Справа № 199/8965/21
Суддя: СПАЇ В. В.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/8965/21
УХВАЛА

23.12.2021 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Спаї В.В.,

ознайомившись з клопотанням позивача ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Марченка В`ячеслава Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із даним позовом, який ухвалою судді від 19.11.2021 був залишений без руху, зокрема, з підстав ненадання до позовної заяви документу про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закон (ч. 3 ст. 161 КАС України).

На виконання вимог ухвали судді від 19.11.2021 позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву про усуненні недоліків по справі, яка, з-поміж іншого, містить клопотання про розстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, обґрунтовуючи вказане клопотання тяжким майновим станом (на думку позивача, документально підтвердженим), надавши до суду дві судові повістки про виклик до суду в якості обвинуваченого.

Розглянув клопотання позивача про розстрочення сплати судового збору, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд зазначає, що єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону України „Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також те, що вона підпадає під умови, визначені ч. 1 ст. 8 вищезазначеного Закону.

Таким чином, розстрочення, відстрочення сплати судового збору та звільнення від такої сплати є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається, виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Проте, позивачем ОСОБА_1 до відповідного клопотання не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження викладених у ньому обставин.

Європейським судом з прав людини у справі „Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року, зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише посилання позивача на тяжкий майновий стан, не можуть вважатися безумовною підставою для розстрочення сплати судового збору.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення такої сплати.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 не надав жодного доказу на підтвердження доводів, викладених у клопотанні, суд вважає, що у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 належить відмовити.

Керуючись ч. 1 ст. 133, п п.1 ч.1 ст.ст. 241, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Марченка В`ячеслава Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 23 грудня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.В.Спаї