Справа № 679/1275/21
Суддя: Стасюк Р. М.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/29/2021
Справа № 679/1275/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді Стасюка Р.М.,

секретар судового засідання Плазій Н.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управління Національної поліції у Хмельницькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАО №0436145 від 29 вересня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 29 вересня 2021 року поліцейським Шепетівського районного управління ГУНП в Хмельницькій області щодо нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №0436145 за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач зазначає, що розгляд справи проводився поліцейським і прийняття постанови проводилося у його відсутність, тому він з постановою про накладення адміністративного стягнення не ознайомлений. Поштою копія постанови станом на 08.10.2021 року також не надходила.

Разом з тим позивач вказує, що 30 вересня 2021 року на його мобільний телефон у додатку «Дія» надійшло повідомлення про те, що на нього накладено штраф в сумі 510 грн. за те, що 29 вересня 2021 року в м. Шепетівка він проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофору і таким чином порушив вимоги ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, як зазначає позивач постанова не відповідає вимогам закону з наступних підстав. Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Насправді, 29 вересня 2021 року біля 11 год. 50 хв. він рухався власним автомобілем марки RENAULT MODUS, державний номерний знак НОМЕР_1 по проспекту Миру м. Шепетівка в межах допустимої швидкості. При наближені до перехрестя на світлофорі був зелений сигнал. Безпосередньо у момент перетину стоп-лінії, перед якою водій має зупинити свій транспортний засіб відповідно до вимог закону дорожньої розмітки 1.12 ПДР України, загорівся зелений миготливий сигнал світлофора. В той час, як на світлофорі загорівся жовтий сигнал, він проїхав стоп лінію і перебував в русі на пішохідному переході (зебрі). Він не міг зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п. 8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування. Тому, відповідно до положень передбачених п. 8.11 ПДР України, він продовжив рух далі забезпечивши при цьому безпеку дорожнього руху. Внаслідок його дій аварійна обстановка для інших учасників руху не створилася.

Однак, в подальшому, він був зупинений працівником поліції, який звинуватив його в тому, що він проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофора. Позивач заперечував свою вину, але поліцейський залишився при своїй суб`єктивній думці посилаючись на те, що рух його автомобіля був зафіксований за допомогою відеореєстратора встановленого в службовому автомобілі поліції, який перед цим зупинявся на перехресті на червоний сигнал світлофора.

Крім того, позивач вказує, що при винесенні постанови відповідачем було грубо порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

За вказаних обставин позивач просить скасувати постанову серії ЕОА №0436145 від 29 вересня 2021 року винесену поліцейським Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

26 жовтня 2021 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Зокрема у відзиві представник зазначає, що ОСОБА_1 в позовній заяві невірно зазначив номер постанови, що оскаржується, зокрема ЕОА №0436145 однак такої постанови не існує. У відзиві ГУНП в Хмельницькій області на позовну заяву номер постанови зазначено вірно ЕОА №4836145 від 29.09.2021 року.

Крім того, представник відповідача зазначає, що ГУНП в Хмельницькій області заперечує проти скасування постанови ЕОА №4836145 від 29.09.2021 року про застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та вважає, що вона винесена суб`єктом владних повноважень поліцейським Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Козійчуком С.А. з дотриманням вимог КУпАП та ЗУ «Про національну поліцію» з тих підстав, що 29 вересня 2021 року о 12 год. 56 хв., ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом RENAULT MODUS, державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Шепетівка по вул. Островського, 56 порушив вимоги п. 8.7.3 г ПДР України (жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів), а саме проїхав перехрестя на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Звертає увагу представник відповідача на те, що ОСОБА_1 спочатку зазначає в позові, про здійснення проїзду на жовтий сигнал світлофору, не заперечуючи цей факт, далі зазначає що про оскаржувану постанову стало відомо лише з мобільного додатку «Дія», однак потім вказує на те, що був зупинений працівниками поліції, відбувся розгляд справи, він надав усні заперечення, хоча далі в позові стверджував про порушення розгляду справи, однак дані факти містять колізію між собою.

29 жовтня 2021 року позивач ОСОБА_1 подав до суду уточнену позовну заяву в якій просив скасувати постанову серії ЕАО №4836145 від 29 вересня 2021 року винесену поліцейським Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Козійчуком С.А. по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

08 листопада 2021 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду відповідь на відзив.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 жовтня 2021 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві, просив такий задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився

Суд, заслухавши позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтується вимоги позивача та заперечення відповідача, дослідивши та оцінивши докази, зазначає наступне.

Судом установлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАО №4836145 від 29 вересня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

ОСОБА_1 вказуючи на протиправність дій відповідача, звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 8.7.3 ґ «Правил дорожнього руху» сигнали світлофора мають значення, крім інших - жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Згідно ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Поліцейський, як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, перед складанням постанови та відібранням пояснень від правопорушника роз`яснити його права, надати можливість заявити та розглянути клопотання.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

При дослідженні оскаржуваної постанови вбачається, що у графі «до постанови додаються» не зазначено жодного доказу. Отже, будь-яких доказів вини позивача у скоєнні правопорушення поліцейським не зібрано.

Статтею 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач посилається на те, що постанова винесена без належного підтвердження факту вчинення правопорушення та не на місці вчинення правопорушення, чим було порушено його право на захист.

Відеозапису, фотоматеріалів вчиненого правопорушення відповідачем суду не надано, у постанові не зазначено прилад яким здійснено фіксацію правопорушення. Отже, єдиним доказом скоєного правопорушення та обставин винесення відповідачем постанови і притягнення позивача до відповідальності є постанова про адміністративне правопорушення, яка й оскаржується позивачем, а тому її зміст не можна враховувати, як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Належна реалізація позивачем прав, встановлених ст. 268 КУпАП, у випадку надання ним пояснень до моменту прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення, мала можливість вплинути на прийняте інспектором поліції рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Так за змістом п. 8.7.3 «в» «Правил дорожнього руху» зелений миготливий сигнал світлофору дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. А водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, що передбачене п. 8.11 ПДР.

Позивач заперечував проти порушення ним правил дорожнього руху, посилаючись на перетин перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофору. Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачем суду не надано.

Доводи позивача в тій частині, що винесення оскаржуваної постанови не на місці вчинення правопорушення, тобто на перехресті, суперечить ч. 3 ст. 258 КУпАП, є безпідставними, оскільки «місце вчинення адміністративного правопорушення» необхідно розуміти адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідачами не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про наявність підстав для її скасування та закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Таким чином, в зв`язку з задоволенням позовних вимог судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 454,00 грн. підлягають до стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного Управління національної поліції в Хмельницькій області

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 74, 77, 139, 143, 252, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕОА №4836145 від 29 вересня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (29017, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, ), на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області 29017, місцезнаходження: 29017, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, .

Повне рішення суду складено 20 грудня 2021 року.

Суддя Р.М.Стасюк