Справа № 460/17112/21
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2021 року м. Рівне №460/17112/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді О.В. Поліщук, за участю: секретаря судового засідання В.С. Бляхи,

представника позивача - Максимчук В.П.,

представника відповідача Кузло Л.В.,

представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Шпанівська сільська рада Рівненського району Рівненської області про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

16.12.2021 ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі-відповідач) про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.11.2021 у ВП №67437391 винесеної державним виконавцем Кузло Лілією Валеріївною.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/4991/21 від 26.07.2021 визнано протиправною бездіяльність Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, яка полягає у не розгляді заяви ОСОБА_1 від 22.03.2021 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,73 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Зобов`язано Шпанівську сільську раду Рівненського району Рівненської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.03.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовно площею 0,73 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, та прийняти рішення по суті порушених у заяві питань у відповідності з вимогами статті 118 Земельного кодексу України.

На підставі зазначеного судового рішення 13.09.2021 Рівненським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист, згідно якого державним виконавцем Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузло Лілією Валеріївною відкрито ВП №67437391 від 09.11.2021.

Надалі, 25.11.2021 державним виконавцем Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузло Лілією Валеріївною було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження щодо виконання даного виконавчого листа відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Позивач вважає, що правові підстави для винесення відповідачем постанови про закінчення виконавчого провадження відсутні, оскільки лист Шпанівської сільської ради №2612/02-12/21, відповідно до якого повідомлено, що питання надання дозволу громадянину ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,7300 га у власність для ведення особистого селянського господарства включено до порядку денного сесії Шпанівської сільської ради та протокол пленарного засідання сьомої чергової сесії Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 09.09.2021 не може свідчити про виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/4991/21 від 26.07.2021.

На переконання позивача, державний виконавець Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузло Лілією Валеріївна не вжила передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів, дійшла помилкового висновку про виконання боржником рішення суду, що підлягало виконанню, тому передчасно винесла постанову про закінчення виконавчого провадження. Просить суд задовольнити позов у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

23 грудня 2021 року до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що 23.11.2021 на електронну пошту Відділу надійшло повідомлення від Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області №2612/02-12/21 від 23.11.2021 з якого встановлено, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду №460/4991/21 в черговому пленарному засіданні сьомої сесії Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області включено до порядку денного сесії питання «про надання дозволу громадянину ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,7300 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області» повторно розглянуто. Зазначає, що Шпанівська сільська рада Рівненського району Рівненської області 09.09.2021 повторно розглянула заяву ОСОБА_1 від 22.03.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. У зв`язку з тим, що рішення під час голосування, яке не набрало достатньої кількості голосів депутатів є неприйнятим, то вказане рішення є по суті відмовою у наданні дозволу позивачу на розроблення проекту землеустрою. Тобто, вважає, що рішення суду повністю виконано боржником. Відповідач наголошує, що державний виконавець не має права втручатись у голосування відповідної сільської ради та іншим чином впливати на прийняття чи не прийняття радою рішення по питаннях, що розглядаються на її чергових сесіях. З наведених у відзиві підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, з врахуванням особливостей провадження у категорії справ з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця у відповідності до вимог статті 287 КАС України, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23.12.2021.

Додатково судом залучено до участі у справі у якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Шпанівську сільську раду Рівненського району Рівненської області (вул. Шкільна, с. Шпанів, Рівненській р-н, Рівненська обл., . Також, зобов`язано відповідача у судове засідання надати матеріали виконавчого провадження ВП№67437391 (оригінали - для огляду в судовому засіданні, належним чином засвідчені копії - для долучення до матеріалів справи).

Третя особа у судове засідання на розгляд справи не з`явилась, правом на подання письмових пояснень до суду не скористалась.

Справа розглядається у порядку статті 287 КАС України, з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/4991/21 від 26.07.2021 визнано протиправною бездіяльність Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, яка полягає у не розгляді заяви ОСОБА_1 від 22.03.2021 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовно площею 0,73 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Зобов`язано Шпанівську сільську раду Рівненського району Рівненської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.03.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовно площею 0,73 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, та прийняти рішення по суті порушених у заяві питань у відповідності з вимогами статті 118 Земельного кодексу України.

Надалі, для забезпечення виконання цього рішення у згаданій вище частині задоволених позовних вимог, Рівненським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист від 13.09.2021 у справі №460/4991/21, на підставі якого державним виконавцем Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузло Лілією Валеріївною 09.11.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67437391.

25.11.2021 державним виконавцем Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузло Лілією Валеріївною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №67437391 відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Підставою для прийняття державним виконавцем такого рішення слугувала відповідь на вимогу державного виконавця від Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області (боржника) №2612/02-12/21 від 23.11.2021, з якої встановлено, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду №460/4991/21 на черговому пленарному засіданні сьомої чергової сесії Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області включено до порядку денного сесії питання «про надання дозволу громадянину ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,7300 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області» повторно розглянуто. Це підтверджується доданим до відповіді витягом з протоколу пленарного засідання сьомої чергової сесії Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 09.09.2021. Згідно вказаних документів, державним виконавцем встановлено, що боржником було виконано рішення, що підлягало виконанню до відкриття виконавчого провадження, та виконавчий збір у такому випадку по виконавчому провадженню не стягується.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.11.2021 у ВП №67437391 на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частина 2 статті 14 КАС України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

За приписами статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частинами 1, 2 статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Аналіз фактичних обставин справи вказує на те, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду зобов`язано Шпанівську сільську раду Рівненського району Рівненської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.03.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,73 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, та прийняти рішення по суті порушених у заяві питань у відповідності з вимогами статті 118 Земельного кодексу України.

Тобто, для фактичного виконання судового рішення у повному обсязі, боржнику необхідно було здійснити дві дії, а саме: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні.

Водночас, дослідивши витяг з протоколу пленарного засідання сьомої чергової сесії Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області (восьме скликання) від 09.09.2021 судом встановлено, що депутати затвердили порядок денний сесії в цілому та внесли на розгляд ради питання: «про надання дозволу громадянину ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,7300 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (кадастровий номер :05:022:0282) розташованої на території Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області. За результатами голосування «за» - немає, «проти» - 12, «утримався» - 8, «не голосував» - немає. Рішення не прийняте.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з частинами першою, другою статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

З наведеного, суд погоджується з доводами позивача про те, що рішення суду боржником не виконано, оскільки не набрання необхідної кількості голосів за результатами голосування не може свідчити про виконання сільською радою, як суб`єктом владних повноважень, вимог статті 118 ЗК України, оскільки рішення по суті винесеного на пленарне засідання ради питання не прийняте.

Отже, правових підстав для закінчення виконавчого провадження №67437391 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» який передбачає закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом у відповідача не було.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не перевірено обставин виконання виконавчого листа №460/4991/21 від 13.09.2021 та у оскаржуваній постанові не наведено достатніх підстав, котрі підтверджують проведення у повному обсязі виконання рішення суду, а тому дії державного виконавця Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузло Лілії Валеріївни щодо винесення постанови від 25.11.2021 про закінчення виконавчого провадження №67437391, є протиправними.

Поряд з цим суд, відхиляє доводи відповідача з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до частини першої статті 9 Конституції України стала частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Крім того, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у разі, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс («Піалопулос та інші проти Греції», «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Горнсбі проти Греції»).

Відповідно до рекомендацій, викладених у Висновку Консультативної ради Європейських суддів № 13 (2010) «Щодо ролі суддів у виконанні судових рішень» КРЄС вважає, що в державі, яка керується верховенством права, державні органи, насамперед, зобов`язані поважати судові рішення і якнайшвидше реалізувати їх «ex-officio». Сама думка, що державний орган може відмовитися від виконання рішення суду, підриває концепцію примата права. Виконання рішення повинно бути справедливим, швидким, ефективним і пропорційним. Тому для цього мають бути забезпечені необхідні кошти. Чіткі правові норми повинні визначати доступні ресурси, відповідальні органи та відповідну процедуру їх розподілу.

Відтак, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, складовою права на справедливий суд.

На переконання суду, повне виконання зазначеного виконавчого документа відбудеться лише після винесення боржником рішення щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надання мотивованої відмови у його наданні. Тільки після здійснення боржником вказаної дії у державного виконавця будуть достатні правові підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі судового рішення.

У свою чергу державний виконавець у призмі спірних правовідносин, що склались у цій справі, не здійснив усіх заходів, необхідних для своєчасного і повного виконання рішення, а його висновок про фактичне виконання у повному обсязі боржником судового рішення є необґрунтованим і передчасним.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частини друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на встановлені обставини, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузло Лілії Валеріївни про закінчення виконавчого провадження від 25.11.2021 №67437391.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією №МР_АВ080594LVO_224744458 від 16.12.2021, оригінал якої наявний в матеріалах справи.

Відтак, судові витрати щодо сплати судового збору слід присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Керуючись статтями 9, 73-79, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (вул. Петра Могили, 22-Б, м. Рівне, Рівненська область, 79000, ) задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову державного виконавця Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузло Лілії Валеріївни про закінчення виконавчого провадження №67437391 від 25 листопада 2021 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 (нуль) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (вул. Петра Могили, 22-Б, м. Рівне, Рівненська область, 79000, )

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 23 грудня 2021 року.

Суддя О.В. Поліщук