Справа № 420/4462/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4462/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКО ЛТД» (вул.Проценка,23/5, м. Одеса, 65031) до Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, 6 м. Київ, 01601), третя особа без самостійний вимог Публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «ЧОРНОМОРНАФТОГАЗ» (вул. Богдана Хмельницького, 26, офіс 505, м. Київ, 01030), третя особа без самостійний вимог Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Саксаганського, 110, м. Київ, 01032) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду з адміністративним позовом (а.с.1-4) звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРКО ЛТД» до Державної казначейської служби України, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання протягом тривалого часу рішень Автономної Республіки Крим у справі №901/2027/13 від 12.08.2013 року та господарського суду м. Києва від 24.05.2018 року у справі №911/346/18; зобов`язати Державну казначейську службу України невідкладно здійснити виконання наказу (дублікату) господарського суду Київської області від 12.08.2013 року по справі №901/2027/13 та наказу господарського суду м. Києва по справі №911/346/18 шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АБ Південний м. Одеса Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКО ЛТД».

Ухвалою суду від 29.03.2021 року відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКО ЛТД» до Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, оскільки виконання рішень суду, розглянутих у порядку господарського судочинства фактично є продовженням розгляду справ господарського судочинства. (а.с.13-14).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2021 року задоволена апеляційна скарга ТОВ «МАРКО ЛТД», ухвала суду від 29.03.2021 року скасована, справа направлена до суду першої інстанції для подальшого розгляду (а.с.47-51).

Ухвалою суду від 10.08.2021 року на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, на виконання відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами Залучено до участі у справі у якості третіх осіб Публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «ЧОРНОМОРНАФТОГАЗ», Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.56-59).

Представник позивача зазначив у позові, що рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим у справі №901/2027/13 від 12.08.2013р з Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (далі ДАТ «Чорноморнафтогаз») на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Марко ЛТД» стягнуто борг у сумі 753 169,53 грн, на підставі якого 12.08.2013р видано наказ на примусове виконання рішення Господарського суду АРК Рішенням.

У зв`язку з тимчасовою окупацією Автономної республіки Крим з 20.02.2014 року ухвалою господарського суду Київської області від 24 квітня 2018 року видано дублікат наказу у справі №901/2027/13.

Також рішенням Господарського суду м. Києва від 24.05.2018 року у справі № 911/346/18 стягнуто з ДАТ «Чорноморнафтогаз» на користь позивача борг у сумі 607 763,85 грн та 04.07.2018 року видано наказ.

Державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на адресу Державної казначейської служби України були надіслані дублікат наказу від 12.08.2013 року та наказ від 04.07.2018 року на виконання рішень по справам № 901/2027/13 та №911/346/18, які досі не виконані.

Відповідач листом №5-12-12/20740 від 18.11.2020 року повідомив позивача, що оскільки відсутні асигнування за бюджетною програмою 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою», то виконання дублікату наказу від 12.08.2013 року №901/2027/13 та наказу від 04.07.2018 року №910/346/18 буде здійснено після виплат за іншими чергами (перша, друга), і лише потім будуть виконані рішення судів на користь ТОВ «Марко ЛТД», у порядку черговості за третьою чергою.

Представник позивача вважає таку бездіяльність Державної казначейської служби України протиправною, керуючись ч. 4 ст. 3 Закону «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» №4901-VІ (далі Закон №4901-VІ), що передбачає здійснювання перерахування коштів стягувачу у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Таким чином, на думку позивача відповідач ухиляється від виконання рішення суду, своєю бездіяльністю порушує його права та інтереси.

Представник ТОВ «Марко ЛТД» просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвала суду від 10.08.2021 року була направлена офіційну електронну адресу відповідача 12.08.2021 року (а.с.65).

Станом на 11.10.2021 року до суду від відповідача не надійшов відзив на позов.

Третя особа ДАТ «Чорноморнафтогаз» надала до суду пояснення щодо позову, у яких зазначила, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо продовження заходів, пов`язаних із відновленням діяльності Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» від 19.12.2019р №399-ІХ встановлює тимчасову, а саме - до 31.12.2022р, заборону щодо проведення виконавчих дій стосовно боржника.

Представник ДАТ «Чорноморнафтогаз» вказує, що положення Закону №4901-VІ не передбачають повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування, а також органу державної виконавчої служби, у випадку закінчення дії тимчасових заборон щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також заборони щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника (а.с.101-103).

До суду не надійшли пояснення щодо позову третьої особи - Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Надані копії документів виконавчого провадження щодо спірних правовідносин.

Ухвалою суду від 11.10.2021 року вирішено розгляд справи № 420/4462/21 здійснити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 20.12.2021 року вирішено продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Спірні правовідносини виникли між позивачем ТОВ «Марко ЛТД», зареєстрованим як юридична особа 20.01.2005 року, номер запису:0004531, та Державною казначейською службою України щодо виконання рішень господарських судів від 12.08.2013 року по справі №901/2027/13 та від 24.05.2018 року у справі №911/346/18.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим у справі №901/2027/13 від 12.08.2013р стягнуто з ДАТ «Чорноморнафтогаз» на користь ТОВ «Марко ЛТД» 604992,00 грн основного боргу, 2928,84 грн 3% річних за договором поставки №647 від 20.06.2012, 128412,00 грн. основного боргу, 2068,66 грн 3% річних за договором поставки №433 від 11.05.2012 та 14768,03 грн судового збору.

12.08.2013р видано наказ у справі №901/2027/13 Господарського суду Автономної Республіки Крим на виконання рішення суду.

Ухвалою господарського суду Київської області у складі судді від 24.04.2018 року, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2018 року, задоволена заява ТОВ «Марко ЛТД» про видачу дубліката наказу господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.08.2013 року та виданий дублікат наказу господарського суду Автономної Республіки Крим у справі №901/2027/13 від 12.08.2013 року.

Позивач подав заяву від 23.10.2018 року до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Херсонський області про відновлення виконавчого провадження (а.с.77-80).

Постановою відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Херсонський області прийнято виконавче провадження з примусового виконання наказу №901/2027/13 від 12.08.2013 року та за заявою ТОВ Марко ЛТД» від 24.10.2018 року постановою від 25.10.2018 року виконавче провадження передано до Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві (а.с.77-92).

Постановою Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 27.141.2018 виконавче провадження №39610222 приєднано до зведеного виконавчого провадження №55350921.

ТОВ «Марко ЛТД» 31.07.2019 подано начальнику Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві клопотання про подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Марко ЛТД» коштів, стягнутих за рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим у справ №901/2027/13 від 12.08.2013, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Листом від 13.08.2018 Шевченківське районний відділ ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві повідомив стягувача про відсутність можливості виконання рішення у зв`язку з тим, що на кошти, які знаходяться на поточному рахунку із спеціальним режимом використання не може бути звернене стягнення.

ТОВ «Марко ЛТД» оскаржив бездіяльність Шевченківського РВ ДВС до суду та ухвалою Господарського суду Київської області від 15.08.2019 року по справі №901/2027/13 від 12.08.2013 скарга ТОВ «Марко ЛТД» задоволена, визнана протиправною бездіяльність начальника Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві у зведеному виконавчому провадженні №55350921 щодо неподання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів та відомостей, що необхідні для перерахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Марко ЛТД» коштів, стягнутих рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.08.2013 у справі №901/2027/13. Зобов`язано начальника Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві у зведеному виконавчому провадженні №55350921 подати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Марко ЛТД» коштів, стягнутих рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.08.2013 у справі №901/2027/13, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

На виконання рішення суду до Державної казначейської служби України направлені виконавчий документ та копії матеріалів виконавчого провадження по справі №901/2027/13.

Крім того, рішенням Господарського суду м. Києва від 24.05.2018 року у справі № 911/346/18 стягнуто ДАТ «Чорноморнафтогаз» на користь ТОВ «Марко ЛТД» 532 956,60 грн інфляційних та 65 825,52 грн трьох процентів річних, 8 981,73 грн судового збору.

04.07.2018 року Господарським судом м. Києва від 24.05.2018 року у справі № 911/346/18 видано наказ на примусове виконання рішення суду.

27.04.2020р на адресу Державної казначейської служби України позивачем направлена заява з клопотанням повідомити про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду виконавчих документів по справам №901/2027/13 та № 911/346/18 та перерахунок коштів на виконання відповідних судових рішень (а.с.5-7).

04.06.2020 Державною казначейською службою України повідомлено позивача, що у Казначействі на виконанні за бюджетною програмою 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» обліковується: - дублікат наказу Господарського суду Київської області від 12.08.2013 по справі №901/2027/13 про стягнення 604 992,00 грн основного боргу, 2 928,84 грн 3% річних за договором поставки №647 від 20.06.2012 року, 128 412,00 грн основного боргу; 2 068,66 грн 3% річних за договором поставки № 433 від 11.05.2012 року та 14768,03 грн судового збору; - наказ Господарського суду міста Києва від 04.07.2018 по справі №911/346/18 про стягнення 532 956,60 грн інфляційних та 65 825,52 грн 3% річних та 8 981,73 грн судового збору.

Також відповідач у листі зазначив, що нормами Закону №4901-VІ, визначено, що заборгованість за виконавчими документами по справам №901/2027/13 та №911/346/18, підлягає виконанню у третю чергу, а тому лише після виконання виконавчих документів по першій та другій черзі, Казначейство зможе здійснити заходи щодо перерахування коштів на користь позивача за рахунок бюджетної програми КПКВК 3504040. Також відповідачем звернено увагу позивача, що виділених за бюджетною програмою КПКВК 3504040 коштів недостатньо для погашення наявної заборгованості за всіма чергами.

Позивач вважаючи бездіяльність Державної казначейської служби України, що виразилась у невиконанні судових рішень, протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання встановлює Закон №4901-VI.

Частиною 1 статті 2 Закону №4901-VI визначено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 100 % акцій ДАТ «Чорноморнафтогаз» належить Акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», єдиним засновником (учасником) якого є Кабінет Міністрів України. Таким чином кінцевим бенефіціарним власником боржника є держава.

Частина 1 статті 4 Закону №4901-VІ закріплює виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (ч. 2 ст.4 Закону №4901-VІ).

Частиною 6 статті 4 Закону № 4901-VI встановлено, що перерахування коштів за рішенням суду здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у тримісячний строк з дня надходження документів та відомостей, необхідних для цього, з одночасним направленням повідомлення про виплату коштів державному виконавцю, державному підприємству або юридичній особі.

Відповідно до пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №4901-VI, виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» інвентаризації та погашення заборгованості за ними, визначено Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440 (далі - Порядок №440).

Згідно з пунктами 3, 4, 13, 15, 20 Порядку №440, рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Заявник подає до органу державної виконавчої служби: заяву про виконання рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв`язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал (дублікат) виконавчого документа або рішення суду (належним чином завірену його копію); копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної податкової служби і мають відмітку у паспорті або до паспорта яких внесені дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків) та копію паспорта громадянина України.

Передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом. Акти приймання-передавання складаються окремо щодо кожної черги погашення заборгованості.

У зв`язку із відсутністю у боржника грошових коштів та майна, на яке можливо здійснити стягнення звернення в рахунок погашення боргу, державний виконавець передав виконавчі документи до Державної казначейської служби України до виконання.

До акту приймання-передавання додається витяг з Реєстру щодо рішень, які передаються.

Погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок №845), який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Так, відповідно до пункту 2 Порядку №845 безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до пункту 47 Порядку №845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Пунктом 48 Порядку №845 передбачено, що для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі України відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

Таким чином, аналіз норм Закону №4901-VІ та Порядків №440 та №845 свідчить про відповідач повинен здійснити заходи встановлені вказаними нормативними актами щодо виконання рішень суду за рахунок бюджетної програми КПКВК 3504040.

Позивач у позові звертає увагу на те, що Верховний Суд наголошував: якщо строк, визначений пунктом 48 Порядку №845 для перерахування коштів стягувачу був порушений, то бездіяльність ДКС України є протиправною (постанови від 23.01.2020 року (справа №818/1770/17), 07.02.2020 року (справа № 818/597/17), 04.03.2020 року (справа № 809/1330/17).

Між тим, суд вважає, що саме у спірних правовідносинах, які стосуються стягнення заборгованості з Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання його здійснити певні дії, виходячи з наступного.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відновлення діяльності Державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз" №2618-VIII від 22.11.2018 року, якій набрав чинності 22.12.2018 року внесені зміни у Закон України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження», та зокрема розділ ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" доповнити пунктом 1-2 такого змісту: Тимчасово, до 31 грудня 2019 року, підлягають зняттю арешти та заборони відчуження майна Державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз" у виконавчих провадженнях (крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, про стягнення аліментів, про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування і заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування)".

А Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо продовження заходів, пов`язаних із відновленням діяльності Державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз"» №399-ІХ від 19.12.2019 року, якій набрав чинності 29.12.2019 року внесені зміни у Закон України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження», та зокрема у п.1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" цифри "2019" замініни цифрами "2022". Крім того, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства доповнити пунктом 1-1 такого змісту: Справи про банкрутство щодо Державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз" до 31 грудня 2022 року не порушуються, а порушені провадження у справах про банкрутство Державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз" підлягають припиненню, крім випадків, якщо ліквідація відбувається за рішенням власника". Кабінету Міністрів доручено привести привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Конституційний Суд України і рішенні від 18.06.2020 року №5-р(ІІ)/2020 по справі №3-189/2018 (1819/18) зазначив:

Принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи):

-„закон пізніший має перевагу над давнішим (lex posterior derogat priori)

- „закон спеціальний має перевагу над загальним (lex specialis derogat generali)

- „закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим (lex posterior generalis non derogat priori speciali).

Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.

Питання вирішення спірних правовідносин регламентовані Законами №1404-VIII з внесеними змінами та Законом №4901-VІ, які містять норми одного ієрархічного рівня.

За сукупністю вищезазначених формул (принципів) підлягає застосуванню спеціальний закон Законами №1404-VIII, якій з урахуванням змін, внесених Законами України №399-ІХ від 19.12.2019 року та №2618-VIII від 22.11.2018 року є таким що прийнятий пізніше та стосується саме виконання рішень стосовно Державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз".

Закони України №399-ІХ від 19.12.2019 року та №2618-VIII від 22.11.2018 року не визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Позивач не зазначив про використання свого права на подачу конституційної скарги щодо визнання положень Законів України №399-ІХ від 19.12.2019 року та №2618-VIII від 22.11.2018 року такими, що не відповідають Конституції України.

При цьому суд враховує, що згідно пояснювальної записки щодо обґрунтованості прийняття закону №399-ІХ від 19.12.2019 року, якій набрав чинності 29.12.2019 року, відносно ДАТ "Чорноморнафтогаз" зазначено, що станом на початок 2014 року Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» було одним з найбільших підприємств паливно-енергетичного комплексу, яке забезпечувало розробку шельфу Чорного та Азовського морів та видобувало близько 2 млрд. м3 природного газу. 100 відсотків акцій Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» знаходяться в статутному капіталі НАК «Нафтогаз України», яке є його єдиним акціонером.

