Справа № 160/10942/21
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/10942/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року (м. Дніпро, суддя Серьогіна О.В.) у справі № 160/10942/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

02 липня 2021 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 за червень та вересень 2020 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області встановити та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 за червень та вересень 2020 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що посади, які він займав до звільнення, відповідають встановленим постановою КМУ №375 від 29.04.2020 критеріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням. Так, посадовою інструкцією та іншими нормативно-правовими актами, які визначають посадові обов`язки позивача, прямо передбачено, що останній під час виконання своїх службових обов`язків забезпечує реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження для вільного використання громадянами своїх прав і свобод в період карантину, якими є недоторканність життя, здоров`я та гідності громадян, власності та умов, що склалися для нормальної діяльності установ, підприємств, організацій, посадових осіб і громадян, та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням.

Під час дослідження посадової інструкції ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов помилкового висновку по те, що посада слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області не забезпечує життєдіяльність населення та внаслідок виконання своїх обов`язків не має безпосередній контакт з населенням.

Додаткова доплата за службу в особливих умовах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 за червень та вересень 2020 року до складу виплаченого грошового забезпечення позивача не входила та позивачу не виплачувалася, що підтверджується довідкою №1269 від 15.06.2021. Проте, у цей період позивач виконував таку саме роботу, як і у попередні місяці, за які вказана доплата йому встановлювалась та виплачувалась, що підтверджується довідкою ГУНП від 26.07.2021 № 1297.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому відповідач просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач зазначив, що відповідно до посадової інструкції слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Солончака В. Д. останній не забезпечує життєдіяльність населення та внаслідок виконання своїх обов`язків не має безпосередній контакт з населенням. Довідка Павлоградського ВП ГУНП від 07.05.2021 №48-5718 є лише підтвердженням виконання позивачем своїх службових обов`язків відповідно до посадової інструкції. Разом з тим, такий доказ не містить інформації про те, що ОСОБА_1 у червні та вересні 2020 року забезпечував життєдіяльність населення та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 16.08.2013 по 06.11.2015 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 по 28.09.2020 - у Національній поліції України.

Відповідно до довідки №48-5515 від 05.05.2021, виданої Павлоградським РВП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 проходив службу:

- з 04.11.2019 по 17.08.2020 на посаді слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області;

- з 17.08.2020 по 28.09.2020 на посаді слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №261 о/с від 28.09.2020 ОСОБА_1 з 28.09.2020 було звільнено зі служби в Національній поліції з посади слідчого відділу Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області у спеціальному званні старший лейтенант поліції.

07 червня 2021 року представник позивача звернувся з адвокатським запитом до ГУНП в Дніпропетровській області про надання інформації про розміри встановленої ОСОБА_1 додаткової доплати за службу в особливих умовах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 та витягів з додатків до наказів про встановлення зазначеної доплати за з березня по грудень 2020 року, суму її нарахування та дату виплати.

Відповідно до листа ГУНП в Дніпропетровській області від 15.06.2021 № 1/Ц-156аз/103/04-2021 позивачу була надана довідка №1269 від 15.06.2021 про встановлення ОСОБА_1 додаткової доплати за службу в особливих умовах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 року, за період з березня 2020 року по грудень 2020 року та копії наказів з додатками про встановлення вказаної доплати.

З довідки №1269 від 15.06.2021 року позивач дізнався, що додаткова доплата за службу в особливих умовах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 у червні та вересні 2020 року до складу виплаченого йому грошового забезпечення не входила та йому не виплачувалася.

Не погодившись із бездіяльністю відповідача щодо нарахування та виплати у червні та вересні 2020 року додаткової доплати за службу в особливих умовах, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки: відповідно до посадової інструкції слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Солончака В.Д. позивач не забезпечує життєдіяльність населення та внаслідок виконання своїх обов`язків не має безпосередній контакт з населенням; матеріали справи не містять доказів відповідності позивача встановленим постановою Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 критеріям; довідка Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 07.05.2021 №48-5718 є лише підтвердженням виконання своїх службових обов`язків позивачем відповідно до посадової інструкції, при цьому такий доказ не містить інформації щодо того, що ОСОБА_1 у червні та вересні 2020 року забезпечував життєдіяльність населення та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 «Про деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

За приписами п. п. 2-5 вказаної постанови встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання/перебування їх отримувачів (вдома), здійснюється у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.06.2020 № 485 «Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі - Порядок №485).

Порядок №485 визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками (далі - бюджетні кошти).

Згідно з пунктом 2 Порядку №485 головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі - органи системи МВС).

Абзацами 1 та 2 пункту 4 Порядку №485 визначено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

На виконання пункту 4 Постанови № 375 Міністерством внутрішніх справ видано наказ від 03.06.2020 року № 431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину», яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).

З огляду на викладене, рішення щодо визначення персонального переліку поліцейських, які у зв`язку із виконанням службових обов`язків у період дії карантину мали безпосередній контакт з населенням, та встановлення додаткової доплати останнім пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах, приймає начальник ГУНП.

З матеріалів справи вбачається, що з 04.11.2019 по 17.08.2020 позивач працював на посаді слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Павлоградського В ГУНП в Дніпропетровській області, а з 17.08.2020 по 28.09.2020 - на посаді слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП Дніпропетровській області.

На підставі наказів ГУНП в Дніпропетровській області від 28.07.2020 №1242, від 17.08.2020 №1440, від 28.12.2020 №2278 позивача включено до списків поліцейських, яким установлюється додаткова доплата, за березень, квітень, травень, липень та серпень 2020 року. Додаткову доплату, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, позивачу нараховано пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах. Разом з тим, до відповідно до списків поліцейських для встановлення додаткової доплати за червень та вересень 2020 року та довідки відповідача від 26.07.2021 №1297 позивача не було включено до списків і додаткова плата не встановлювалась.

Доводи позивача щодо виконання посадових обов`язків слідчого упродовж березня-вересня 2020 року за своїм змістом безпосередньо не свідчать про право позивача на отримання додаткової доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, оскільки така доплата розраховується пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах, а не відпрацьованого часу на посаді слідчого. Тобто, у разі, якщо упродовж місяця виконання службових обов`язків не пов`язано із забезпеченням правопорядку і безпеки громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків службова особа не мала безпосередній контакт із населенням, то вказана додаткова доплата не нараховується.

Під час розгляду справи суми першої та апеляційної інстанцій належні та допустимі докази виконання позивачем службових обов`язків в особливих умовах у червні та вересні 2020 року сторонами у справі до суду не надавалися та матеріалах справі відсутні.

Колегія суддів погоджується із доводами відповідача та висновком суду першої інстанції про безпідставність посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на довідку Павлоградського ВП ГУНП від 07.05.2021 №48-5718, оскільки вона не містить відомостей щодо виконання позивачем у червні, вересні 2020 року службових обов`язків в особливих умовах.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог позивача у зв`язку з відсутністю обґрунтованих підстав для цього.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року у справі № 160/10942/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко