Справа № 351/1969/21
Суддя: СЕГІН І.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 351/1969/21
Номер провадження №2-а/351/24/21
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Сегіна І.Р.,

секретар - Том`юк С.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, Інспектора, сержанта поліції 1 батальону, 1 роти Шадурського Ростислава Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, Інспектора, сержанта поліції 1 батальону, 1 роти Шадурського Ростислава Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивував тим, що 12.10.2021р. близько 21.30 год. рухався трасою Н-10 на автомобілі «Мерседес-Бенц Е-200», д.н.з. НОМЕР_1 . Між населеними пункта м. Снятин та с. Будилів його зупинили працівники патрульної поліції у зв`язку з тим, що нібито побачили несправність транспортного засобу, яку саме- відповіді не надали. Після чого попросили документи. На його запитання про те, чи порушив він ПДР і що саме, інспектор поліції ОСОБА_2 довго радившись з колегою в патрульному автомобілі, вирішили притягнути його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, за порушення п. 11 ПДР України, тобто порушення розташування транспортного засобу на проїзній частині, а саме, нібито він рухався у крайній лівій смузі при вільній правій.

Однак, зазначає, що на даному відрізку дороги наявна тільки одна смуга руху, а не дві, в чому можна переконатись, переглянувши відео з нагрудних камер патрульних та на камері, що розташована в автомобілі патрульних.

В результаті, на місці зупинки патрульними була ухвалена постанова серії ЕАО № 4895168 від 12.10.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, від підписання якої він відмовився, оскільки вважає її незаконною, такою, що порушує його права та підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю події.

Дана постанова надійшла на його адресу 19.10.2021р. засобами поштового зв`язку, а тому вважає, що строки на оскарження даної постанови він не порушив.

Вважає, що постанова підлягає скасуванню з наступних підстав:

-на даному відрізку дороги в сторону руху транспорту, в якому він рухався наявна тільки одна смуга руху;

-у постанові було вказано, що він порушив п.11 ПДР, що не може відповідати дійсності, оскільки ПДР України складаються з розділів та пунктів розділу. А відтак, пункту 11 ПДР не існує з об`єктивних причин. Існує розділ 11, який містить 14 пунктів, а тому у постанові не зазначено, який саме пункт розділу ПДР він порушив.

Просить поновити йому строк на оскарження постанови, скасувати постанову інспектора, сержанта поліції Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Шадурського Р.Ю. серії ЕАО № 4895168 від 12.10.2021 у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, якою було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.. Справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Стягнути з УПП в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на його користь сплачений ним судовий збір в розмірі 454 грн..

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, в якому просив суд відмовити в позові, мотивуючи тим, що ним підтверджено та доведено факт порушення ОСОБА_1 п.11. правил дорожнього руху, а саме на дорозі, яка має дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки), за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП. У відзиві відповідач посилається на докази вчинення позивачем правопорушення щодо порушення швидкісного режиму, зокрема, позивачу надано можливість ознайомитись із доказом матеріалами відео фіксації, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Щодо доводів позивача про те, що на відрізку дороги наявна тільки одна смуга руху, то відповідач зазначає наступне. Так, рухаючись на ділянці дороги Н-10 водій допускав незрозумілі маневри, тобто автомобіль рухався не по прямій траєкторії руху, а з постійними зміщеннями у сторони, більше того під час заїзду на ділянку дороги з двома смугами руху продовжив рух у крайній лівій смузі при вільній правій. Доводи позивача про те, що крайня права смуга руху мала пошкодження покриття не відповідає дійсності та спростовується відеозаписами.

Позивачем 13.12.2021 долучено до матеріалів справи два фотознімки з місця зупинки його транспортного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши матеріали справи, зокрема: Постанову серії ЕАО № 4895168 від 12.10.2021; посвідчення водія НОМЕР_2 та фотоматеріали, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ЕАО № 4895168 від 12.10.2021, ОСОБА_1 12.10.2021 року о 21.16 год., керуючи транспортним засобом «Мерседес-Бенц Е 200» д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Н-20 198 км, рухався в крайній лівій смузі при вільній правій, чим порушив п. 11 ПДР України та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно із ч. 1ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Пунктом 4 Наказу № 1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, за якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.
Відповідальність за ч. 2 ст.122КУпАП настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно вимог п. 11.5 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно з п. 1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Із переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що позивач ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП не визнав. На відео зафіксовано спілкування працівників патрульної поліції із ОСОБА_3 та момент складання постанови про накладення адміністративного стягнення. Також, із відео вбачається, що автомобіль працівників патрульної поліції рухався слідом за транспортним засобом позивача, зокрема, в місці, де є смуга для зупинки автобусів та розгону транспортного засобу після зупинки. Крім того, на відео зафіксовано те, як працівники патрульної поліції пояснили позивачу ОСОБА_3 , що їхали за його транспортним засобом слідом близько 5 км.
В ході розгляду даної справи відповідачем, на якого у даному випадку покладений обов`язок щодо доказування правомірності своїх дій, всупереч вимогам ст.251 КУпАП не доведено належними та допустимими засобами доказування вчинення позивачем 12.10.2021 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Так, зокрема, у постанові про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 4895168 від 12.10.2021 місцем вчинення адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_3 , є автодорога Н-20, 198 км. Хоча із загальнодоступних джерел масової інформації, таких як, Укравтодор (сайт: https://www.google.com.ua/maps) слідує, що автодорога Н-20, 198 км знаходиться в Донецькій області, і зовсім не між населеними пунктами с. Будилів та м. Снятин, що в Івано-Франківській області.

І навіть, якщо припустити, що місцем вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП є автодорога Н-10, то на 198 км на дорожньому полотні відсутні дві смуги для руху транспортних засобів в одному напрямку. А тому, встановлені судом обставини спростовують той факт, що працівники патрульної поліції їхали слідом за транспортним засобом позивача близько 5 км.
Судом встановлено, що ділянка дороги, яка передує 198 км траси, де зафіксовано рух транспортного засобу позивача, має дві смуги для руху транспортних засобів протилежних напрямків, довжиною приблизно 400 м, та на даній ділянці є смуга, яка призначена для з`їзду до автобусної зупинки та розгону транспортного засобу перед виїздом на дорогу, позначена дорожньою розміткою 1.8 Розділу 34 Правил дорожнього руху України - (широка переривчаста лінія) - позначає межу між основною смугою руху і смугами гальмування чи розгону (на перехрестях, перехрещеннях доріг на різних рівнях, у зоні автобусних зупинок тощо), межу між основною смугою руху і виділеною смугою для лівого повороту чи розвороту та межі велосипедної смуги.
А тому, на вказаній вище ділянці дороги відсутні дві смуги для руху транспортних засобів в одному напрямку.
Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, правомірності прийнятого ним рішення, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить жодних доказів підтвердження вини особи, тому суд скасовує зазначену постанову, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закриває у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких підстав позов підлягає задоволенню.
Частиною 1 ст. 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Враховуючи, що позивачем з поважних причин пропущено строк для подання даного позову до суду, оскільки оскаржувану постанову отримано ним лише 19.10.2021, а до суду він звернувся 27.10.2021, такий строк підлягає поновленню.
Також, із відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, які слід стягнути із відповідачаза рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_3 в розмірі 454,00 грн. судового збору.

На підставі ст. 247 ч. 1 п. 1, ст. 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 2, 5-11, 77, 121, 241-246, 251, 255, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання позовної заяви постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Інспектора, сержанта поліції 1 батальону, 1 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Шадурського Ростислава Юрійовича серії ЕАО № 4895168 від 12.10.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути із Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, на користь ОСОБА_1 454,00 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Ігор СЕГІН