Однак, 17 березня 2014 року нелегітимною Верховною Радою Республіки Крим прийнято постанову, якою «встановлено», що все рухове і нерухоме майно Товариства є власністю «Республіки Крим».

В результаті зазначених дій Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» втратило доступ до більшості родовищ корисних копалин та виробничих активів, розташованих на території Автономної Республіки Крим, а також до первинної бухгалтерської, податкової та фінансової документації підприємства за період до початку тимчасової окупації території України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 року №83 Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» внесено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Незаконне захоплення Російською Федерацією активів Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» практично унеможливило нормальне ведення ним господарської діяльності.

Станом на листопад 2019 року кредиторська заборгованість Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» становить всього 12 млрд. 937 млн грн, в тому числі перед НАК «Нафтогаз України» 12 млрд. 087 тис, або 93,4 % від загального обсягу. За судовими рішеннями, що набрали законної сили, кредиторська заборгованість за товари, роботи і послуги від різних суб`єктів господарської діяльності склала 534 млн. грн. Зазначені кредиторські заборгованості виникли за господарськими операціями здійсненими до окупації АР Крим.

13 березня 2018 року Верховною Радою України прийнято Закон України №2320-VIII, спрямований на недопущення банкрутства Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» (до 01.01.2019 р.) та продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами, наданих на ділянки, розташовані на тимчасово окупованій території України.

22 листопада 2018 року Верховною Радою України прийнято Закон України №2618-VIII, спрямований на відновлення виробничої діяльності Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз», зокрема, на шельфі Чорного моря, та її оптимізації, а саме відкриття поточного рахунку із спеціальним режимом використання. Окрім того, Законом України № 2618-VIII передбачено тимчасове (до 31.12.2019 р) зняття арештів з майна Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз».

Ухвалення зазначених Законів дозволило зберегти підприємство, однак, у зв`язку із закінченням в 2019 році дії мораторію щодо банкрутства Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» та відчуження його майна у виконавчих провадженнях, не дає можливості повноцінно відновити роботу.

Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» є єдиним підприємством в Україні, яке має досвід видобування вуглеводнів з морського шельфу та спеціалізується саме на такій діяльності.

Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» та його посадові особи є учасниками 3-х міжнародних судів проти РФ.

З огляду на вказане, збереження юридичної особи, як учасника міжнародних судів та відновлення її повноцінної роботи є стратегічно важливим для забезпечення енергетичної безпеки України внесені зміни.

Зважаючи на зазначене, як вказується у пояснювальній записці, необхідно внесення відповідних змін до чинного законодавства України.

Таким чином, визнаючи, що за станом на листопад 2019 року: - кредиторська заборгованість Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» становить всього 12 млрд. 937 млн. грн, в тому числі перед НАК «Нафтогаз України» 12 млрд. 087 тис., або 93,4 % від загального обсягу; - за судовими рішеннями, що набрали законної сили, кредиторська заборгованість за товари, роботи і послуги від різних суб`єктів господарської діяльності склала 534 млн грн; - кредиторські заборгованості виникли за господарськими операціями здійсненими до окупації АР Крим, - законодавець для відновлення діяльності ДАТ «Чорноморнафтогаз», що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, продовжив строк обмежень щодо виконання рішень судів за вказаними заборгованостями до 31.12.2022 року.

Отже на час прийняття рішення судом по спірним правовідносин, відсутні законодавчо встановлені підстави для його задоволення.

Статтями 72-76 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 7, 9, 76, 77, 90, 139, 242-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКО ЛТД» (вул.Проценка,23/5, м. Одеса, 65031, ) до Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, 6 м. Київ, 01601, ), третя особа без самостійний вимог Публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «ЧОРНОМОРНАФТОГАЗ» (вул. Богдана Хмельницького, 26, офіс 505, м. Київ, 01030, ), третя особа без самостійний вимог Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Саксаганського, 110, м. Київ, 01032, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.