Справа № 420/25928/21
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
22 грудня 2021 року м. Одеса
В С Т А Н О В И В :
До Одеського окружного адміністративного суду 17 грудня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Подільської міської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльність щодо не розгляду клопотання.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що у вересні 2021 року він подав до відповідача клопотання про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки орієнтованою площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності до п. «б» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України. Право безоплатної передачі у власність земельної ділянки з таким цільовим призначенням позивачем не використано. Проте, листом від 01.12.2021 року відповідач повідомив позивача, що розгляд його клопотання було включено у порядок денний та до проекту рішення, однак вказаний проект не був підтриманий депутатами Подільської міської ради під час його розгляду на сесії. Разом з тим, результати голосування відповідач відповідним рішенням не оформив та позивачу не надав.
Вважаючи зазначені дії відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.
Відповідно до п.п.3, 5, 6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Ознайомившись зі змістом позову, суддя дійшов висновку, що він не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.
Так, згідно з ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з ч.10 ст.169 КАС України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.
Відповідно до ч.1 та пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з абзацом 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2270 гривень.
Як наведено вище, позивачем висунуто одну самостійну позовну вимогу немайнового характеру та похідну позовну вимогу немайнового характеру.
Відповідно, належна сума судового збору за цим позовом складає: 908,00 грн.
Позивачем до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору.
Також, згідно з ч.8 ст.160 КАС України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.
В позовній заяві щодо сплати судового збору позивачем зазначено, зокрема, що позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
До позовної заяви додано копію посвідчення учасника бойових дій, серія НОМЕР_2 , виданого позивачу 21.12.2020 року.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Правовий статус ветеранів війни, до яких належать учасники бойових дій, визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
У статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», закріплені пільги учасникам бойових дій та гарантії їх соціального захисту, а у частині другій статті 22 цього Закону встановлено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у сукупності з положеннями частини другої статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дає підстави для висновку, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з реалізацією їхнього правового статусу.
Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування пункту 13 частини першої Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала аналогічну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», зокрема, у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 та від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17.
Виходячи з положень статті 121 Земельного Кодексу України та встановлених державою гарантій набуття та реалізації громадянами України прав на землю, суд звертає увагу позивача на те, що право на отримання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею не більше 2,0 га, є особистим правом кожного громадянина України та таке право може бути реалізоване у продовж всього життя, але один раз. Таке право не відокремлюється від особи та не залежить від набуття громадянином будь-яких соціальних статусів, належність до певних соціальних категорій (інвалід, ветеран війни, ветеран ЧАЕС, учасник бойових дій тощо) та його цивільного стану.
Відповідно до змісту вищенаведених позовних вимог позивач звернувся з позовом: визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язання прийняти рішення.
Отже, даний позов не є справою (спором) про захист учасником бойових дій своїх прав, які зазнали порушень.
Відповідно пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», в даному випадку також не застосовується.
Враховуючи наведене, виявлені недоліки позовної заяви повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду документу про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн у встановленому порядку, або зазначення інших правових підстав та надання доказів на їх підтвердження щодо звільнення від сплати судового збору.
Зазначені вище недоліки перешкоджають відкриттю провадження у справі, а тому позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків.
Суддя вважає за достатнє встановити позивачу 5-денний строк для усунення недоліків.
Суддя роз`яснює, що відповідно до п.3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Керуючись ст.ст.160, 161, 169 КАС України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до Подільської міської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльність щодо не розгляду клопотання залишити без руху.
Встановити позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Скупінська