Справа № 380/22459/21
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року справа №380/22459/21

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сакалоша В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Наум`як Х.О.,

представника позивача Данилюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про скасування постанови про накладення штрафу,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у якій позивач просить:

- скасувати постанову від 11.11.2021 ВП №65547193 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що11.11.2021, незважаючи на подані ними пояснення про неможливість виконання виконавчого листа, державним виконавцем, винесено постанову про накладення штрафу на суму 5100,00 за невиконання вимог виконавчого документа не здійснено перерахунку суми підвищення пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019. Однак, постанові про накладення штрафу від 11.11.2021 не зазначено «невиконання без поважних причин боржником рішення», як того вимагає ст.63 Закону України «Про виконавче провадження». З вказаних підстав вважає, що постанова від 11.11.2021 про накладення штрафу на суму 5100,00 грн. є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 06.12.2021 року суд залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 року відкрито провадження по даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами розгляду термінових адміністративних справ, передбачених ст. ст. 268, 269, 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження на електронну адресу 20.12.2021 року.

Відповідач правом на подання відзиву передбаченим статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України не скористався, свою позицію стосовно позову не висловив. Про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження повідомлений належним чином, оскільки ухвалу про відкриття провадження скеровано на офіційну електронну адресу відповідача, вказану у позовній заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, оскільки суб`єкт владних повноважень не подав відзиву на позов без поважних причин, суд кваліфікує це як визнання позову.

Частиною 6 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився хоча був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

28.05.2021, за вхідним №7276/14, на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшла постанова від 25.05.2021 про відкриття виконавчого провадження № 65547193 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), якою надано Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області строк 10 робочих днів для виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 у справі №380/11735/20.

Листом від 11.06.2021№ 1300-5308-8/53354 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області повідомлено державного виконавця про те, що рішення суду не виконане у зв`язку з відсутністю оригіналу довідки від 23.10.2020 № 11/2785 Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення.

09.09.2021 за вхідним №12301/14 в Головне управління надійшла вимога виконавця від 06.09.2021 №22576 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 у справі № 380/11735/20 у триденний термін з дня отримання вимоги.

Листом від 20.09.2021 №1300-5308-8/82931 Головним управлінням повідомлено державного виконавця про те, що рішення суду не виконане у зв`язку з відсутністю оригіналу довідки від 23.10.2020 № 11/2785 Адміністрації Державної прикордонної служби України у зв`язку з чим Головним управлінням скеровано запит від 10.09.2021 №1300-5308-5/79922 про її надіслання.

20.09.2021 за вхідним №3542/5 з Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшов оригінал довідки від 23.10.2020 № 11/2785.

Не зважаючи на викладені обставини справи та наявності в Головного управління поважних причин невиконання рішення суду, які не залежали від боржника, державним виконавцем не взято до уваги дій вчинених для виконання судового рішення та винесено оскаржувану постанову від 11.11.2021 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн., яка надійшла на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 18.11.2021 за вхідним №15974/14.

В оскаржуваній постанові, старший державний виконавець зазначила, що 10.11.2021 на адресу Відділу надійшов адвокатський запит від 08.11.2021 з інформацією, що довідка Адміністрації Державної прикордонної служби України від 23.10.2020 № 11/2785 була направлена до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 27.10.2020, що підтверджується листом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.10.2021, а також була предметом дослідження у справі № 380/11735/20.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 ст. 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За приписами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб i підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або з принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. (далі Закон №1404).

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 1 ч.2 ст.18 Закону №1404 визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п.16 ч.3 ст. 18 Закону №1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.2 ст.63 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.75 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 ст. 75 Закону №1404 визначено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу вказаних норм вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постановах від 10.09.2019 по справі №0840/3476/18, від 19.09.2019 по справі №686/22631/17 та від 07.11.2019 по справі №420/70/19 та відповідно до ч. 5 с.242 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Судом встановлено, що предметом дослідження у справі № 380/11735/20 була копія довідки № 11/2785 від 23.10.2020, яку позивач додав до позову. Окрім цього, зазначена довідка не може враховуватись для виконання рішення суду, оскільки не є оригіналом.

На момент винесення оскаржуваної постанови від 11.11.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області було виконано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 у справі №380/11735/20.

Однак, державний виконавець не перевіряв виконання цього рішення та наклав штраф.

Відтак, суд встановив, що рішення суду позивач не виконав в тій частині, що стосується виплати пенсії, однак таке відбулося з незалежних від позивача причин, які на переконання суду є поважними у розумінні Закону № 1404-VIII, що не було перевірено відповідачем під час прийняття спірної постанови та виключає можливість накладення штрафу на боржника.

Крім того, державним виконавцем в оскаржуваній постанові про накладення штрафу не надано вмотивованого обґрунтування про визнання або не визнання причин не виконання рішення суду неповажними, а також не обґрунтовано того, відповідь якої форми і змісту та на які саме постанови державного виконавця повинен був надати позивач.

З огляду на наведене, оскаржувана постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

При цьому суд зазначає, що вказане не виключає існування принципу обов`язковості виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду справи не було залучено свідків та не призначено експертиз, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову від 11.11.2021 ВП №65547193 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.М. Сакалош