Справа № 160/21481/21
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
ВСТАНОВИВ:
08.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішення у Дніпропетровській області Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), у якій позивач, з урахуванням уточнень від 07.12.2021 року, просить суд:
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 08.11.2021 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 15.11.2021 року позовну заяву залишено без руху.
Позивачем в строк визначений в ухвалі суду усунуті недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 13.12.2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України, та з урахуванням положень ст. 287 КАС України.
Ухвалою суду від 13.12.2021 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, а саме копії:
- матеріалів виконавчого провадження №636884371.
17.12.2021 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву позивача, разом із витребуваними судом доказами по справі.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 22.12.2021 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 року у справі №160/5954/19 та за змістом виконавчого листа № 160/5954/19, виданого 22.11.2019 року, не зазначена норма ч. 2 ст. 27 Закону України 1058-4.
Відповідачем при винесені постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.04.2021 року ВП 63684371 застосуються відсутні норми ч. 2 ст. 27 Закону України 1058-4, за висновком рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 року у справі №160/5954/19.
Вказує, що державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.04.2021 року № ВП 63684371 не звернув уваги на текст рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду, в якому роз`яснюється застосування ч. 2 ст. 27 Закону України 1058-4, норма яка не встановлена у висновку даного рішення, чим порушено правомірне виконання вказаного рішення суду.
Застосування відповідачем при примусовому виконанні рішення та винесення оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження за нормами ч. 2 ст. 27 Закону України 1058-4 є неправомірним. При посиланні на п.2 ст.27 Закону України 1058-4 передбачено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, (а може не бути визначена,) за раніше діючим законодавством. Умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тобто регламентовано до восьмого розділу ст. ст. 49, 51, 55, 56, 57 67 Закону України 796-12, нормами Закону України 1788-12 не визначаються, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
Вищевказаною нормою особам надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або спеціальним Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
На думку позивача, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 року фактично не виконано ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження від 24.06.2020 року у № ВП 61287373 є протиправною та підлягає скасуванню.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач, посилаючись на норми законодавства України, зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження (АСВП 63684371) по виконанню вимог виконавчого листа № 160/5954/19 від 16.03.2021, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, починаючи з 01.06.2019 року відповідно до пункту 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії на підставі довідки № 123 від 18.04.2019 року у відповідності до ч. 3 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ на підставі ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням раніше проведених виплат ".
Відповідно до автоматизованого розподілу, визначеного ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, передані на примусове виконання державному виконавцю відділу Бикову А.В.
15.01.2021 року від ГУ ПФУ у Дніпропетровській області надійшла відповідь від 11.01.2021 року № 0400-010906-8/1976 згідно, якої останні повідомляють про те, що ОСОБА_1 здійснений перерахунок пенсії з 01.06.2019 року, доплата відсутня.
Виконавче провадження № 63684371 завершено на підставі п.9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», про що 12.04.2021 року винесена постанова про закінчення, копії якої направлені сторонам виконавчого провадження за вих № 02.1-33/8433.
Вказують, що стягувач був повідомлений про виконання боржником рішення в такому вигляді та не скористався своїм правом на оскарження.
Відповідач вказує, що у державного виконавця є визначений інструментарій перевірити виконання рішення суду.
Так, здійснивши аналіз отриманих документів від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Відділ вважає, що у державного виконавця були відсутні підстави вважати, що рішення суду не виконано і боржник здійснив перерахунок з порушенням статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статей 56, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначених у резолютивній частині рішення.
При цьому доводи позивача не містять інформації, в якій частині Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області порушило зазначені вище статті Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» під час проведення перерахунку пенсії.
Оскільки у виконавчому листі від 03.04.2020 року, за яким Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виступає божником, а ОСОБА_1 стягувачем, зазначено вимогу зобов`язального характеру щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, починаючи з 01.06.2019 року відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії на підставі довідки № 123 від 18.04.2019 року у відповідності до ч.3 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ на підставі ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням раніше проведених виплат ", в даному випадку державний виконавець мав підстави закінчити виконавче провадження у зв`язку з виконанням боржником вимог виконавчого документу після підтвердження перерахунку пенсії позивача.
Окремо вказують, що державний виконавець не наділений спеціальними знаннями щодо обліку, розрахунку пенсій та не має повноважень на перевірку, які саме дані зазначені у пенсійній справі скаржника.
Відтак, за наявними доказами у справі, вважають, що позов задоволенню не підлягає.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 07.06.2013 року і отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ від 09.07.2003 року (надалі - Закон №1058-ІV), враховуючи норми статі 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991 року (надалі - Закон №796-ХІІ).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 року у справі №160/5954/19 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за віком відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ч. 3 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-XII, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, починаючи з 01.06.2019 року відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії на підставі довідки № 123 від 18.04.2019 року у відповідності до ч. 3 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII на підставі ч.2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням раніше проведених виплат ".

22.11.2019 року у справі № 160/5954/19 видано виконавчий лист.

Позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, виданого у справі №160/5954/19.

На підставі цього виконавчого листа головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.11.2020 року ВП №63684371 та направлено для виконання Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Листом № 0400-010906-8/1976 від 11.01.2021 року «Про виконання рішення суду» Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 у справі № 160/5954/19 проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2019 року. Також, вказано про те, що листом від 15.10.2020 року за №0400-0320-8/96373, Пенсійний орган повідомили ОСОБА_1 , що при виконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 року по справі №160/5954/19 розмір пенсії зменшується.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 12.04.2021 року у ВП 63684371 виконавче провадження з примусового виконання рішення за виконавчим листом №160/5954/19, що виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом, закінчено.

Листом від 15.10.2020 року № 0400-0320-8/96373 «Про виконання рішення суду» Відділ перерахунків пенсій № 15 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначив про таке:

«Дніпропетровський окружний адміністративний суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії за архівною довідкою від 18.04.2019 №123 Відділу трудового архіву Петропавлівської районної ради із розрахунку заробітної плати липня місяця 1987 року відповідно до ч.3 ст.57, ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", враховуючи норми ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з обмеженням суми пенсійних виплат, починаючи з 01.06.2019 року.

При цьому, рішенням суду не встановлено окремого порядку обчислення пенсії.

Відповідно до ч.2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, відповідно до цього Закону.

На виконання рішення суду з 01.06.2019 року позивачу проведено перерахунок пенсії із заробітної плати за архівною довідкою від 13.12.2019 №510 відповідно до ч.3 ст.57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", враховуючи норми ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Внаслідок чого, розмір Вашої пенсії на день набрання чинності цим Законом складав без обмежень 168,00 грн.

Розрахунок розміру пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування станом на 01.06.2019 року:

0,07181*60%=0.04309*2*1,81*2,875*2*3*2,89855*3*2*6,25*1,108*1,1*1,22 *1,11*1,4*1,12283*1,10256*1,1*1,05708*1,12=1089,59305 грн.

Розмір пенсії до 01.01.2004 року з обмеженням 168,00 грн.

Розрахунок пенсії після 01.01.2004 року: 270,55+1058,45+ 4,39-1333,39; де:

270,55 - розмір пенсії за віком;

1058,45 - доплата до прожиткового мінімуму;

4,39 - доплата за понаднормовий стаж, відповідно до статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (4 роки);

1333,39 - загальний розмір пенсії за віком.

Загальний розмір по 2-х складових - 1501,39 (1333,39+168,00)

1501,39+170,82=1672,21 грн., де:

170,82 додаткова пенсія потерпілого внаслідок ЧК 2 категорії.

Розмір пенсії внаслідок перерахунку складає 1672,21 грн., а станом на 01.06.2019 року позивач отримував пенсію 1681,75 гривень.

Внаслідок проведеного, на виконання рішення суду, перерахунку розмір пенсії позивача зменшується, для подальшого виконання такого рішення просили надати письмову згоду щодо зменшення розміру пенсії».

Позивач не погоджується з таким способом виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 року у справі №160/5954/19 та вважає постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 12.04.2021 року у ВП 63684371 про закінчення виконавчого провадження протиправною.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував такі обставини справи та положення чинного законодавства України.

V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом приписів п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 року у справі №160/5954/19 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за віком відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ч. 3 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, починаючи з 01.06.2019 року відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії на підставі довідки № 123 від 18.04.2019 року у відповідності до ч. 3 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII на підставі ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням раніше проведених виплат ".

Суд зазначає, що виплати за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії у тому числі без обмеження строком, такі виплати продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача (постанова Верховного Суду України від 05.11.2013р. у справі №21-293а13, постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України від 19.12.2011р. №8).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" пункт 2 статті 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" доповнено словами і цифрами, і він звучить:

Право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 3 Конституції України встановлено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частиною 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, яка почала діяти з 11 жовтня 2017 року, встановлено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, яка діяла до 11 жовтня 2017 року, встановлено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Частина 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлює, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При прийнятті рішення по цій справі, суд звертає увагу, що на момент розгляду цієї адміністративної справи рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 року у справі № 160/5954/19 не скасоване та набрало законної сили 16.09.2019 року.

Таким чином, суд звертає увагу, що відповідно до приписів ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

З аналізу норми ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка діяла до 11 жовтня 2017 року так і в новій редакції після зазначеної дати вбачається право громадян на пенсію в повному розмірі, які віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку.

Суд враховує, що ні нормами ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ні нормами ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не скасовано право учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж.

Отже, суд приходить до висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області фактично не виконано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 року у справі №160/5954/19, а тому постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 12.04.2021 року у ВП 63684371 про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно та протиправно .

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Отже, враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що постанова про закінчення виконавчого провадження, винесена головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 12.04.2021 року у ВП 63684371 є протиправною та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про задоволення адміністративного позову.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Рисовський проти України (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу доброго врядування.

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах Beyeler v. Italy № 33202/96, Oneryildiz v. Turkey № 48939/99, Moskal v. Poland № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі Hasan and Chaush v. Bulgaria №30985/96).

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Дослідивши матеріали справи, слід зазначити, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірності прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.04.2021 року № ВП 63684371.

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови від 12.04.2021 року № ВП 63684371 про закінчення виконавчого провадження.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Доказів понесення судових витрат не пов`язаних із сплатою судового збору позивачем не надано.

Тобто, у разі задоволення позовних вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 241-246, 262, 284, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про закінчення виконавчого провадження від 12.04.2021 року № ВП 63684371.

Судові витрати не розподіляти.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (49027, м.Дніпро, вул.Старокодацька, 56, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 272 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 287, 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 22.12.2021 року.

Суддя В.В. Ільков