Справа № 640/37353/21
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 грудня 2021 року м. Київ № 640/37353/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Аблов Є.В., розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доШевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в особі головного державного виконавця Савчука Костянтина Петровича,
провизнання протиправними дій,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в особі головного державного виконавця Савчука Костянтина Петровича (далі по тексту - відповідач), в якому просить суд:

- визнати дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державі виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Савчука Костянтина Петровича, неправомірними;

- визнати постанову старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Савчука Костянтина Петровича № 57961029 виданої 22.12.2018 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 на користь держави виконавчого збору в розмірі 2178,33 доларів США (USD) 971,33 грн. такою, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовною заявою, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі постанови старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Савчука Костянтина Петровича № 57961029 виданої 22.12.2018 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 виконавчого збору в розмірі 2178,33 доларів США (USD) та 971,33 грн. на час розгляду справи і до набрання законної сили рішенням суду.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обмовлено незгодою позивача постановою про стягнення виконавчого збору, яка підлягає стягненню за оскаржуваною постановою.

Заявник зазначає, що 06 грудня 2021 року ним отримана постанова головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Савчука Костянтина Петровича про відкриття виконавчого провадження №67560294 та стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 2178,33 долари США.

В подальшому, 15 грудня 2021 року позивач отримав довідку видану Філією Тролейбусне ремонтно-експлуатаційне депо №2, вих. № 2617 від 13.12.2021 року про утримання грошових коштів на підставі постанови від 18.11.2021, винесеної при примусовому виконі постанови №57961029 від 22.12.2018, що видав Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

На переконання заявника, оскільки на сьогоднішній день постанова №57961029 від 22.12.2018, що видав Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центральної міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про стягнення основної винагороди є чинною і звернена до виконання на підставі якої відкрите 18.11.2021 ВП № 67560294 про стягнення основної винагороди та накладені арешти на майно боржника і звернене стягнення на доходи боржника та застосовані інші види заборони, є всі підстави вважати, що у випадку не вжиття заходів забезпечення позову, це може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду яким можуть бути скасовані виконавчі документи.

А тому, як зазначає позивач, є всі правові підстави для вжиття заходів забезпечення даного позову.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 154 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) виключено;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову, які передбачені ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України можливі лише за наявності обставин, що визначені ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як вказано вище, заявник просить суд: зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, а саме постанови №57961029 від 22 грудня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору в розмірі 2178,33 доларів США (USD) та 971,33 грн..

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано існуванням очевидної небезпеки заподіяння до ухвалення рішення в даній справі шкоди правам та інтересам позивача.

У той же час, в підтвердження наявності обставин, що свідчать про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача без вжиття заходів забезпечення позову, про які він просить, надано не було, так само як і не надано доказів, які б свідчили, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

При цьому, суд звертає увагу позивача що його незгода з прийнятою відповідачем постановою від 22.12.2018 року про стягнення виконавчого збору, само по собі не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вказані факти повинні бути встановлено в ході розгляду даної справи.

Отже, заявником не доведено існування обставин, вказаних у ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим підстави для задоволення його клопотання відсутні.

Керуючись ст.ст. 150 - 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про відмову у забезпеченні адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Є.В. Аблов