Справа № 640/10815/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року м. Київ №640/10815/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Бізнесмедіапростір»
доГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві Державної податкової служби України
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнесмедіапростір» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві та Державної податкової служби України, у якому просило суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у м. Києві щодо розгляду заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 01 грудня 2020 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України внести до Реєстру платників єдиного податку дату (період) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнесмедіапростір» - 01 січня 2021 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на протиправну бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнесмедіапростір» від 01 грудня 2020 року про застосування спрощеної системи оподаткування, оскільки позивачем виконано усі передбачені чинним законодавством дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, виходячи з того, що в підсистемі «Реєстрація платників ЄП» ІС «Податковий блок» відсутня заява позивача від 01 грудня 2020 року.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнесмедіапростір» 01 грудня 2020 року подало до Головного управління ДПС у м. Києві заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, до якої було додано розрахунок доходу за попередній календарний рік, що передує року переходу на спрощену систему оподаткування.

В той же час жодного рішення з приводу розгляду заяви позивача від 01 грудня 2020 року позивач не отримав і інформація про результати розгляду заяви була відсутня в електронному кабінеті платника.

В зв`язку з неотриманням відповіді щодо розгляду своєї заяви від 01 грудня 2020 року позивач повторно звернувся до ГУ ДПС у м. Києві з питанням переходу на спрощену систему оподаткування.

З 01 квітня 2021 року позивача було включено до Реєстру платників єдиного податку.

Проте, таку бездіяльність щодо не розгляду заяви від 01 грудня 2020 року вважає протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Згідно з пунктом 291.2 статті 291 Податкового кодексу України (далі - ПК України) спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 статті 291 ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до пункту 291.4 статті 291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 1000000 гривень;

2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.

Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи;

3) третя група - фізичні особи - підприємці які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 7000000 гривень;

4) четверта група - сільськогосподарські товаровиробники:

а) юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків;

б) фізичні особи - підприємці, які провадять діяльність виключно в межах фермерського господарства, зареєстрованого відповідно до Закону України «Про фермерське господарство», за умови виконання сукупності таких вимог:

здійснюють виключно вирощування, відгодовування сільськогосподарської продукції, збирання, вилов, переробку такої власновирощеної або відгодованої продукції та її продаж;

провадять господарську діяльність (крім постачання) за місцем податкової адреси;

не використовують працю найманих осіб;

членами фермерського господарства такої фізичної особи є лише члени її сім`ї у визначенні частини другої статті 3 Сімейного кодексу України;

площа сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду у власності та/або користуванні членів фермерського господарства становить не менше двох гектарів, але не більше 20 гектарів.

Згідно з підпунктом 298.1.1 пункту 298.1 статті 298 ПК України для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу за місцем податкової адреси заяву.

Заява подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один з таких способів:

1) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

2) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

3) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги»;

4) державному реєстратору під час державної реєстрації створення юридичної особи або державної реєстрації фізичної особи - підприємця. Відповідна заява або відомості передаються до контролюючих органів у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Пунктом 298.3 статті 298 ПК України визначено, що у заяві зазначаються такі обов`язкові відомості:

1) найменування суб`єкта господарювання, код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - підприємця, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків);

3) податкову адресу суб`єкта господарювання;

4) місце провадження господарської діяльності;

5) обрані суб`єктом господарювання види господарської діяльності згідно з КВЕД ДК 009:2010;

6) обрані суб`єктом господарювання група та ставка єдиного податку або зміна групи та ставки єдиного податку;

7) кількість осіб, які одночасно перебувають з фізичною особою - підприємцем у трудових відносинах, та середньооблікова чисельність працівників у юридичної особи;

8) дата (період) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування.

Згідно з підпунктом 298.1.2 пункту 298.1 статті 298 ПК України зареєстровані в установленому порядку фізичні особи - підприємці, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, вважаються платниками єдиного податку з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому відбулася державна реєстрація.

Зареєстровані в установленому законом порядку суб`єкти господарювання (новостворені), які протягом 10 днів з дня державної реєстрації подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для третьої групи, яка не передбачає сплату податку на додану вартість, вважаються платниками єдиного податку з дня їх державної реєстрації.

Судом встановлено, що позивач 01 грудня 2020 року подав заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, що підтверджується штампом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 01 грудня 2020 року.

Пунктом 298.1 статті 298 визначено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку першої - третьої груп здійснюється відповідно до підпунктів 298.1.1 - 298.1.4 цієї статті.

Згідно з підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 ПК України суб`єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу. Такий суб`єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року.

Відповідно до пункту 299.6 статті 299 ПК України підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно:

1) невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу;

2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації;

3) недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

Утім, відповідачем не прийнято жодного рішення щодо поданої заяви від 01 грудня 2020 року.

Щодо доводів представника відповідача стосовно того, що в підсистемі «Реєстрація платників ЄП» ІС «Податковий блок» відсутня заява позивача, суд зауважує, що на заяві від 01 грудня 2020 року, яка долучена до матеріалів справи (а.с. 5-7), наявний відбиток штемпелю «Одержано Головне управління ДПС у м. Києві» від 01 грудня 2020 року.

Тому, доводи представника відповідача щодо відсутності в підсистемі «Реєстрація платників ЄП» ІС «Податковий блок» заяви від 01 грудня 2020 року спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Позивачем при поданні заяви про обрання спрощеної системи оподаткування не порушено вимоги законодавства, а відповідачем було допущено протиправну бездіяльність всупереч вимогам пункту 299.6 ПК України.

Стосовно позовної вимоги щодо зобов`язання Державну податкову службу України внести до Реєстру платників єдиного податку дату (період) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнесмедіапростір» - 01 січня 2021 року, суд зауважує наступне.

Вирішення питань щодо внесення до Реєстру платників єдиного податку дату (період) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування відноситься до компетенції органів Державної податкової служби України (дискреційні повноваження), тому адміністративний суд не може підміняти своїм рішенням рішення суб`єкта владних повноважень, тобто, суд не вправі втручатися у дискреційні повноваження контролюючого органу при розгляді заяв, окрім вказівки суду на усунення тих порушень, які були наведені вище, оскільки таке втручання виходить за межі завдань адміністративного судочинства, встановлених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо зобов`язання Державної податкової служби України внести до Реєстру платників єдиного податку дату (період) обрання або переходу на спрощену систему задоволенню не підлягають, оскільки даній дії передує дія щодо належного розгляду заяви від 01 грудня 2020 року та прийняття відповідного рішення згідно норм Податкового кодексу України.

В той же час, враховуючи вищенаведене в сукупності суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у м. Києві розглянути заяву позивача від 01 грудня 2020 року про застосування спрощеної системи оподаткування з 01 січня 2021 року, не зважаючи на те, що з 01 квітня 2021 року позивача внесено до Реєстру платників єдиного податку.

Згідно статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні та оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтею 249 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнесмедіапростір» задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у м. Києві щодо розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнесмедіапростір» про застосування спрощеної системи оподаткування від 01 грудня 2020 року.

3. Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнесмедіапростір» від 01 грудня 2020 року про застосування спрощеної системи оподаткування з 01 січня 2021 року.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5.Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнесмедіапростір» (04080, м. Київ, вулиця Кирилівська, 104 С, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1135,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко