Справа № 360/4454/20
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4454/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді: Ірметової О.В.

за участю

секретаря судового засідання: Попової Н.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 27 серпня 2020 року позивач звернулася до Управління пенсійного фонду України Попаснянського району Луганської області, з заявою про призначення пенсії, а саме із зменшенням пенсійного віку згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач має стаж роботи за списком № 2 - 22 роки 6 місяців та 16 днів. Про результати розгляду заяви позивача було проінформовано, рішенням відповідача про відмову у призначені від 02.09.2020.

З 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком № 2 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2148-VПІ.З 23.01.2020 в Україні існують два Закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком № 2, а саме: п. «б» сг. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції до Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2148-VIII.Таким чином, рішення відповідача від 02 вересня 2020 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року № 1 -р/2020 по справі № 1-5/2018 (746/14) за Списком №2 є незаконним та порушує права, передбачені статтями 19, 46 Конституції України, оскільки прийнято із порушенням норм матеріального права передбаченого Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», а також рішенням Конституційного суду України від 23 січня 2020 року № 1 -р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15), у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Факт того, що позивач має стаж роботи за списком № 2 - 22 роки 06 місяців 16 днів та загальний стаж роботи 31 рік 11 місяців 27 днів, відповідачем не заперечується та визнається, спору з цього приводу не має.

Отже, на підставі викладеного позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області , щодо відмови у призначенні позивачу згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із зменшенням пенсійного віку за списком № 2 виробників, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 27 серпня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області, від 02 вересня 2020 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року № 1 -р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) за Списком № 2;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15), за списком № 2 з 27 серпня 2020 року, та виплатити недотримані пенсії з 27 серпня 2020 року.

09.12.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.22-24), відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 27.08.2020 року звернулась до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області з заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До заяви позивач долучила документи: трудову книжку НОМЕР_1 від 11.08.1989, диплом НОМЕР_2 від 05.07.1989, довідки підтверджуючі пільговий стаж роботи № 201/1 - № 201/5 від 26.08.2020, видані ВП шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля», свідоцтво про народження дитини НОМЕР_3 від 28.11.1989 та НОМЕР_4 від 18.02.2002. ОСОБА_1 на час звернення за розрахунком управління має страховий стаж роботи 31 рік 11 місяців 27 днів, в тому числі на пільгових умовах за списком № 2 згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 22 роки 06 місяців 16 днів.

До страхового та пільгового стажу за списком № 2 зараховано періоди роботи з 13.11.1995 по 31.03.2020 в ВП шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» згідно довідок № 201/1 - № 201/5 від 26.08.2020 року, виданих ВП шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» за виключенням відпусток без збереження заробітної плати, відпусток по догляду за дитини до 4 років (з 06.02.2005 по 30.04.2005 - відсутня сплата страхових внесків згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу), курсів по ОТ, АТО, проходження медичного огляду, тобто, тих періодів роботи, протягом яких заявниця не перебувала повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах та індивідуальних відомостей про застраховану особу.

До страхового стажу зараховані всі періоди роботи згідно записів трудової книжки, свідоцтва про народження дитини, та з урахуванням індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Жінки з 1 жовтня 1969 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 після досягнення 55 років за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 01 квітня 2020р. по 31 березня 2021 року не менше 23 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівники, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим другого пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» жінкам на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

На підставі вищезазначеного та через не досягнення ОСОБА_1 на дату звернення за призначенням пенсії встановленого законодавством пенсійного віку - 55 років, управлінням Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області 02.09.2020 було прийняте рішення « Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ».На підставі вищенаведеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 16-17).

Ухвалою суду від 18.12.2020 зупинено провадження у справі № 360/4454/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 360/3611/20 (№ Пз/9901/32/20) (а.с. 49-50).

Ухвалою суду від 08.12.2021 поновлено провадження по справі (а.с. 55).

Ухвалою суду від 08.12.2021 замінено первісного відповідача - Управління Пенсійного фонду в Попаснянському районі Луганської області на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області та продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 56-57).

Дослідив матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 5, 6).

27 серпня 2020 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком, додавши до неї відповідний пакет документів (а.с. 30).

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 02.09.2020 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно з п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», через недосягнення пенсійного віку, а саме 55 років (а.с. 25-26).

Вік позивача на час звернення з заявою про призначення пенсії становив 50 років, страховий стаж роботи - 31 рік 11 місяців 27 днів, в тому числі на пільгових умовах за списком №2 згідно п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 22 роки 6 місяців 16 днів, що не є спірним при розгляді даної справи (а.с. 27, 28, 29).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991№ 1788-XII та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003№ 1058-IV.

Законом № 2148-VIII від 03.10.2017Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено розділом XIV-І «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян».

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 цього Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До цих змін порядок призначення пенсій на пільгових умовах визначався ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Так, пункт «б» статті 13 цього закону в редакції, чинній до 01.04.2015 передбачав, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці,-за списком№2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6місяцівназазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття13, частина друга статті14, пункти «б» - «г» статті54 Закону № 1788-XIIзі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті14, пункти «б» - «г» статті54 Закону№ 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІз урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом№ 1058-ІV- з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі№520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Тому відмова управління Пенсійного фонду України в призначенні позивачу, яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років, мала страховий стаж роботи 31 рік 11 місяців 27 днів, у тому числі пільговий стаж за списком № 2 -22 роки 06 місяців 16 днів, пенсії на пільгових умовах за віком з посиланням недосягнення нею 55-річного пенсійного віку, визначеного пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV, є протиправною.

Велика Палата Верховного Суду в межах зразкової справи № 360/3611/20 дійшла висновку про те, що в даному випадку підлягають застосуванню саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, положення яких є найбільш сприятливими для особи, а не Закону № 1058-ІV. При ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи (частина 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки відповідно до наявних в матеріалах справи документів на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах їй виповнилося 50 років, страховий стаж становив 31 рік 11 місяців 27 днів, у тому числі пільговий стаж за списком № 2 -22 роки 06 місяців 16 днів, що відповідає вимогам п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та є достатнім для висновку, що позивач набула право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону№ 1788-ХІІ.

Наведене вище свідчить про протиправність рішення управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області № б/н від 02.09.2020 про відмову позивачу у призначенні пенсії з підстав недосягнення нею 55 річного віку, визначеного пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV, з огляду на що вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування вказаного рішення належать до задоволення.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області від 02 вересня 2020 року "Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ".

Для відновлення порушеного права суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020), за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, на підставі заяви від 27.08.2020.

При цьому, вимоги позивача в частині виплати недоотриманої суми пенсії з 27.08.2020 не належать до задоволення через їх передчасність, оскільки відповідачем на теперішній час не прийнято рішення про призначення пенсії та ще не нараховано, а суд захищає тільки порушене право.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, внаслідок чого позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн, який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257, 263, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області від 02 вересня 2020 року "Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, будинок 9, ) призначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020), за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, на підставі заяви від 27.08.2020.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93404, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, будинок 9, ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок горивень 80 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 24 грудня 2021 року.

Суддя О.В. Ірметова