Справа № 640/14583/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року м. Київ № 640/14583/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стамар-Крокус» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Стамар-Крокус» з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 17 липня 2019 року №1094 про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Стамар-Крокус».

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує на відсутність правових підстав для проведення перевірки ТОВ «Стамар-Крокус».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 серпня 2019 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

10 вересня 2019 року від Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає про ненадання ТОВ «Стамар-Крокус» запитуваних ГУ ДФС у м. Києві документів, що стало підставою для винесення оскаржуваного наказу на підставі пункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача.

Позивачем подано відповідь на відзив відповідача, в якій позивач заперечує проти доводів останнього, викладених у його відзиві.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «Стамар-Крокус» даних податкового кредиту у загальній сумі 32 500,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «ЄЛАГІН», що містяться у податковій декларації з ПДВ за березень 2016, у загальній сумі 16870,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «АПОСТЕРІОРІ», що містяться у податковій декларації з ПДВ за листопад 2016 у сумі 2 370,00 грн., грудень 2016 у сумі 14 500,00 грн., у сумі 14 142,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «ЖИТЛОБУДМОНТАЖ», що містяться у податковій декларації з ПДВ за серпень 2016 та за 2016 рік - показники фінансової звітності з їх відображенням у деклараціях з податку на прибуто підприємства.

З метою отримання документів та пояснень ТОВ «Стамар-Крокус» відповідачем направлено письмовий запит від 28 травня 2019 року №99607/10/26-15-14-02-02 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень), на який платником податку надано відповідь за вих. №71-СК від 13 червня 2019 року з відмовою в наданні документів. Відмову мотивовано тим, що згідно з положенням абзацу 5 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України у разі коли запит складений з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Оскільки позивачем надано відповідь з відмовою в надані документів на запити про надання інформації від 28 травня 2019 року №99607/10/26-15-14-02-02, керуючись підпунктом 78.1.4 пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України відповідачем прийнято наказ від 17 липня 2019 року №10194 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Стамар-Крокус».

22 липня 2017 року відповідачем складено акт №1337/26-15-14-02-02 про відмову у допуску до проведення документальної позапланової перевірки, відмову у наданні первинних документів бухгалтерського та податкового обліку, інших документів, пов`язаних з нарахуванням та сплатою податків, зборів (обов`язкових платежів) до перевірки ТОВ «Стамар-Крокус».

Не погоджуючись із вказаним наказом, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України, яким, зокрема, встановлено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

За змістом підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Таким чином, направлення платнику податків запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження є обов`язковою передумовою здійснення документальної позапланової виїзної перевірки.

Зазначені у підпункті 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України обставини є юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує подальшу реалізацію контролюючим органом свого права на проведення документальної позапланової перевірки.

У свою чергу, згідно з пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пункт 1);

виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків (пункт 3).

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Зокрема, отримання податкової інформації контролюючими органами регламентовано Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245 (далі - Порядок №1245).

За змістом пункту 10 Порядку №1245 запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Згідно із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними в постановах від 20 лютого 2018 року у справі №826/12244/14, від 19 березня 2019 року у справі №803/1542/16, від 25 березня 2019 року у справі №806/4875/14, від 17 липня 2019 року у справі №808/553/18 у разі, якщо запит контролюючого органу про надання інформації оформлений з порушенням законодавчо встановленого порядку, зокрема в якому чітко не зазначено підстави для його направлення (надсилання), платник податку звільняється від обов`язку надання відповіді на такий запит, що, в свою чергу, виключає право контролюючого органу призначати проведення перевірки з підстав ненадання пояснень та їх документальних підтверджень на обов`язковий письмовий запит, а у разі прийняття рішення, оформленого наказом, призначення перевірки за вказаних обставин такий наказ може бути визнано протиправним та скасовано.

Зміст зазначених положень пункту 73.3. статті 73 Податкового кодексу України та Порядку №1245 дає підстави для висновку про те, що запит контролюючого органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто наявність чітко окреслених обставин, які у відповідності до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України є умовою, за якої відповідний орган може звернутися із таким запитом. Без повідомлення вказаних фактів платник податків позбавлений об`єктивної можливості надати вмотивовані пояснення та їх документальне підтвердження.

Отже документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України виникає за наявності таких умов: виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; ненадання платником пояснень та їх документального підтвердження на запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту.

Зазначені у підпункті 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України обставини є юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує подальшу реалізацію контролюючим органом свого права на проведення документальної позапланової перевірки.

При цьому, положення підпункту 78.1.4 пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України не містять конкретно визначених випадків, що вказують на недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.

Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 лютого 2021 року у справі №280/4671/19 в аналогічних правовідносинах.

Дослідивши запит контролюючого органу про надання інформації та її документального підтвердження на відповідність вимогам пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, судом встановлено, що запит ГУ ДФС у м. Києві від 28 травня 2019 року №99607/10/26-15-14-02-02 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)» містить опис інформації, що запитується у ТОВ «Стамар-Крокус», та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують, період, за який слід надати документи, а також печатку контролюючого органу.

У вказаному запиті, податковий орган просить позивача надати інформацію та її документальне підтвердження, копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин позивача із контрагентами ТОВ «ЄЛАГІН», ТОВ «АПОСТЕРІОРІ», ТОВ «ЖИТЛОБУДМОНТАЖ». Зокрема, ГУ ДФС у м. Києві зазначено перелік документів, за результатами дослідження якої, запитувана інформація може бути підтверджена або спростована товариством.

Також ТОВ «Стамар-Крокус» попереджено про строки подання вказаних документів та про наслідки їх неподання, що у сукупності свідчить про формування та надіслання запиту відповідно до приписів податкового законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що запит ГУ ДФС у м. Києві від 28 травня 2019 року №99607/10/26-15-14-02-02 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)» оформлено відповідно до вимог податкового законодавства, в той час як відповіддю на запит за вихідним №71-СК від 13 червня 2019 року позивачем безпідставно не надано пояснень та документального підтвердження господарських операцій, запитуваних відповідачем.

З огляду на встановлене, на переконання суду, у ГУ ДФС у м. Києві були наявні обґрунтовані правові підстави для винесення наказу від 17 липня 2019 року №1094 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Стамар-Крокус» та проведення документальної позапланової перевірки відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із частинами 1-3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги, у даному випадку, не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат, у даному випадку, відсутні.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Стамар-Крокус» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу.

Відсутні підстави для розподілу судових витрат.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Стамар-Крокус» (04071, м. Київ, вул. Лук`янівська, 63, 6).

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Суддя В.І. Келеберда