Справа № 2-а-14849/11
Суддя: Бакуменко А. В.
Дата ухвалення: 2021-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/234/3/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі

Головуючого судді Бакуменко А.В.

при секретарі судового засідання Кісточка І.В.

розглянувши заяву про встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Краматорської міської ради, про визнання дій неправомірними, зобов`язання зробити перерахунок та виплату різниці щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Краматорського міського суду від 10 червня 2011 року задоволено вимоги ОСОБА_2 , визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради в частині нарахування у 2011 році разової грошової допомоги в розмірі менш ніж встановлено ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Стягнуто з УПСЗН у м. Краматорську на користь ОСОБА_2 щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2011 рік в загальній сумі 5532 грн.00 коп.

Вказана постанова суду набрало законної сили.

На сьогоднішній час Постанова не виконана.

До суду надійшла заява ОСОБА_2 про встановлення способу виконання рішення у справі № 2а-14849/2011 в якій він просить суд встановити спосіб виконання судового рішення, зазначивши, що стягнення з боржника УПСЗН Краматорської міської ради має відбуватись за рахунок коштів Державного бюджету України (бюджетних асигнувань).

На слухання справи учасники не прибули до суду, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду заяви до суду не надсилали.

Відповідно до ч.2 ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд, розглянувши подану позивачем заяву, зазначає наступне.

Відповідно до частин 1-3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відтак, поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке стосується виконавчого провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України Про виконавче провадження. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту.

У свою чергу, пунктом 10 частини 3 статті 18 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII) виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 33 Закону №1404-VIII за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до Закону Держава гарантує виконання рішень суду боржником за яким є Центр, однак лише за рішеннями щодо стягнення коштів з боржника. Позивач має право звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення із зобов`язанням виплатити кошти на стягнути кошти з боржника, також, керуючись Законом України «Про виконавче провадження» із такою заявою до суду може звернутись державний виконавець. У разі зміни судом способу виконання рішення із зобов`язання виплатити кошти на стягнути кошти з боржника, рішення виконується у спосіб встановлений статтею 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Суд, проаналізувавши наявні матеріали справи, обґрунтування поданої заяви, та позицію боржника з приводу заяви про заміну способу виконання рішення, дійшов наступних висновків.

Слід відмітити, що на час розгляду вказаної заяви боржником не виконано рішення суду.

У взаємозв`язку з наведеним, суд звертає увагу, що відповідно до положень частини 3 статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі "Ковач проти України", пункт 59 рішення у справі "Мельниченко проти України", пункт 50 рішення у справі Чуйкіна проти України, тощо).

Судом встановлено, що сума недоотриманої допомоги становить 5532 грн.00 коп., рішення не виконується вже протягом 10 років.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також у спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Аналіз вищевикладеного, дає підстави для висновку, що завдання завданням адміністративного судочинства, є зокрема своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, виконання судового рішення є завершальною стадією судового процесу, в якій остаточно реалізується завдання адміністративного судочинства - ефективний захист та поновлення порушених прав.

У даному випадку, як вже зазначалося, рішення суду про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити недоотриману разову грошову допомогу до 5 травня за 2011 рік не виконується, а тому подальше існування такого стану речей та невжиття ефективних заходів щодо виконання рішення суду може свідчити про відсутність в Україні ефективних механізмів правового захисту та порушення принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права.

Враховуючи вищевикладене та наведені вище обставини, які істотно ускладнюють виконання рішення суду по суті у визначений початково спосіб, суд дійшов висновку про зміну способу і порядку виконання рішення суду у даній справі на стягнення з відповідача визнаної ним же суми заборгованості перед позивачем.

Застосування такого способу виконання є найбільш ефективним за наявності відомостей про суму боргу та відсутності доказів відсутності коштів на рахунку відповідача.

При цьому, судом враховується, що зміна способу і порядку виконання не змінює та не зачіпає суті самого судового рішення, сутністю якого є поновлення прав позивача на отримання законної разової допомоги до 5 травня за 2011 рік, у розмірі передбаченому Законом.

Керуючись положеннями статтями 378, 241-243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання рішення по справі, - задовольнити.

Встановити спосіб і порядок виконання Постанови Краматорського міського суду Донецької області від 10 червня 2011 року у справі №2а-14849/2011 в частині " Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення у м. Краматорську на користь ОСОБА_2 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2011 рік в загальній сумі 5532 грн. 00 коп.", встановивши новий спосіб і порядок виконання рішення суду - " Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення у м. Краматорську на користь ОСОБА_2 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2011 рік в загальній сумі 5532 грн. 00 коп., за рахунок коштів Державного бюджету України (бюджетних асигнувань)".

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А. В. Бакуменко