Справа № 440/13026/21
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

20 грудня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/13026/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2021 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у якій позивач просить: визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати заборгованості з пенсії ОСОБА_1 за період з 01.12.2017 по 31.01.2021; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість по пенсії за період з 01.12.2017 по 31.01.2021 в розмірі 102365 грн. 24 коп. (позовна заява зареєстрована канцелярією суду 19 жовтня 2021 року).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі №200/12292/19-а зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , пенсії за віком, починаючи з 01 грудня 2017 року. На виконання цього рішення відповідачем було здійснено розрахунок заборгованості суми пенсії за період з 01.12.2017 по 31.01.2021, яка склала 102365 грн. 24 коп. Однак, рішення суду залишилось невиконаним в частині виплати цих коштів, у зв`язку з чим позивач вважає, що не позбавлений права звернутися до суду з новим позовом. Також позивач вважає, що у цьому позові визначено новий предмет, зокрема, стягнення нарахованих, але не виплачених сум.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано від відповідача докази та встановлено строк для їх надання до суду.

06 грудня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що ОСОБА_1 відновлено нарахування призначеної пенсії згідно рішення суду від 22.01.2020 у справі №200/12292/19-а. Вказує, що пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводиться отримувачам за окремою програмою, передбаченою у бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

У ході розгляду справи встановлено, що 02 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про: визнання протиправними дій Кременчуцького ОУПФУ Полтавської області щодо припинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , за період з 01.01.2016; зобов`язання Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести виплату заборгованості по пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , за період з 01.01.2016. 16.12.2019 представником позивача до суду подано два примірники позовної заяви із зазначенням у якості відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та конкретизацією змісту позовних вимог шляхом їх викладення у наступній редакції: "Визнати протиправними дії ГУПФУ в Полтавській області щодо припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , за період починаючи з 01.01.2016. Зобов`язати ГУПФУ в Полтавській області провести нарахування та виплату заборгованості по пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , за період з 01.01.2016.".

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначав, що йому, як внутрішньо переміщеній особі, протиправно припинено нарахування та виплату пенсії. Вказує, що пенсія за віком є виплатою довічною та постійною, а тому її нарахування та виплата не можуть бути зупинені відповідачем, так як це порушує його конституційні права.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі №200/12292/19-а позов ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , пенсії за віком у вересні 2016 року та листопаді 2017 року згідно розпоряджень від 09 вересня 2016 року №13506/06-05 та від 14 листопада 2017 року №26395/07-05 відповідно. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , пенсії за віком, починаючи з 01 грудня 2017 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106) судовий збір у розмірі 384,20 грн (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок). Стягнуто з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106) судовий збір у розмірі 384,20 грн (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі №200/12292/19-а апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 р. по справі № 200/12292/19-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто скаржнику.

Таким чином, в силу приписів статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі №200/12292/19-а, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , пенсії за віком, починаючи з 01 грудня 2017 року, набрало законної сили 23.09.2020.

За приписами статті 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Приписами статті 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року вказав, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Конституційний Суд України беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Таким чином, відповідно до зазначених правових норм рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі №200/12292/19-а, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання на всій території України.

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегулювано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (частина 1 статті 383 КАС України).

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 522/10140/17.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення чи неналежного його виконання, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання чи неналежне виконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Заявляючи позов у справі, яка розглядається, позивач фактично вказує на дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо неналежного виконання судового рішення у справі № 200/12292/19-а. Зокрема в обґрунтування позову позивачем зазначено про те, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі №200/12292/19-а зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , пенсії за віком, починаючи з 01 грудня 2017 року. На виконання цього рішення відповідачем було здійснено розрахунок заборгованості суми пенсії за період з 01.12.2017 по 31.01.2021, яка склала 102365 грн. 24 коп. Однак, рішення суду залишилось невиконаним в частині виплати цих коштів, у зв`язку з чим позивач вважає, що не позбавлений права звернутися до суду з новим позовом.

Тобто, суть позовних вимог позивача зводиться до оскарження дій відповідача, вчинених при виконанні судового рішення, винесеного у іншій справі № 200/12292/19-а, заявлені позовні вимоги стосуються виконання судового рішення справі № 200/12292/19-а, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право у порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Натомість, шляхом ініціювання іншого окремого судового спору (подання позовної заяви у цій справі), позивач намагається вирішити питання виконання відповідачем судового рішення у іншій справі № 200/12292/19-а, у якій суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , пенсії за віком, починаючи з 01 грудня 2017 року.

У даному випадку новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Доводи позивача про те, що у цьому позові визначено новий предмет, зокрема, стягнення нарахованих, але не виплачених сум, не заслуговують на увагу, оскільки позивач у цій справі та у справі № 200/12292/19-а, заявив позовні вимоги, які хоча по-різному висловлені, але однакові по суті, а отже, вимоги є аналогічними. Заявлення у даній справі вимоги про стягнення коштів, виплату яких вже було зобов`язано відновити рішенням суду, що набрало законної сили, за своєю суттю є зміною способу та порядку виконання рішення суду, яке залишилось невиконаним в частині виплати пенсії за віком за певний період.

Підстави для звернення до суду з позовом у даній справі та у справі № 200/12292/19-а також є аналогічними.

Отже, спір у даній справі є тотожним тому, що розглядався у справі № 200/12292/19-а, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення у справі № 200/12292/19-а, яке набрало законної сили.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі №440/13026/21.

Частиною 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

На підставі викладеного, керуючись статтями 229, 238, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі №440/13026/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду, в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.С. Сич