Справа № 400/7305/21
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 р. № 400/7305/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М., розглянув в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,

про:визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач) з вимогами: визнати протиправною відмову відповідача Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області застосовувати при визначені розміру позивачки держслужбовця дані довідки про розмір заробітної плати, виданої Баштанською райдержадміністрацією 04.06.2021 року №215 та зобов`язати відповідача виконати розрахунок розміру пенсії позивачки держслужбовця на підставі довідки від 04.06.2021 №215;

Ухвалою від 06.09.2021 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Позивач обґрунтувала позовні вимоги тим, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року по справі №400/4466/20 зобов`язано відповідача зарахувати до стажу державної служби період роботи позивачки в органі місцевого самоврядування з 14.08.2001 по 12.08.2002 року, призначити нарахувати та виплатити пенсію позивачці відповідно до ЗУ «Про державну службу» починаючи з 02.09.2020 року.

Після набрання законної сили рішенням суду позивачка звернулася до відповідача з вимогами перерахувати пенсію та позивачкою було надано оновлену довідку яку отримала в Баштанській районній державній адміністрації Миколаївської області від 04.06.2021 року за №215. Однак, 20.06.2021 року відповідач відмовив позивачці у перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки та вказав, що вище надана оновлена довідка не була предметом розгляду в справі №400/4466/20 та не може бути взята до уваги відповідачем при перерахунку пенсії позивачки.

Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною та такою, що порушує її право на пенсію згідно із Законом України "Про державну службу".

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду строк, відповідно до якого відповідач позовну заяву не визнає та вважає її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду вд 25.01.21 року було здійснено перерахунок пенсії позивачці як державному службовцю з зарахуванням стажу роботи з 14.08.2001 року по 12.08.2002 року при розрахунку пенсії були застосовані дані довідки про заробітну плату виданої Баштанською РДА 24.10.2017 року за №130, та яка була надана позивачкою при зверненні 25.10.2017 року. Дані оновленої довідки позивачки відповідачем не було взято при розрахунку пенсії так як вказана довідка не була предметом розгляду у суді.Тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

З врахуванням положень частин 1, 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується на підставі наявних у ній доказів у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та неодноразово зверталася до відповідача з заявами про перехід на пенсію відповідно до ЗУ «Про державну службу»

02.09.2020 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про переведення її на пенсію державного службовця за віком.

Відповідач рішенням від 08.09.2020 відмовив позивачу в призначеній пенсії державного службовця за віком у зв`язку із тим, що у позивача відсутній необхідний стаж на посадах віднесених до відповідної категорії посад державної служби визначених ст.25 Закону України 3723 та актами Кабінету Міністрів України, та не зарахував стаж періоду роботи позивачки з 01.06.1992р. по 13.08.2001р. - старшим спеціалістом з квартирного обліку Баштанської міської ради - 09 років 02 місяці 13 днів ( 27.04.1994 р. присвоєно 14 ранг державного службовця); з 11.02.2003 по 19.09.2004 р. - головним спеціалістом структурного підрозділу Баштанської райдержадміністрації - 01 рік 07 місяців 10 днів, з 20.09.2004р. по 30.11.2005р. - начальником відділу ЖКГ Баштанської райдержадміністрації - 01 рік 02 місяці 11 днів; з 01.12.2005р. по 07.10.2008р. - головним спеціалістом структурного підрозділу Баштанської райдержадміністрації - 02 роки 01 місяць 07 днів; з 08.01.2008р. по 31.05.2013р. - начальником відділу ЖКГ Баштанської райдержадміністрації - 05 років 04 місяців 24 дні.

Позивачка не погоджуючись з вказаною відмовою звернулася до суду за захистом своїх прав. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року по справі №400/4466/20 зобов`язано відповідача зарахувати до стажу державної служби період роботи позивачки в органі місцевого самоврядування з 14.08.2001 по 12.08.2002 року, призначити нарахувати та виплатити пенсію позивачці відповідно до ЗУ «Про державну службу» починаючи з 02.09.2020 року.

Після набрання законної сили рішенням суду позивачка звернулася до відповідача з вимогами перерахувати їй пенсію та було надано відповідачу оновлену довідку яку отримала в Баштанській районній державній адміністрації Миколаївської області від 04.06.2021 року за №215.

Однак, 20.06.2021 року відповідач відмовив позивачці у перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки та вказав, що вище надана оновлена довідка не була предметом розгляду в справі №400/4466/20 та не може бути взята до уваги відповідачем при перерахунку пенсії позивачки.

Вважаючи відмову протиправною, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на

підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Положеннями частини 1 статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої саме цим Законом, на інший.

01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, згідно з частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема,Закон України "Про державну службу" № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом 889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом 889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону №1058-IV.

Для чоловіків зазначений вік визначається статтею 26 Закону №1058-IV та становить 60 років.

Законом №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.Після 01.05.2016, відповідно до статті 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як

20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже,Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статті 37 Закону №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Відтак, як вже зазначалось, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України

від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу") зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII, та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 591/6970/16-а, від 19.03.2019 у справі № 466/5138/17, від 10.04.2019 у справі №607/2474/17.

Виходячи з системного аналізу положень Закону № 889-VIII та статті 37 Закону № 3723-ХІІ, із набранням чинності Законом № 889-VIII державні службовці втратили право на призначення спеціальних пенсії та отримали право на призначення пенсій на загальних підставах, тобто відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом із цим, законодавцем передбачено виключення для тих осіб, які станом на 01.05.2016 мають не менш як 20 років стажу на посадах державної служби, незалежно від того, чи займали такі особи станом на 01.05.2016 посади державної служби. Для такої категорії осіб збережено право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у розмірі 60% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок (страхові внески).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , звільнена з посади начальника відділу житлово-комунального господарства райдержадміністрації в 31.05.2013р.,

Постановою КМУ № 622 від 14.09.2016 року «Про деякі питання пенсійного забезпе чення окремих категорій осіб» (пункт 4) визначено, що пенсії державним службовцям призначаються з дати звернення у розмірі 60 відсотків їх заробітної плати, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Рішенням суду зобов`язано відповідача призначити, нара хувати та виплатити пенсію позивачки державного службовця починаючи з 2 вересня 2020 року.

Отже судом встановлено дату звернення позивачки за призначенням пенсії 2 вересня 2020 року. Обставини, встановлені відносно певної особи рішенням суду в адміністра тивній справі, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті ж особи (ч.4 ст.78 КАС України ) Отже розмір пенсії ОСОБА_1 повинен складати 60 від сотків заробітної плати працюючого на день її звернення державного службовця відповідної посади та рангу.

Позивачкою було надано відповідачу довідку Баштанської райдержадміністрації №215 від 04.06.2021 року про заробітну плату державного службовця відповідної посади та рангу за вересень 2020 року і дані саме цієї довідки підлягають застосуванню при розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 як державного службовця.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з

урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 КАС України).

Враховуючи зазначене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020 ) задовольнити.

2.Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області застосовувати при визначені розміру ОСОБА_1 держслужбовця дані довідки про розмір заробітної плати, виданої Баштанською райдержадміністрацією 04.06.2021 року №215.

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області () виконати розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) держслужбовця на підставі довідки виданої Баштанською райдержадміністрацією від 04.06.2021 за №215.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 908,00 грн, згідно квитанції від 19.08.2021р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник