Справа № 160/3353/21
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/3353/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.

розглянувши в м. Дніпро у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної служби геології та надр України та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ірша-Граніт» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року (суддя Горбалінський В.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОПРОМЛАБ» до Державної служби геології та надр України, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Ірша-Граніт» про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ЕКОПРОМЛАБ» звернулось з позовом до Державної служби геології та надр України, третя особа ТОВ «Ірша-Граніт» про визнання протиправним та скасування наказу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року позов задоволено.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України «Про продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами» від 30.12.2020 року №628 в частині продовження строку дії Товариству з обмеженою відповідальністю «Ірша-Граніт» спеціального дозволу №1291 від 31.03.1998 року.

Державною службою геології та надр України подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції обставинам справи не відповідають.

Зазначено, що судом не було враховано, що заява ТОВ «Ірша-Граніт» на продовження терміну дії спеціального дозволу на користування надрами була подана відповідно до діючого законодавства, в строки, а відтак спірна ділянка не може бути предметом розгляду за заявою іншого надрокористувача.

Крім того зазначено, що позивач по справі не довів подання до Державної служби геології та надр України повного пакету документів для отримання спеціального дозволу на користування надрами.

Також зазначено про відсутність порушеного права позивача по справі, оскільки продовження відповідного дозволу третій особі для позивача не породжує правових наслідків, право на судовий захист відсутнє.

ТОВ «Ірша-Граніт» було також подано апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду першої інстанції обставинам справи не відповідають, порушено норми матеріального та процесуального права, зазначено, що позивачем не було доведено порушення відповідачем прав та законних інтересів ТОВ «ЕКОПРОМЛАБ».

Позивачем було направлено відзив на апеляційні скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційні скарги без задоволення.

Представники відповідача та третьої особи апеляційні скарги підтримали.

Представник позивача проти задоволення апеляційних скарг заперечував.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, 31.03.1998 ТОВ «Ірша-Граніт» було видано спеціальний дозвіл на користування надрами № 1291 з метою видобування незміненого лабрадориту, придатного для виготовлення блоків та виробництва і облицювальних виробів з них, відходи виробництва та порушений вивітрюванням лабрадорит і придатний для виробництва щебню будівельного та каменю бутового. Даний спеціальний дозвіл було надано в межах ділянки родовища Васьковицького, що розташоване в Житомирській області Коростенського району 0,8 км на схід від с. Васьковичі площею 1,7 га.

14.12.2020 ТОВ «Ірша-Граніт» звернулося до Держгеонадр із заявою про продовження терміну дії спеціального дозволу за вх. № 15017/02/11-20.

30.12.2020 Державною службою геології та надр України прийнято спірний наказ №628 про продовження строку дії спеціального дозволу №1291 від 31.03.1998 року, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Ірша-Граніт».

Позивач звернувся з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що враховані наступні обставини:

Станом з 01.04.2018 по 30.12.2020 ТОВ «Ірша-Граніт» не мала спеціального дозволу на користування надрами Васьковицького родовища, а отже вказане родовище не мала визначеного користувача та було вільне.

03.12.2019 ТОВ «ЕКОПРОМЛАБ» звернулось до відповідача із заявою №03122 щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобутку лабрадоритів ділянки Васьковицька-1, що розташована за 0,8 км на південний схід від Васьковичі, 0,5 км на північний схід від залізничної станції с. Бехи, що розташована Коростенському районі Житомирської області.

10.12.2019 відповідач листом від № 2460501/12-19 відмовив позивачу у видачі спеціального дозволу.

11.12.2020 не погодившись з вказаною відмовою, вважаючи, що його право порушено, ТОВ «ЕКОПРОМЛАБ» звернулось до суду позовом (справа №160/16602/20).

Ухвалою суду від 14.12.2019 відкрито провадження у справі №160/16602/20 та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом першої інстанції було зазначено, що незважаючи на наявність відповідного судового спору - 30.12.2020 Державною службою геології та надр України видається спірний наказ №628 від 30.12.2020 про продовження строку дії спеціального дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Ірша-Граніт».

За висновками суду першої інстанції враховуючи відомості топографічного плану, наявного в матеріалах справи, суд доходить висновку, що ділянка Васьковицька-1 (ТОВ «ЕКОПРОМЛАБ») фактично поглинає ділянку Васьковицька (ТОВ «Ірша-Граніт»), оскільки ділянка Васьковицька-1 є більшою ніж Васьковицька, згідно контуру з координатами на топографічному плані, що свідчить на користь того, що спірне право на отримання спеціального дозволу на користування надрами Васьковицького родовища стосується як ТОВ «Ірша-Граніт» так і ТОВ «ЕКОПРОМЛАБ»

Також судом першої інстанції було зазначено що ним не надається оцінка суб`єктивному праву позивача на отримання такого спеціального дозволу, оскільки вказані обставини не є предметом дослідження у цій справі.

За висновками суду першої інстанції, свідоме прийняття оскаржуваного наказу Державною службою геології та надр України, враховуючи обізнаність останнього про наявність невирішеного питання (судового спору) про право ТОВ «ЕКОПРОМЛАБ» щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами Васьковицького родовища, вказує на недобросовісність поведінки відповідача.

Судом першої інстанції також зазначено про опосередковану зацікавленість відповідача у видачі (продовженні строку дії) дозволу на користування надрами Васьковицького родовища саме на користь ТОВ «Ірша-граніт», враховуючи численні звернення третьої особи, за для продовження строку дії дозволу на користування надрами Васьковицького родовища.

Зазначене, за висновками суду першої інстанції доводить наявність порушеного права та законного інтересу позивача.

Щодо правомірності наказу Державної служби геології та надр України «Про продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами» від 30.12.2020 №628 в частині продовження строку дії ТОВ «Ірша-Граніт» спеціального дозволу №1291 від 31.03.1998 судом першої інстанції зазначено, що питання щодо продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами №1291 від 31.03.1998, виданого ТОВ «Ірша-Граніт» було вирішено саме листом Держгеонадр від 18.12.2017 № 30755/03/12-17, яким ТОВ «Ірша-Граніт» відмовлено у продовженні строку дії такого дозволу.

Також судом першої інстанції було зазначено, що ТОВ «Ірша-Граніт» лише вшосте звернувшись, через два роки і 9 місяців після закінчення строку дії спеціального дозволу, до Держгеонадр із заявою про продовження терміну дії спеціального дозволу від 14.12.2020 отримало позитивне рішення щодо продовження строку дії спеціального дозволу за вх. № 15017/02/11-20, яке оформлено спірним наказом №628 від 30.12.2020, а вже під час надання ТОВ «Ірша-Граніт» другою заяви про продовження строку дії спеціального дозволу (заява від 18.09.2019), Товариством було пропущено строк за для звернення із такою заявою.

За висновками суду першої інстанції заява ТОВ «Ірша-Граніт» про продовження терміну дії спеціального дозволу від 14.12.2020 було подано із пропущенням шестимісячного строку, встановленого законом (подана через два роки і 9 місяців після закінчення строку дії спеціального дозволу №1291 від 31.03.1998 року), а тому інші заяви третьої особи про продовження терміну дії спеціального дозволу, що були подані із пропущенням шестимісячного строку, не повинні були розглядатись по суті.

Держгеонадра, за наявності чинного рішення про відмову у продовженні строку дії спеціального дозволу на користування надрами №1291 від 31.03.1998 року, виданого ТОВ «Ірша-Граніт», фактично приймає вже інше (протилежне) рішення (наказ) про продовження строку дії спеціального дозволу №1291 від 31.03.1998 року, виданого ТОВ «Ірша-Граніт», тоді як після отримання заяви ТОВ «Ірша-Граніт» від 14.12.2020 про продовження терміну дії спеціального дозволу за вх. № 15017/02/11-20, Держгеонадра повинно було зупинити розгляд цього питання до набрання законної сили рішення у справі №160/16602/20.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту восьмого частини першої статті 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Однак, порушення вимог Закону діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

З огляду на зазначене, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31 січня 2018 року №К/9901/1141/18.

Оскаржений позивачем наказ Про продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами» від 30.12.2020 №628 в частині продовження строку дії ТОВ «Ірша-Граніт» спеціального дозволу №1291 від 31.03.1998 є індивідуальним актом, виданим на виконання владних управлінських функцій та стосується прав та інтересів визначеної в акті особи - ТОВ «Ірша-Граніт».

Що стосується позивача по справі, то як свідчать матеріали справи -10.12.2019 відповідач листом від № 2460501/12-19 відмовив позивачу у видачі спеціального дозволу, вказана відмова була оскаржена до суду.

Тобто ТОВ «ЕКОПРОМЛАБ» було реалізовано право на судовий захист в питанні щодо отримання спеціального дозволу.

Колегія суддів доходить висновку, що матеріалами справи не підтверджується факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача з боку відповідача при прийнятті наказу «Про продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами» від 30.12.2020 №628 в частині продовження строку дії ТОВ «Ірша-Граніт» спеціального дозволу №1291 від 31.03.1998, що свідчить про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Судом першої інстанції вказаного враховано не було.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, в задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державної служби геології та надр України та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ірша-Граніт» задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОПРОМЛАБ» до Державної служби геології та надр України, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Ірша-Граніт» про визнання протиправним та скасування наказу скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 23 грудня 2021 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш