Справа № 520/919/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 р.Справа № 520/919/21

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.

представника позивача - Головка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2021, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., м. Харків, повний текст складено 24.09.21 року по справі № 520/919/21

за позовом ОСОБА_1

до Державної інспекції архітектури та містобудування України

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області (далі по тексту Департамент ДАБІ у Харківській області, відповідач), в якому, з урахування уточненої позовної заяви, просив суд:

- визнати незаконною та скасувати відмову №1020-3367 від 29.10.2020 р. державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області;

- зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області прийняти в експлуатацію та зареєструвати Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації - садового (дачного) будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер: :00:000:0005;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі сплаченого позивачем судового збору.

В обґрунтування позовних вимог вказав на протиправність повернення відповідачем без розгляду поданих позивачем документів щодо прийняття в експлуатацію об`єкта: садовий (дачний) будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з огляду на ненадання ОСОБА_1 повного пакету документів, що визначений розділом ІІІ наказу № 158 від 03.07.2018 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, у зв`язку з чим вважає відмову № 1020-3367 від 29.10.2020 незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Також, посилаючись на практику Верховного Суду та рішення Європейського Суду з прав людини, вважає належним способом захисту «правомірних очікувань» позивача є зобов`язання відповідача прийняти в експлуатацію та зареєструвати Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, з огляду на відсутність в межах спірних правовідносин дискреційних повноважень, оскільки Департамент ДАБІ у Харківській області вже неодноразово відмовляв ОСОБА_1 у задоволенні його заяв.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 по справі № 520/919/21 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21-а) про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано лист №1020-3367 від 29.10.2020 р. Департамента Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області про відмову у здійсненні реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації "Садовий (дачний) будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області повторно розглянути заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта від 02.10.2020 на об`єкт "Садовий (дачний) будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21-а) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім грн. 20 коп.).

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 по справі № 520/919/21, в частині відмови в задоволенні позовних вимог - скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилаючись на приписи ч.1 ст. 2, ч.4 ст. 245 КАС України, вказує, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача прийняти до експлуатації та зареєструвати декларацію про готовність об`єкту до експлуатації садового будинку з господарськими будівлями, дійшов помилкового висновку, що такі повноваження відповідача є дискреційними, оскільки Департамент ДАБІ у Харківській області при прийнятті оскаржуваного рішення діяв не за законом, а на власний розсуд. Вважає, що обраний судом першої інстанції спосіб захисту прав ОСОБА_1 у формі зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про прийняття об`єкту до експлуатації не є ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Крім того зауважив, що суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення протиправно вийшов за межі позовних вимог, чим порушив ч.2 ст. 9 КАС України, оскільки обраний судом спосіб захисту прав позивача є гіршим, ніж той, про який просив позивач. З посиланням на те, що Департамент ДАБІ у Харківській області не є юридичною особою, не має відповідного коду ЄДРПОУ та не може самостійно відповідати за даним судовим рішенням, як визначив в резолютивній частині суд першої інстанції, вважає, що правильно було б зобов`язати вичинити певні дії Державну архітектурно-будівельна інспекцію України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області ().

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2021 по справі № 520/919/21 замінено відповідача по справі № 520/919/21 з Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області () на її правонаступника - Державну інспекцію архітектури та містобудування України ().

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, з підстав та мотивів, викладених в останній, та просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , є власником земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :00:000:0005 з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ХР № 024115 від 09.08.2006, виданого Золочівським відділом земельних ресурсів (а.с. 12).

Право власності на земельну ділянку зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.01.2020 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 198223711 (а.с. 13).

На вказаній земельній ділянці позивачем, у 2014 році побудовано садовий (дачний) будинок загальною площею 109,6 кв.м. з господарськими будівлями, що підтверджується технічним паспортом на садовий (дачний) будинок станом на 28.09.2021 (а.с. 20-23).

Наказом Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та цивільного захисту Золочівської районної державної адміністрації Харківської області №13 від 03.07.2020 року присвоєно зазначеному об`єкту адресу: АДРЕСА_1 .

15 квітня 2020 року позивач звернувся з заявою через Центр надання адміністративних послуг до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, щодо прийняття до експлуатації вказаного садового (дачного) будинку на підставі п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Разом із заявою від 15.04.2020 позивачем надано: витяг з Державного реєстру речових прав (засвідчена копія) на земельну ділянку; заяву про прийняття об`єкта до експлуатації; один примірник заповненої декларації; засвідчена копія технічного паспорту з відміткою техніка про проведення технічного обстеження.

Відповідач листом № 1020-1762 від 15.05.2020 року повернув без розгляду подані документи у зв`язку з тим, що позивачем не в повному обсязі додані засвідчені в установленому порядку копії документів, згідно з п.2 розділу III Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 № 158, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 серпня 2018 р. за № 976/32428.

18 червня 2020 року, позивач повторно звернувся до відповідача щодо прийняття до експлуатації вказаного садового (дачного) будинку. Позивачем надано також: витяг з Державного реєстру речових прав (засвідчена копія) на земельну ділянку; заяву про прийняття об`єкта до експлуатації; один примірник заповненої декларації; засвідчену копію технічного паспорту з відміткою техніка про проведення технічного обстеження, що підтверджується описом документів, що надано до ЦНАБ суб`єктом звернення для отримання адміністративної послуги.

Листом № 1020-2959 від 22.09.2020 відповідачем повернуто без розгляду подані документи на доопрацювання з таких підстав: вказане найменування об`єкта будівництва в заяві та декларації та інформація в графі «площа господарських (присадибних) будівель та споруд (кв.м.)» не узгоджується з інформацією вказаною в технічному паспорті; не в повному обсязі вказана інформація про документ, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою; вказана адреса будівництва в заяві, декларації та доданих документах не узгоджується між собою; порушено форму декларації відповідно до додатку №3 Порядку.

02 жовтня 2020 року позивач повторно звернувся через Центр надання адміністративних послуг до відповідача щодо прийняття до експлуатації вказаного садового (дачного) будинку з наступними документами: витягом з Державного реєстру речових прав (засвідчена копія) на земельну ділянку; заявою про прийняття об`єкта до експлуатації; одним примірником заповненої декларації (зміненої у зв`язку з присвоєнням поштової адреси будинку); засвідченою копією технічного паспорту з відміткою технічка про проведення технічного обстеження; копією наказу про присвоєння поштової адреси.

Листом Департаменту ДАБІ у Харківській області № 1020-3367 від 29.10.2020 року позивачу відмовлено у здійсненні реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації «садовий (дачний) будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 », у зв`язку із недостатністю інформації в декларації та доданих документів. Підставою для прийнятті відмови слугували ті самі причини, що зазначені у листі відповідача №1020-2959 від 22.09.2020.

Не погоджуючись з відмовою у здійсненні реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації «садовий (дачний) будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 », позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування листа №1020-3367 від 29.10.2020 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області про відмову у здійсненні реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації "Садовий (дачний) будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , суд першої інстанції виходив з необґрунтованості такої відмови, з огляду на дотримання позивачем при зверненні із заявою про прийняття в експлуатацію об`єкта вимог п.2 розділу ІІІ Порядку № 158.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача прийняти в експлуатацію та зареєструвати Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації - садового (дачного) будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер: :00:000:0005, суд першої інстанції дійшов висновку, що такі повноваження Департаменту ДАБІ у Харківській області є дискреційними та відносяться до його виключної компетенції, у зв`язку з чим зазначив про неможливість перебирання адміністративним судом на себе таких функцій. З огляду на викладене, суд першої інстанції вважав за можливе зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про прийняття в експлуатацію вказаного об`єкта від 02.10.2020.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 9 Закону України від 20 травня 1999 року № 687-XIV «Про архітектурну діяльність» (далі - Закон № 687-XIV) будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України від 17 лютого 2011 року №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ст. 31, 32 Закону № 3038-VI проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Усі об`єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності. Категорія складності об`єкта будівництва визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об`єкта будівництва. Віднесення об`єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

Згідно із ч. 2, 4, 5, 6 ст. 39 Закону № 3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I - III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду.

Відповідно до п.1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294, (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2020 р. № 219, чинної на час виникнення спірних правовідносин) (далі Положення № 294) Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду в частині надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Згідно з п.3 Положення № 294 основним завданням Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме: підготовка і внесення на розгляд Міністра пропозицій щодо забезпечення формування державної політики з питань, що належать до компетенції Держархбудінспекції; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві у визначених законодавством випадках.

Пунктом 4 Положення № 294 встановлено, що Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань:

1) узагальнює практику застосування законодавства з питань, що належать до її компетенції, розробляє пропозиції щодо вдосконалення законодавчих актів, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правових актів міністерств та в установленому порядку подає їх Міністру;

2) отримує повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт, здійснює внесення змін до них, а також скасовує право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення;

3) видає дозволи на виконання будівельних робіт, повідомлення про внесення змін до них, відмовляє у видачі таких дозволів, анулює дозволи на виконання будівельних робіт;

4) приймає в установленому порядку в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти (видає відповідні сертифікати або відмовляє у їх видачі, реєструє декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вносить зміни до них, а також повертає такі декларації та скасовує їх реєстрацію);

5) веде єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів;

6) перевіряє на відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, стандартів і правил рішення, прийняті територіальними органами Держархбудінспекції;

7) організовує проведення або проводить навчання, підвищення кваліфікації, підготовку та перепідготовку фахівців для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, обстеження та інших функцій, виконання яких належить до передбачених законом повноважень Держархбудінспекції;

8) бере участь у підготовці міжнародних договорів України з питань державного архітектурно-будівельного контролю, укладає відповідно до законодавства міжнародні договори України міжвідомчого характеру та здійснює міжнародне співробітництво з питань, що належать до її компетенції;

9) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Пунктом 7 Положення №294 визначено, що Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо через апарат та свої територіальні органи.

Відповідно до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 16 липня 2014 року № 164 введено в дію структуру апарату Держархбудінспекції України, відповідно до якої Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області є її структурним підрозділом.

Аналіз вищевикладеного дає підстави для висновку, що Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, як структурний підрозділ апарату Держархбудінспекції України, виконує повноваження, визначені п.4 Положення № 294.

Пунктом 9 Перехідних положень Закону №3038-VI встановлено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів. Порядок прийняття в експлуатацію таких об`єктів і проведення технічного обстеження визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Такий порядок затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 № 158 "Про затвердження Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 серпня 2018 р. за № 976/32428 (далі- Порядок №158).

Згідно з п. 1 розділу І Порядку №158, останній встановлює процедуру проведення технічного обстеження та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельних ділянках відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт (далі - об`єкти), зокрема: індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 300 квадратних метрів, збудованих у період з 05 серпня 1992 року по 09 квітня 2015 року.

Пунктами 1-6 розділу ІІІ Порядку № 158 визначено, що прийняття в експлуатацію об`єктів здійснюється безоплатно органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання відповідної заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі об`єкти, за результатами технічного обстеження цих об`єктів шляхом реєстрації поданої ними декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація) за формою, наведеною в додатку 3 до цього Порядку.

Замовник (або уповноважена особа) подає з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративні послуги" до органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об`єкта або через електронний кабінет замовника заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта, до якої додаються:

1) один примірник заповненої декларації;

2) звіт (крім випадків, передбачених пунктом 5 розділу II цього Порядку);

3) засвідчені в установленому порядку копії: документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відповідного цільового призначення, на якій розміщено об`єкт; технічного паспорта (з відміткою у випадках, передбачених пунктом 5 розділу II цього Порядку).

Технічні паспорти, складені до набрання чинності цим Порядком, щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно подаються за умови проставлення в них відповідної відмітки про проведення їх технічного обстеження.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає документи, зазначені в пункті 2 цього розділу, та приймає рішення про реєстрацію декларації або її повернення у строк, передбачений пунктом 1 цього розділу.

Розгляд заяви про прийняття в експлуатацію об`єкта та доданих до неї документів, які надійшли через електронний кабінет, здійснює орган державного архітектурно-будівельного контролю. Реєстрація декларації, поданої через електронний кабінет, шляхом внесення до реєстру даних, зазначених у декларації, здійснюється автоматично у день прийняття рішення про її реєстрацію.

Дані, зазначені в декларації, мають узгоджуватися з документами, які подаються разом з нею.

Замовник є відповідальним за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації, відповідно до вимог чинного законодавства.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає замовнику декларацію та подані документи на доопрацювання з обґрунтуванням причин у строк, передбачений для її реєстрації, якщо декларацію подано чи оформлено з порушенням вимог, установлених цим Порядком, у тому числі у разі виявлення невідповідності поданих документів вимогам законодавства, недостовірних відомостей у поданих документах.

Копія декларації зберігається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Після усунення недоліків, що стали підставою для прийняття рішення про повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до органу державного архітектурно-будівельного контролю для реєстрації декларації згідно з цим Порядком.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що орган державного архітектурно-будівельного контролю при надходженні до нього заяви про прийняття в експлуатацію об`єкту будівництва перевіряє правильність оформлення та подання декларації, відповідність поданих до неї документів вимогам законодавства та достовірність відомостей, зазначених в них. Якщо при розгляді вказаних документів буде виявлено зазначені недоліки, які об`єктивно перешкоджають реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, такий орган має повернути подані документи заявнику на доопрацювання. При цьому, після усунення виявлених недоліків замовник не позбавлений права повторного звернення щодо реєстрації декларації.

