Справа № 300/3797/21
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2021 р. справа № 300/3797/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Остап`юка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 38 360,74 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

28.07.2021 Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (далі позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 38 360,74 гривень.

02.08.2021 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення податкового обов`язку встановленого підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, статей 36, 295 Податкового кодексу України не сплатила самостійно задекларовані податкові зобов`язання зі сплати єдиного податку в розмірі 36 179,26 гривень та штрафних санкцій, застосованих згідно податкового повідомлення-рішення № від 11.12.2020 за несвоєчасну сплату самостійно визначеного податкового зобов`язання з єдиного податку, у сумі 2 181,48 гривень, внаслідок чого утворено податковий борг в сумі 38 360,74 гривень, який нею не сплачено.

На адресу відповідача, направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштове відправлення ухвалу про відкриття провадження у справі від 07.06.2021, з відміткою на поштовому відправленні «судова повістка». Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статі 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у позовній заяві, встановив наступне.

10.05.2017 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

З 11.05.2017 відповідач перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області, Тисменицьке управління, Тисменицька ДПІ (Тисменицький район) як платник податків, є платником єдиного податку третьої групи.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , допущено утворення податкового боргу, що виник в результаті несплати податкових зобов`язань зі сплати єдиного податку в розмірі 36 179,26 гривень та штрафних санкцій у сумі 2 181,48 гривень, застосованих згідно податкового повідомлення-рішення № від 11.12.2020 за несвоєчасну сплату самостійно визначеного податкового зобов`язання з єдиного податку, що підтверджується довідкою позивача про борг відповідача станом на 17.06.2021 (а. с. 6).

Суми невиконаних відповідачем грошових зобов`язань з сплати єдиного податку визначені відповідачем самостійно податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2020, 2021 роки (а. с. 11, 12, 13).

Також суд встановив, що, 11.12.2020 позивач провів камеральну перевірку дотримання правил застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , за результатами якої склав акт за № 4501/09-19-04-14-. У даному акті зафіксував факти несвоєчасної сплати відповідачем самостійно узгодженої суми податкового зобов`язання з єдиного податку, чим порушено вимоги пункту 57.1 статті 57, пункту 295.3 статті 295 Податкового кодексу України (а.с.9).

Позивач на підставі акту камеральної перевірки дотримання правил застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності за № 4501/09-19-04-14- від 11.12.2020, керуючись пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, виніс податкове повідомлення-рішення за № від 11.12.2020, згідно якого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 нарахував штраф у сумі 2 181,48 гривень (20% узгодженої суми податкового зобов`язання з єдиного податку, сплаченої із затримкою) (а.с.10).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з статтею 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до підпункту 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить єдиний податок.

Статтею 16 Податкового кодексу України визначені обов`язки платника податків, згідно положень якої платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3.), сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4).

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою (пункту 291.3).

Згідно з пунктом 291.4 статті 291 даного Кодексу суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на чотири групи платників єдиного податку.

Відповідно до пункту 293.3 статті 293 Податкового кодексу України відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі: 3 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом; 5 відсотків доходу у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Згідно з пунктом 294.1 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал (крім податкового періоду для податкової звітності з податку на додану вартість, визначеного пунктом 202.1 статті 202 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 295.3 статті 295 цього Кодексу платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Пунктом 295.4 статті 295 даного Кодексу встановлено, що сплата єдиного податку платниками першої третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси.

Згідно з пунктом 296.3 статті 296 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Таким чином, грошові зобов`язання відповідача зі сплати єдиного податку є узгодженими з моменту подання податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця.

У відповідності до пункту 113.1 статті 113 Податкового кодексу України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Податкове повідомлення-рішення № від 11.12.2020, згідно якого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 нараховано штраф у сумі 2 181,48 гривень за несвоєчасну сплату самостійно визначеного податкового зобов`язання з єдиного податку, надіслане відповідачу за адресою, що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджується копією списку згрупованих поштових відправлень, поданих Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області (а.с.10).

Сторонами не подано суду доказів про те, що вказане податкове повідомлення-рішення від 11.12.2020 відповідач оскаржила у судовому порядку, а відтак сума грошового зобов`язання, визначена даним податковим повідомленням-рішенням, є узгодженою та підлягали сплаті фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у строки, встановлені пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Суд встановив, що у зв`язку із не належним виконанням відповідачем визначеного Законом обов`язку за нею залишається непогашеною заборгованість зі сплати єдиного податку з фізичних осіб за період 2020 року, перший квартал 2021 року в загальному розмірі 36 179,26 гривень та штрафних санкцій, застосованих за несвоєчасну сплату самостійно визначеного податкового зобов`язання з єдиного податку у сумі 2 181,48 гривень.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суд встановив, що позивач на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України надсилав відповідачу податкову вимоги за № 36643-13 від 02.12.2020, яку платник податків отримала, однак залишив без реагування, а податковий борг за нею, на момент виникнення вищевказаних податкових зобов`язань, не сплатила.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання утворює податковий борг.

Таким чином, 38 360,74 гривень єдиного податку утворюють податковий борг у цій же сумі, який відповідачем не сплачено.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги..

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлена до стягнення сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який нею не сплачено та підлягає стягненню з рахунків у банках, що обслуговують відповідача та за рахунок готівки, що їй належить.

Сума податкового боргу, що виникла в результаті несплати грошового зобов`язання з сплати єдиного податку відповідно до статей 10, 295 Податкового кодексу України підлягає стягненню до місцевого бюджету селища міського типу Єзупіль.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Позивач при зверненні з даним адміністративним позовом до суду сплатив судовий збір в розмірі 2 270 гривень. Відповідно до частини 2 статі 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Понесених судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз позивачем не заявлено, як наслідок, у справі відсутні судові витрати, що підлягають розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 264 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) в дохід місцевого бюджету селища міського типу Єзупіль Івано-Франківського району Івано-Франківської області податковий борг з сплати єдиного податку в розмірі 38 360 (тридцять вісім тисяч триста шістдесят) гривень 74 копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап`юк С.В.