Справа № 320/12180/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Вєкуа Н.Г.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Справа № 320/12180/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Кузьмишиної О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, які полягають у нездійсненні перерахунку пенсії за віком, призначеної ОСОБА_1 у 2018 році, у незбільшенні показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2016-2017 роки (5 377,90 грн) в 1, 11 рази, у нарахуванні та виплаті пенсії за віком у відповідному розмірі з дати перерахунку пенсії - 01.05.2020;

- зобов`язання Відповідача провести з 01.05.2020 у суворій відповідності до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та до постанов Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 та від 01.04.2020 № 251 перерахунок пенсії за віком, призначеної ОСОБА_1 у 2018 році, збільшивши показник середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2016-2017 роки в 1,11 рази, нарахування та виплату її у відповідному розмірі з дати перерахунку пенсії - 01.05.2020.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що пенсію Позивача обчислено з урахуванням страхового стажу 33 роки 7 місяців 16 днів та із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2016 та 2017 роки, що відповідно до постанови ПФУ склало 5 377,90 грн.

Разом з тим, суд зазначив, що при призначенні Позивачу пенсії Відповідачем, відповідно до пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону № 1058 застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки, у розмірі 5 377,90 грн.

При цьому, суд зазначив, що при обчисленні пенсій станом на 01.10.2017 застосовувався усереднений показник середньої заробітної плати за 2014 - 2016 роки - 3764,40 грн і саме з урахуванням цього показника було перераховано всі раніше призначені пенсії з 01.10.2017.

Таким чином суд дійшов висновку, що з 01.03.2019 перерахунку підлягали пенсії, для обчислення розміру яких враховувався показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, станом на 01.10.2017, тобто 3764,40 грн, оскільки пенсія Позивачу призначена у 2018 році та обчислювалася, з урахуванням показника середньої заробітної плати 5377,90 грн, вона не підлягала перерахунку з 01.03.2019.

Крім того, суд зазначив, що з 01.05.2020 перерахунку підлягають пенсії, для обчислення розміру яких враховувався показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески в розмірі 4888,82 грн (3764,40 грн. *1,17*1,11). Тому, враховуючи, що при обчисленні розміру пенсійної виплати Позивача застосовані дані про заробіток із середньою заробітною платою в Україні за 2016-2017 роки в розмірі 5377,90 грн, підстави для перерахунку з вказаної дати пенсії Позивача відсутні, оскільки показник середньої заробітної плати в Україні, який враховувався при обчисленні його пенсії (5377,90 грн) є більшим, ніж середня заробітна плата в Україні.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, стверджуючи про наявність у нього права на перерахунок його пенсії зі збільшенням показника середньої заробітної плати за 2016-2017 роки в 1,11 рази.

При цьому, Апелянт наполягає на тому, що Відповідач повинен був провести індексацію його пенсії за віком, що була йому призначена в січні 2018 року, шляхом збільшення на 11% показника середньої заробітної плати по країні за 2016 та 2017 роки та обчислити його пенсію в належному розмірі з 01.05.2020.

Також, Апелянт зазначає, що з 01.05.2020 Відповідач лише вдруге перерахував пенсії, призначені по 2017 рік включно та повторно індексує показник середньої заробітної плати по Україні за 2014 - 2016 роки, а щодо пенсій, призначених у 2018 році - Відповідач, на думку Позивача, такий перший перерахунок не виконав.

На переконання Апелянта, внаслідок таких дій ГУ ПФУ в Києві, він отримує пенсію в розмірі на 1021,00 грн меншому, ніж передбачено законодавством.

Разом з тим, Апелянт зазначає, що фактично його позовні вимоги зводяться до необхідності осучаснення показника середньої заробітної плати в Україні для перерахунку його пенсії.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 03.01.2018 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

29.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо обчислення пенсії в належному розмірі, а саме з урахуванням проведення індексації, з 01.05.2020.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 27.08.2020 №19199-19724/К-02/8-2600/20 Позивача було повідомлено, що оскільки розмір його пенсії за віком обчислений з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2016-2017 роки (5377,90 грн), який є більшою величиною за показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення/перерахунку пенсії в розмірі (4888,83 грн.), тому підстави для здійснення перерахунку його пенсії - відсутні.

