Справа № 340/1500/21
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 340/1500/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ва-Ойл» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року в адміністративній справі №340/1500/21 (головуючий суддя І-ї інстанції - Жук Р.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ва-Ойл» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (треті особи: заст. начальника управління Головного управління ДПС у Кіровоградській області Гулий В.А., заст.начальника відділу Головного управління ДПС у Кіровоградській області Жельман В.П.) про визнання протиправним та скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 01.04.2021 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (треті особи: заст.начальника управління ГУ ДПС у Кіровоградській області Гулий В.А., заст.начальника відділу ГУ ДПС у Кіровоградській області Жельман В.П.), в якому просив визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №13004-13 від 16.03.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено податкову вимогу №13004-13 від 16.03.2021 року з порушенням, оскільки підставою виникнення податкового боргу було податкове повідомлення-рішення, яке на теперішній час оскаржується в судовому порядку. На думку позивача, оскільки даний податковий борг оскаржується в суді, то таке грошове зобов`язання не можна вважати узгодженим, тому спірна податкова вимога підлягає скасуванню.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.06.2021 року у вказаній вище справі в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених в позові.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, а тому в суді апеляційної інстанції справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ТОВ «Ва-Ойл» () з 10.10.2017 року зареєстроване як юридична особа за адресою: Кіровоградська обл., Маловисківський р-н, с. Злинка, вул.Центральна. буд.285, перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Кіровоградській області. Основним видом економічної діяльності товариства є роздрібна торгівля пальним (КВЕД 47.30).

ГУ ДПС у Кіровоградській області 25.06.2020 року проведено фактичну перевірку ТОВ «Ва-Ойл», за результатами якої 25.06.2020 року складено акт №153/11-28-32-01/41650090. Копія акту направленп платнику податку 25.06.2020 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано останнім 30.06.2020 року (а.с. 14-17).

На підставі вказаного акту перевірки 21.07.2020 року ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «С» №0, яким на підставі пп.54.3.3 п;54.3 ст.54 ПК України, п.128-1. 1, ст.128-1 ПК України за порушення вимог п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 120000 грн. (а.с. 21).

Вказане податкове повідомленні-рішення було предметом розгляду в суді.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 року по справі №340/2942/20 в задоволені позовних вимог ТОВ «Ва-Ойл» відмовлено в повному обсязі.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.10.20 року по справі № 340/2942/20 залишено без змін.

16.03.2021 року ГУ ДПС в Кіровоградській області винесено податкову вимогу форми «Ю» про наявність у ТОВ «Ва-Ойл» податкового боргу в розмірі 120000,00 грн. (а.с.22).

Зазначена податкова вимога направлена позивачу та отримана останнім 23.03.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.37).

Позивач, не погодившись із вказаною податковою вимогою, оскаржив її до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив із того, що податкове повідомлення-рішення на підставі якого виник податковий борг не скасовано в судовому порядку та з урахуванням того, що податкова вимога надіслана позивачу не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання, позивачем не сплачено саме узгоджене грошове зобов`язання по податковому боргу в установлені законодавством строки, винесення та надсилання податковим органом податкової вимоги є правомірним.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пункту 86.1. статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.8. статті 86 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У статті 42 КАС України наведені вимоги щодо порядку листування платників податків та контролюючих органів.

Відповідно до пунктів 42.1, 42.2 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу, і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з абзацом 6 пункту 42.4 статті 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

За правилами підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 П України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі акту перевірки ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «С» №0 від 21.07.2020 року, яким на підставі пп.54.3.3 п;54.3 ст.54 ПК України, п.128-1.1, ст.128-1 ПК України за порушення вимог п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 120000 грн..

Позивач, не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, скористався правом на його оскарження шляхом звернення до суду з позовом контролюючого органу про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.10.20 року по справі №340/2942/20, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 року, в задоволені позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Відповідно до ст.325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Таким чином, з часу набрання судовим рішенням у справі №340/2942/20 законної сили, податковий борг за податковим повідомленням-рішенням форми «С» №0 від 21.07.2020 року вважається узгодженим.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем після набрання законної сили судового рішення у справі №340/2942/20 податковий борг згідно зазначеного вище податкового повідомлення-рішення не сплачено.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПП України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із пунктом 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пунктом 59.4 статті 59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Отже, за своїм змістом податкова вимога є документом, яким контролюючий орган повідомляє платника податків про невиконання ним свого податкового обов`язку та виникнення у нього податкового боргу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.05.2020 року у справі №804/4735/16.

З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності апеляційний суд дійшов висновку, що податкова вимога №13004-13 від 16.03.2021 року прийнята ГУ ДПС у Кіровоградській області на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені чинним законодавством, а тому судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні позовних вимог ТОВ «Ва-Ойл».

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних та обґрунтованих юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Оскільки справа відповідно до п.6 ч.6 ст.12 КАС України є справою незначної складності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно із п.2 ч.5 ст.328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ва-Ойл» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року в адміністративній справі №340/1500/21 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року в адміністративній справі № 340/1500/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак