а.с.1).

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку, обчислення і виплати розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" з 1 січня 2018 року у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 1 січня 2016 року перерахунок, обчислення та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у розмірі 82% відповідних сум грошового забезпечення, зважаючи на раніше виплачені суми, з у рахуванням правових висновків, наданих судом в рішенні у даній справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 ;

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.