Позивач, вважаючи протиправними такі дії Відповідача, а своє право на перерахунок пенсії - порушеним, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-ХІІ), постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (далі - Постанова № 124), постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» (далі - Постанова № 251).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом № 1058-IV регламентовано принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно із ст. 1 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що пенсії є об`єктом індексації грошових доходів населення. Індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Загальні положення щодо проведення індексації та перерахунку пенсії визначено статтею 42 Закону № 1058-IV.

Відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Пунктом 2 Постанови № 124 установлено, що:

- у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17;

- у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного у цьому пункті, не досягає 100 гривень, встановлюється доплата до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Зазначений коефіцієнт (1,17) визначений, виходячи з індексу споживчих цін на товари і послуги у 2018 році - 9,8 % та зростання середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески у 2018 році - 24,5 %.

Пунктом 5 Постанови № 124 визначено Пенсійному фонду України забезпечити:

- перерахунок пенсій, зазначених у пункті 2 цієї постанови, з 1 березня 2019 року;

- виплату одноразових доплати до пенсії, передбаченої пунктом 3 цієї постанови, одночасно з виплатою пенсії за березень та квітень 2019 року.

Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено Постановою КМУ № 124.

Цим Порядком, відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Згідно з п.п. 2, 3 Порядку перерахунку підлягають пенсії, обчислені відповідно до Закону № 1058, призначені за зверненнями, які надійшли по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок).

Пунктом 5 Порядку встановлено, що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до Постанови № 251, у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, затвердженим Постановою № 124, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11. Перерахунок пенсій, передбачений цим пунктом, проводиться з 01 травня 2020 року.

Пунктом 4-4 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV визначено, що з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що 01.03.2019 перерахунку підлягають пенсії, призначені відповідно до Закону № 1058-IV за зверненнями, які надійшли по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, та для обчислення розміру яких враховувався показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, станом на 01.10.2017 із застосуванням коефіцієнта збільшення такого показника в розмірі 1,11.

При цьому, слід враховувати, що з 01.03.2019 перерахунку підлягають пенсії, для обчислення розміру яких враховувався показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, станом на 01.10.2017, тобто 3764,40 грн.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що з 01.05.2020 перерахунку підлягають пенсії, для обчислення розміру яких враховувався показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески в розмірі 4888,82 грн (3764,40 грн *1,17*1,11). Тобто, цей показник включає в себе, зокрема коефіцієнт збільшення в розмірі 1,11.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що пенсія Позивачу була призначена у 2018 році та обчислена, з урахуванням показника середньої заробітної плати 5377,90 грн, тобто більшого ніж середня заробітна плата за 2016-2017 рр. із застосуванням вищевказаного коефіцієнту 1,11 (3764,40 грн *1,17*1,11 = 4888,82 грн).

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх правових підстав для задоволення позову в цій справі.

Тому, судова колегія відхиляє як необґрунтовані доводи Апелянта щодо порушення Відповідачем його права на перерахунок пенсії зі збільшенням показника середньої заробітної плати за 2016-2017 роки в 1,11 рази.

Твердження Апелянта про те, що Відповідач повинен був провести індексацію його пенсії за віком, що була йому призначена в січні 2018 року, шляхом збільшення на 11% показника середньої заробітної плати по країні за 2016 та 2017 роки та обчислити його пенсію в належному розмірі з 01.05.2020, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, як відзначалося вище, Відповідачем здійснено розрахунок пенсії Позивача з дотриманням вимог законодавства.

Доводи Апелянта про те, що внаслідок протиправних дій ГУ ПФУ в Києві, він отримує пенсію в розмірі на 1021,00 грн меншому, ніж передбачено законодавством, є безпідставними і засновуються на неправильному тлумачення Апелянтом вищенаведених приписів чинного законодавства.

З приводу тверджень Апелянта про те, що фактично заявлені ним позовні вимоги зводяться до необхідності осучаснення показника середньої заробітної плати в Україні для перерахунку його пенсії, суд апеляційної інстанції зазначає, що в цьому випадку Відповідачем здійснено осучаснення його пенсії та проведено розрахунки, передбачені законодавством, із застосуванням показників, які, на думку Апелянта, не застосовані, про що зазначалося вище.

У контексті аналізу доводів апеляційної скарги, судова колегія зазначає, що судом першої інстанції вирішено цей спір у межах предмета позову та підстав звернення ОСОБА_2 до суду.

Аналізуючи всі доводи Апелянта, судова колегія також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх правових підстав для задоволення позову в цій справі.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 23 грудня 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.М. Кузьмишина