Слід відмітити, що достовірність даних, наведених у поданій замовником декларації, може слугувати окремою підставою для проведення перевірки такого суб`єкта містобудування.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі № 818/66/16.

Таким чином у разі надання заявником пакету документів, необхідних для реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, з недоліками щодо невідповідності відомостей в них, або неузгодженості інформації між собою, такий орган має право запропонувати заявнику усунути такі недоліки. Зазначена пропозиція не може вважатися остаточною «відмовою у реєстрації».

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Відповідно до пунктів 2, 4 та 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт чи окремі його положення; визнати бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії; визначити інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У справі, що переглядається, повноваження щодо розгляду декларації про готовність об`єкта до експлуатації регламентовано ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 4 Положення № 294.

Умови, за яких орган відмовляє у реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен зареєструвати таку декларацію. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають два види правомірної поведінки відповідного органу - зареєструвати декларацію або повернути декларацію на доопрацювання для усунення виявлених недоліків. За законом у цього органу є вибір між декількома можливими правомірними рішеннями, а тому зазначені повноваження є дискреційними.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.11.2020 по справі № 826/7308/17.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 листопада 2019 року у справі № 509/1350/17 зазначила, що суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому, застосування такого способу захисту у цій справі вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Департаменту ДАБІ у Харківській області із заявами про прийняття в експлуатацію об`єкта від 05.04.2020, від 18.06.2020, від 02.10.2020, які листами відповідача від 15.05.2020 № 1020-1762, від 22.09.2020 № 1020-2959, від 29.10.2020 № 1020-3367 були повернуті замовнику.

З матеріалів справи вбачається, що у спірних відносинах підставою для повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації без реєстрації разом з доданими документами на доопрацювання за заявою від 02.10.2020 відповідачем у листі від 29.10.2020 № 1020-3367 слугувало, зокрема, що вказане найменування об`єкта будівництва в заяві та декларації та інформація в графі «площа господарських (присадибних) будівель та споруд (кв.м.)» не узгоджується з інформацією вказаною в технічному паспорті; не в повному обсязі вказана інформація про документ, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою; вказана адреса будівництва в заяві, декларації та доданих документах не узгоджується між собою; порушено форму декларації відповідно до додатку №3 Порядку.

Дослідивши зміст заяви та документів, які надавалися на реєстрацію колегією суддів встановлено, що в декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 01.10.2020, в графі інформація щодо об`єкта садового будинку з господарськими будівлями, вказано, що об`єкт розташовано адресою: АДРЕСА_1 .

Заява позивача від 02.10.2020 про прийняття в експлуатацію об`єкта та технічний паспорт (інвентар.справа № 26/09-20) містять аналогічну інформацію щодо адреси садового (дачного) будинку.

Отже, адреса будівництва в заяві, декларації та доданих документах співпадає.

В якості інформації про документ, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою, в декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 01.10.2020 зазначено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.01.2020 № 198223711.

Зі змісту декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 01.10.2020 не вбачається, що остання не відповідає формі, встановленої Додатком 3 до Порядку № 158, а з листа-повернення неможливо встановити в чому саме полягає порушення форми декларації відповідно до додатку №3 Порядку.

Разом з цим, в декларації про готовність об готовність об`єкта до експлуатації від 01.10.2020 міститься така інформація: загальна площа будівлі складає 109,6 кв.м. Площа господарських (присадибних) будівель і споруд - 18,4 кв.м..

При цьому, згідно з експлікацією розташування будівель та споруд, що вказана в технічному паспорті (інвентар.справа № 26/09-20) площа земельної ділянки (кв.м.) загальна 1000 кв.м., усього під забудовою 97 кв.м., під основною будівлею 79 кв.м., під господарськими, допоміжними будівлями і спорудами - 18 кв.м., під двором - 300 кв.м., під садом - 603 кв.м. Також, відповідно до експлікації приміщень садового (дачного) будинку, що зазначена в технічному паспорті (інвентар.справа № 26/09-20), загальна площа приміщень складає 109,6 кв.м, з яких 73,9 кв.м. - основна площа, 35,7 кв.м. - підсобна.

Тобто, вказані відомості у названих документах збігаються не у повному обсязі, а саме в декларації площа господарських (присадибних) будівель і споруд становить 18,4 кв.м., а відповідно до технічного паспорту 18 кв.м., загальна площа господарських (присадибних) будівель та споруд (кв.м.) відповідно до декларації складає 109,6 кв.м, а за експлікацією до технічного паспорту, яка містить два види інформації з різними назвами - під забудовою 97 кв.м., під основною будівлею 79 кв.м. та 73,9 кв.м. - основна площа, 35,7 кв.м. - підсобна.

Відсутність у листі № 1020-3367 від 29.10.2020 порівняльного аналізу змісту заяви та документів, які надавались на реєстрацію, позбавляє можливості суд дійти беззаперечного висновку в частині, які саме дані (цифрові показники з вказівкою на документ) слугували підставою для встановлення недостатності інформації для внесення до реєстру та реєстрації спірної декларації та в чому полягало недостовірність відомостей у поданих документах.

Колегія суддів зауважує, що зобов`язання судом відповідача зареєструвати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації може мати місце лише у випадку, якщо встановлено відсутність таких підстав для повернення документів заявнику на доопрацювання, які передбачені законом, а саме: декларацію подано чи оформлено з порушенням вимог, установлених цим Порядком, у тому числі у разі виявлення невідповідності поданих документів вимогам законодавства, недостовірних відомостей у поданих документах.

При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки. Прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача зареєструвати подану позивачем декларацію, без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для повернення на доопрацювання, в даному випадку, є необґрунтованим та може призвести до реєстрації декларації про прийняття об`єкту з порушенням закону.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача прийняти в експлуатацію та зареєструвати Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації - садового (дачного) будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер: :00:000:0005, оскільки обставинами справи не підтверджено, що відповідачем здійснена повна перевірка наявності чи відсутності підстав для такої реєстрації.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 30.11.2020 у справі № 826/7308/17.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта від 02.10.2020 на об`єкт "Садовий (дачний) будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням висновків суду, наведених у рішенні.

Така правова позиція узгоджується з висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 30.11.2020 у справі № 826/7308/17, від 17 вересня 2020 року у справі № 826/10249/16.

Однак, приймаючи рішення про зобов`язання повторно розглянути заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта від 02.10.2020 на об`єкт "Садовий (дачний) будинок, що знаходиться за адресою: Харківська область, Золочівський район, село Феськи, вул. Заречанська, буд. 14, саме Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, судом першої інстанції не враховано, що Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, станом на час виникнення спірних правовідносин, не мав статусу юридичної особи та був структурним підрозділом у складі апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України, а відповідно до матеріалів позовної заяви та уточненої позовної заяви позивачем в якості відповідача визначено Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області.

Слід відмітити, що при винесенні рішення від 21.09.2021 по справі № 520/919/21 суд першої інстанції не навів будь-яких міркувань щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, а не до визначеного позивачем в позовній заяві/уточненій позовній заяві відповідача Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області.

Таким чином, враховуючи, що Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, станом на час виникнення спірних правовідносин, не мав статусу юридичної особи та відповідно коду ЄДРПОУ, колегія суддів приходить до висновку, що такий суб`єкт не може відповідати самостійно за судовим рішенням, у зв`язку з чим належним відповідачем, з урахуванням ухвали суду від 09.12.2021 у даній справі є Державна інспекція архітектури та містобудування України, а тому абзац третій резолютивної частини рішення від 21.09.2021 по справі № 520/919/21 слід змінити, виклавши в такій редакції : «Зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України повторно розглянути заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта від 02.10.2020 на об`єкт "Садовий (дачний) будинок, що знаходиться за адресою: Харківська область, Золочівський район, село Феськи, вул. Заречанська, буд. 14».

В іншій частині щодо відмови в задоволенні позову рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно з ч.2 ст.317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч.4 ст.317 КАС України).

Беручи до уваги, що суд першої інстанції під час вирішення спірних правовідносин невірно визначив відповідача, якого зобов`язав вчинити певні дії резолютивна частина рішення Харківського окружного адміністративного суду 21.09.2021 по справі 520/919/21 підлягає зміні.

Враховуючи, що вимоги апеляційної скарги щодо скасування рішення суду першої в частині відмови в задоволенні позову залишенні без задоволення, а рішення суду змінено лише в частині визначення органу, на який суд поклав певний обов`язок, підстави для зміни розподілу судових витрат згідно ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.229, ч.4 ст. 241, ст.ст.242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 по справі № 520/919/21 змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення в такій редакції : «Зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України повторно розглянути заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта від 02.10.2020 на об`єкт "Садовий (дачний) будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ».

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 по справі № 520/919/21 щодо відмови у задоволенні позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено та підписано 23.12.2021 року