Справа № 430/1622/21
Суддя: Попова О. М.
Дата ухвалення: 2021-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №430/1622/21
Провадження №2-а/430/57/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року смт. Станиця Луганська

Станично-Луганський районний суд Луганської області у складі головуючої судді Попової О.М., за участю секретаря судового засідання Романової М.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Станично-Луганського районного суду Луганської області із позовною заявою до Управління патрульної поліції в Луганській області про скасування постанови серії ЕАО №4535781 від 25.07.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 25.07.2021 року він, керуючи автомобілем ЗАЗ ТF698К, днз НОМЕР_1 , рухався по автошляху Т-13-06, з смт. Станиця Луганська до м. Сєвєродонецьк. Під час руху, в районі с. Смолянинове Щастинського району, був зупинений працівниками поліції та був звинувачений у нібито порушенні вимог п. 12.4 ПДР, а саме в тому, що він 25.07.2021 о 06:08:55, керуючи вищезазначеним транспортним засобом, рухався зі швидкістю 77 км/год в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», при дозволеній швидкості 50 км/год. Швидкість руху вимірювалась, згідно постанови, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000670). Позивач вважає, що співробітник УПП в Луганській області безпідставно виніс постанову серії ЕАО № 4535781 про порушення п. 12.4 ПДР, оскільки вимог Правил він не порушував, рухався на дорозі з дозволеною швидкістю з урахуванням вимог щодо безпечної швидкості та дорожньої обстановки. Таким чином, у зв`язку з вищевказаним позивач й звернувся до суду з цим позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАО №4535781 від 25.07.2021 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно ч.3 ст.194 КАС України учасники справи мають право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Позивач надав до суду заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, надали до суду відзив на позовну заяву, яким просили залишити без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 , у вказаному відзові просили розглядати справу за їх відсутності. До вказаного відзиву було надано оптичний насій, вказаний оптичний насій було переглянуто в судовому засіданні, з якого вбачається, що на вказаному оптичному носії наявні два фото знімки, з яких видно, лише автомобіль позивача, який рухається по дорозі навколо якої лісосмуга та немає жодного автодорожнього знаку.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, до якого додав оптичний носій з відеозаписом, вказаний відеозапис було переглянуто в судовому засіданні, з якого вбачається, що довкола місця де було зупинено позивача та перед цим місцем, лише лісосмуга та не має житлових приміщень.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що 25.07.2021 року об 06 год. 34 хв. інспектор 4 роти 1 батальйону рядовий поліції УПП в Луганській області Котляров Р.Ю. виніс постанову серії ЕАО №4535781 від 25.07.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 .. Зі змісту постанови слідує, що 25.07.2021 року об 06 год. 08 хв. в с. Смолянинове траса Т-13-06 20 км, водій, керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 77 км/год в населеному пункті позначеному дор. Знаком 5.45 «початок населеного пункту», при дозволеній швидкості 50 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, я в зоні дії дорожнього знаку 5.45 "населений пункт" порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України більш ніж на 20 км/год. При цьому, в оскаржуваній постанові відповідач покликався лише на єдиний доказ, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під моїм керуванням в зоні дії дорожнього знаку "населений пункт" це здійснення вимірювання швидкості руху приладом TruCam LTI 20/20. Проте в оскаржуваній постанові відсутні покликання на докази місцезнаходження дорожнього знаку «5.45» "населений пункт" та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної автодороги, що могло б дати змогу встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення, доказів розміщення вказаних дорожніх знаків та зони їх дії не зазначено під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 1.10 ПДР населеним пунктом є не будь-яка територія, позначена відповідними знаками, а тільки забудована. Відповідно до розділу 5 додатка 1 до правил дорожнього руху знаки 5.45 і 5.46 встановлюються на фактичній межі прилеглої до дороги забудови населеного пункту. Таким чином, якщо такими знаками навіть позначена територія, яка не є забудованою, то згідно правил дорожнього руху населеним пунктом вона все одно не є. Доказів руху транспортного засобу по забудованій території або по дорозі, до якої прилягає забудова населеного пункту, не надано.

Відтак, відповідач в особі працівника патрульної поліції який розглянув справу не виконав вимоги щодо посилання у постанові про накладення стягнення на докази які в повній мірі підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем.

Копію постанови ОСОБА_1 отримав 25.07.2021 року, до суду позов наданий 02.08.2021 року, тобто визначений строк для її скарження не порушений.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП розглядають органи внутрішніх справ.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч. 1 ст. 7 КУпАП).

Частина 1 ст. 9 КУпАП, визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як стверджує позивач в своєму позові, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем з боку відповідачів надано не було.

Статтею 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто, з урахуванням наведених обставин, суд вважає, що доводи позивача не були спростовані, будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачами суду не надано, про факт вчинення адміністративного правопорушення свідчить лише постанова, яка фактично не містить в собі опису вчиненого правопорушення, а лише констатує факт порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема і скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №4535781 від 25.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого Наказом Національної поліції України 06.11.2015 року за №73 з відповідними змінами від 01.04.2020 року за №272 Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту, його територіальних (відокремлених) підрозділів та інших підрозділів патрульної поліції згідно з штатним розписом Національної поліції України. Департамент організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення, є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України тощо.

Таким чином, враховуючи те, що Управління патрульної поліції в Луганській області, де працює інспектор 4 роти 1 батальйону - рядовий поліції УПП в Харківській області Котляров Р.Ю., який склав оскаржувану позивачем постанову, входить до складу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, який в свою чергу виступає третьою особою по вказаній справі, та діє на правах самостійної юридичної особи, то саме з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь держави підлягає стягненню судовий збір у відповідності до ст. 139 КАС України у розмірі 454 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №4535781 від 25.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (03048, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, ) на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Попова