Справа № 153/1925/21
Суддя: Дзерин М. М.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2021 р. Справа153/1925/21

Провадження2-а/153/47/21-а

Ямпільський районний суд Вінницької області,

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Києві про скасування постанови серії ЕАО № 5132771 від 10 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що 10 грудня 2021 року поліцейським УПП в м.Києві відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5132771. Відповідно до винесеної постанови він визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП за керування транспортним засобом, який надає послуги з перевезення пасажирів на автобусних сполученнях Київ-Ямпіль з технічними несправностями, а саме на вітровому склі транспортного засобу наявна тріщина в зоні роботи склоочисників, чим порушив вимоги п.31.1 ПДР. Позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки факти викладені в ній не відповідають дійсності.

Вказав, що 10 грудня 2021 року о 15 год. 50 хв. він стояв на автостанції автобусом Setra S215H д.н.з. НОМЕР_1 за адресою вул. Московська, 3 м.Київ, раптом до нього підійшли працівники патрульної поліції та стали вимагати посвідчення водія, технічний паспорт та страховий поліс, він надав всі необхідні документи та пояснив, що він не керував транспортним засобом. Окрім цього, випадки, коли експлуатація транспортних засобів заборонена встановлені п.п.31.2.-31.7 ПДР України, натомість працівником патрульної поліції вказано на порушення п.31.1. ПДР України та випадки, які передбачені даним пунктом та при яких експлуатація транспортного засобу заборонена не входять до переліку тих порушень, які передбачені даною нормою.

Технічні несправності автобуса, в якого була тріщина не в зоні роботи склоочисників, яким керував ОСОБА_1 не входить до переліку тих порушень, які передбачені п.31.2 31.7 ПДР України.

Зазначив, що на вітровому склі автобуса Setra S215H д.н.з. НОМЕР_1 дійсно є тріщина, однак вона знаходиться нижче зони роботи склоочисників.

В зв`язку з вищевикладеним, просить суд визнати дії відповідача протиправними, скасувати постанову серії ЕАО № 5132771 від 10 грудня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності,за ч. 2 ст. 121 КУпАП і закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі , позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в м.Києві у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений у встановленому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.268 КАС України учасник справи вважаться повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи визначеної ст.286 КАС України з моменту направлення такого повідомлення працівником суду.

Із дослідженої судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5132771 від 10 грудня 2021 року встановлено, що ОСОБА_1 притягається до відповідальності у зв`язку із тим, що він 10 грудня 2021 року о 15 год. 50 хв. водій керував транспортним засобом, який надає послуги з перевезення пасажирів на автобусних сполученнях Київ-Ямпіль з технічними несправностями, а саме на вітровому склі транспортного засобу наявна тріщина в зоні роботи склоочисників, чим порушив вимоги п.31.1 ПДР та вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 121 КУпАП.

Дослідивши усі докази, суд вважає доведеними ті обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, -

Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Суб`єктом вищевказаних правопорушень є водій, який керує транспортним засобом.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу керування позивачем транспортним засобом 10 грудня 2021 о 15 год. 46 хв по площі Московській в м.Києві.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З викладеного вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

При цьому, ст. 62 Конституції України регламентує, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 560/751/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, також звертається увага на те, що обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача в даній категорій справ, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладений на відповідача, - суб`єкта владних повноважень.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 31.1. ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п.п.6.8.5 ДСТ 3649:2010 на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників

Судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення. При цьому, з наданих позивачем фотознімків автобуса Setra S215H д.н.з. НОМЕР_1 встановлено, що тріщина на вітровому склі транспортного засобу знаходиться нижче роботи склоочисників.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував твердження позивача, що він не порушував ПДР України. Відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги ПДР України.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваних постанов.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах. Отже, оскаржувана постанова серії ЕАО № 5132771 від 10 грудня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.121 КУпАП, відносно позивача підлягають закриттю.

При цьому дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245,251,280 КУпАП, а відтак є протиправними.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.121 КУпАП, ст.ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії інспектора управління патрульної поліції в м.Києві Шелельо Л.Т. щодо винесення постанови про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5132771 від 10 грудня 2021 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, протиправними.

Скасувати постанову про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5132771 від 10 грудня 2021 за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП.

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий М.М. Дзерин