Справа № 620/17426/21
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року Чернігів Справа № 620/17426/21

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючої судді Падій В.В.,

при секретарі Михайлової І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження з урахуванням правил для розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанського районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанського районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанського районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Міщенко Л.М.;

- зобов`язати Вишневий відділ Державної виконавчої служби у Бучанського районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити певні дії щодо виправлення помилки відносно реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 у ВП №46331655 та внести зміни в Державний реєстр обтяжень рухомого майна.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що бездіяльність відповідача щодо не виправлення помилки відносно реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 у ВП №46331655 є протиправною та такою, що порушує його права та законні інтереси.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 16.12.2021 визнано причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з даним адміністративним позовом; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з урахуванням правил для розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ; витребувано у відповідача копії матеріалів виконавчого провадження №46331655, засвідчені належним чином; встановлено відповідачу для подання відзиву на позов або заяви про визнання адміністративного позову - 3-денний строк з дня отримання на електронну пошту останнім ухвали про відкриття провадження у справі.

У строк встановлений судом відповідач надав копії постанов з виконавчого провадження №46331655, витребувані судом та повідомив, що виконавче провадження №46331655 перебувало у них на виконанні в період, з 31.01.2015 по 28.05.2017 проте, відповідно до законодавства, строк зберігання виконавчих проваджень становить три роки.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідач причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд враховує таке.

Судом встановлено, що з довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ДПІ м. Чернігова випливає, що ОСОБА_1 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с.15).

З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна випливає, що згідно постанови про арешт майна боржника №46331655 від 29.10.2015, винесеної Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області накладений арешт на все рухоме майно, із забороною відчуження, на боржника ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 . (а.с.3-4).

05.10.2018 позивач звернувся до Києво-Святошинським районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з проханням повідомити з яких підстав на все його рухоме майно накладений арешт, проте відповіді не отримав (а.с. 6).

22.11.2018 позивач звернувся до начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області зі скаргою, проте відповіді також не отримав (а.с. 8).

Судом також встановлено, що на підставі виконавчого листа №755/25343/2013, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 17.09.2014 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції 31.01.2015 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №46331655 про стягнення з ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 на користь ПАТ «ОТП`Банк» боргу в сумі 1784276,71 грн.

29.10.2015 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №46331655, згідно якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 та заборонено здійснювати його відчуження.

28.05.2017 державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого листа №755/25343/2013, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 17.09.2014 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП`Банк» боргу в сумі 1784276,71 грн з підстав відсутності майна, та доходів, на яке може бути звернено стягнення.

Вважаючи арешт рухомого майна протиправним, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Статтею 26 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, з поміж іншого: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно із частиною 1 статті 48 Закону №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Частинами 1 та 2 статті 56 Закону №1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Як випливає з матеріалів справи на підставі виконавчого листа №755/25343/2013, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 17.09.2014 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції 31.01.2015 винесені постанови про відкриття виконавчого провадження №46331655 про стягнення з ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 на користь ПАТ «ОТП`Банк» боргу в сумі 1784276,71 грн та 29.10.2015 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №46331655, згідно якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 та заборонено здійснювати його відчуження.

28.05.2017 державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого листа №755/25343/2013, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 17.09.2014 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП`Банк» боргу в сумі 1784276,71 грн з підстав відсутності майна, та доходів у боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Судом встановлено, що у ВП №46331655 боржником значиться ОСОБА_2 та вказаний ідентифікаційний код боржника НОМЕР_1 , проте з довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ДПІ м. Чернігова випливає, що ОСОБА_1 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

За таких обставин суд дійшов висновку, що державним виконавцем помилково було зазначено ідентифікаційний код НОМЕР_1 боржника, як у постанові про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2015 так і у постанові про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.10.2015 у ВП №46331655, оскільки вказаний номер коду належить ОСОБА_1 , а не боржнику ОСОБА_2 .

Суд враховує, що згідно із Законом України від 22.12.1994 №320/94-ВР «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів» та з моменту впровадження Державного реєстру фізичних осіб України (далі ДРФО) у 1994 році мав назву «індивідуальний ідентифікаційний номер», проте з 2012 року набув чинності Податковий кодекс України, у якому використовується термін реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) як десятизначний номер з Державного реєстру фізичних осіб платників податків.

Внесення громадян у ДРФО і отримання реєстраційного номера облікової картки, тобто реєстрація фізичних осіб-платників податків й інших обов`язкових платежів, здійснюється органами державної податкової служби за місцем постійного проживання платників. Підставою для такої реєстрації є облікова картка за формою № 1ДР, яка має бути підписана власне особою та подана до органу державної податкової служби за Інструкцією про порядок і умови передачі державним податковим інспекціям інформації для реєстрації фізичних осіб у державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів, затверджена наказом Головної державної податкової інспекції України Міністерства фінансів України від 31.07.1995 № 66, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.08.1995 за № 289/825). Наказ утратив чинність 01.03.2009.

Після реєстрації в ДРФО особа отримує в органі державної податкової служби документ з реєстраційним номером облікової картки. До 21.02.2002 таким документом була довідка про присвоєння ідентифікаційного номера фізичної особи платника податків, а після картка фізичної особи платника податків на паперовому носії (Наказ Державної податкової адміністрації України від 21.12.2001 № 512 «Про затвердження змін та доповнень до Положення про картку фізичної особи платника податків», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 21.01.2002 №48/6336. Наказ утратив чинність 21.01.2011). Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера вважається такою, що має силу картки фізичної особи платника податків.

При розгляді даної справи суд також враховує, що відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися, зокрема, своєю власністю.

За таких обставин, суд дійшов висновку, оскільки у ВП №46331655 боржником значиться ОСОБА_2 , а вказаний у ньому реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 , тому відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не вчинення дій стосовно виправлення помилки відносно реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 у ВП №46331655, а тому позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанського районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) стосовно не вчинення дій щодо виправлення помилки відносно реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 у ВП №46331655 підлягає задоволенню за обґрунтованістю.

Позовні вимоги щодо зобов`язання Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанського районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії щодо виправлення помилки відносно реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 у ВП №46331655 та внести відповідні зміни в Державний реєстр обтяжень рухомого майна також підлягає задоволенню, оскільки є похідними від першої позовної вимоги, яка задоволена судом.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю за обґрунтованістю.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, то згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250, 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанського районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанського районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) стосовно не вчинення дій щодо виправлення помилки відносно реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 у ВП №46331655.

Зобов`язати Вишневий відділ Державної виконавчої служби у Бучанського районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії щодо виправлення помилки відносно реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 у ВП №46331655 та внести відповідні зміни в Державний реєстр обтяжень рухомого майна.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанського районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені частиною 1 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 287, 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Вишневий відділ Державної виконавчої служби у Бучанського районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Лесі Українки, 86, м. Вишневе, Київська область, 08132, ).

Суддя В.В. Падій