Справа № 640/18541/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року м. Київ № 640/18541/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадженні без виклику сторін адміністративну справу

за позовом Відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у місті Києві

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в розмірі 56520, 00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 56 520,00 грн. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 56 520,00 грн., зазначена сума податкового боргу виникла на підставі донарахованих контролюючим органом сум податкових зобов`язань, згідно прийнятих податкових повідомлень - рішень від 26.07.2016 №, №, але не сплачена у визначений законом строк. Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України відповідачу винесено і направлено податкову вимогу від 09.11.2017 року №98428-17 на суму 56 520,00 грн.

24.10.2018 року через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого останній проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що, оскільки, дарувальницею майна є його матір - ОСОБА_2 , тобто вони є членами сім`ї першого ступеня споріднення відповідно до п.п.14.1.263 п.14.1 ст.14 ПК України, тому у відповідача, відповідно до вимог п.п.174.2.1 п. 174.2, п.174.3 ст.174 ПК України, не виникло обов`язку з подачі декларації про майновий стан і доходи та обов`язку по сплаті податку з доходів фізичних осіб з вартості подарованого йому майна.

Щодо питання процесуального правонаступництва.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Судом встановлено, що 18.12.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України", відповідно до якої Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок). Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 537 від 19.06.2019 року утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1.

Установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Визначено територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності. Розпорядженням від 21.08.2019 року № 682-р "Питання Державної податкової служби" Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" (Офіційний вісник України, 2019 р., № 26, ст. 900) функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

Разом з тим, 30.09.2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби", згідно з якою ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком.

Установлено, що: територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій; права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Відповідно до пункту 1 наказу Державної податкової служби України видано наказ №755 "Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій", згідно з пунктом 1 якого розпочато з 01.01.2021 року здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 року №529 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби", повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови №893, в тому числі, головного управління ДПС у м. Києві. Згідно з пунктом 1 Положення про Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, затвердженого наказом Державної податкової служби України № 643 від 12.11.2020, Головне управління Державної податкової служби є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, забезпечує реалізацію повноважень ДПС на території м. Києва, та є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у м. Києві (). Згідно з наказом ДПС України від 24.12.2020 року №755 «Про початок здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій» з 01 січня 2021 року територіальні органи ДПС, утворені як її відокремлені підрозділи, розпочинають здійснення повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються як юридичні особи.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості про Головне управління ДПС у м. Києві (), як відокремленого підрозділу (філії) Державної податкової служби України.

Таким чином, з 01.01.2021 року ДПС України функціонує як єдина юридична особа, що складається з центрального апарату та територіальних органів, утворених як її відокремлені підрозділи (без статусу юридичних осіб).

Отже, станом на день розгляду справи, функції та повноваження Головного управління ДПС у місті Києва, перейшли до його правонаступника - відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011), з огляду на що, в порядку статті 52 КАС України суд замінює відповідача у справі - Головне управління ДПС у м. Києві на відокремлений підрозділ Головного управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в органах державної податкової служби та є платником податків за основним місцем обліку.

Актом від 14.06.2016 року №191/26-57-13-06/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року» встановлено порушення:

- вимог п.п.49.18.4 п.49.18 ст. 49 розділу ІІ, п. 176.1 ст. 176, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, із змінами та доповненнями, фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 декларацію про майновий стан та доходи за 2014 рік не подано;

- вимог п.п. 174.2.2 п. 174.2 ст. 174, п.п. 164.210 п. 164.2 ст. 164, п.176.1, п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, із змінами та доповненнями, фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 не задекларовано дохід у вигляді вартості об`єкта дарування (земельної ділянки) від фізичної особи, що не є членом сім`ї першого ступеня споріднення, на загальну суму 901 600,00 грн., внаслідок чого визначено податкове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету за 2014 рік, на загальну суму 45 080,00 грн.

26.07.2016 року Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі акту перевірки від 14.06.2016 року №191/26-57-13-06/ НОМЕР_1 , було винесено: податкове повідомлення-рішення № від 26.07.2016 року, яким за порушенням п.п.168.2.1 п.168.2 ст.168 з урахуванням п.п.164.2.10 п.164.2 ст.164, пп.174.2.2 п.174.2, п.174.6 ст.174 ПК України, на підставі ч.2 п.123.1 ст.123 та п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 56 350,00 грн., з яких 45 080,00 грн. - основний платіж, 11 270,00 грн. - штрафна санкція; податкове повідомлення-рішення від 26.07.2016 року № яким за порушенням п.120.1 ст.120 ПК України до відповідача застосовано штрафні санкції у розмірі 170,00 грн.

Позивач зазначає, у зв`язку з наявністю у відповідача податкового боргу, останньому винесено та направлено податкову вимогу від 09.11.2017 року за №Ф 98428-17 про сплату податкового боргу на загальну суму 56 520,00 грн. Відповідно до довідки контролюючого органу станом на 10.11.2017 року згідно до інтегрованої картки платника податків по фізичній особі ОСОБА_1 обліковується податковий борг на загальну суму 56 520,00 грн., в т.ч. по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування.

09.07.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір дарування земельної ділянки площею 0,85 00 га (сади), що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, ( для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Кадастровий номер земельної ділянки - :01:003:0068), який був посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Михальченко М.М., за реєстровим №3108.

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого 15.03.1967 року, ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважаючи, що відповідачем в установлені законодавством строки не сплачені суми грошового зобов`язання для стягнення суми податкового боргу з відповідача у відповідності до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20, пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, позивач звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Положеннями підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України визначено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Відповідно до підпункту 164.2.10 пункту 164.2 статті 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.

Згідно підпунктом 174.2.2 пункту 174.2 статті 174 ПК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, вартість будь-якого об`єкта спадщини (дарунка), що успадковується (отримується в дарунок) спадкоємцями (обдарованими), які не є членами сім`ї спадкодавця (дарувальника) першого ступеня споріднення, оподатковується за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 167.2 статті167 ПК України, ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування щодо доходу. Відповідно до абзацу 1 підпункту 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені.

Згідно пункту 174.6 статті 174 ПК України, об`єкти дарування, зазначені в пункті 174.1 цієї статті, подаровані платнику податку іншою фізичною особою, оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом для оподаткування спадщини. Відповідно до підпункту а) пункту 174.1 статті 174 ПК України, об`єкти спадщини платника податку поділяються з метою оподаткування, у тому числі, на об`єкти нерухомості.

Підпунктом а) підпункту 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 ПК України передбачено, що за нульовою ставкою оподатковуються об`єкти спадщини, що успадковуються членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення.

Відповідно до пункту 174.3 статті 174 ПК України, особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.

Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, і зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов`язані сплатити податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини та спадкоємців, які отримали у спадщину об`єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також іншими спадкоємцями - резидентами, які сплатили податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини.

Таким чином, оскільки, дарувальниця за договором дарування земельної ділянки від 09.07.2014 року - ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого 15.03.1967 року, є матір`ю відповідача, тобто, членом його сім`ї першого ступеня спорідненості, суд приходить до висновку, що у цьому випадку дохід відповідача у вигляді вартості подарованої йому земельної ділянки підлягає оподаткуванню за нульовою ставкою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що податковим органом протиправно донараховано відповідачу податок з доходів фізичних осіб в сумі 56 520,00 грн. Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 257, 262, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у місті Києві до фізичної особи - ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статті 293, 294, 296, 297 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Відокремлений підрозділ Головного управління ДПС у місті Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складено 22.12.2021 року.

Суддя Л.О. Маруліна