Справа № 320/14345/20
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року Київ №320/14345/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Миронівка "Райагрохім" до Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ПрАТ "Миронівка "Райагрохім" з позовом до ДПС України, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 31.08.2020 №1884285/05489224 про відмову у реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, поданої позивачем податкової накладної від 01.07.2020 №6;

- зобов`язати відповідача зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних подану позивачем податкову накладну від 01.07.2020 №6 датою її отримання.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що ним складено та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - ЄРПН) податкову накладну, реєстрація якої зупинена на підставі п.201.16 ст. 201 ПК України із посиланням на те, що остання відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операції. Позивач скористався правом на подання додаткових документів та пояснень до ДПС України, проте Комісією ГУ ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН з підстав ненадання платником податків первинних документів.

Згідно з ухвалою від 04.01.2021, суд відкрив провадження в адміністративній справі, визначив, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Також згідно з ухвалою від 23.10.2021, суд залучив до участі у даній адміністративній справі в якості відповідача Головне управління ДПС у Київській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України.

ДПС України подала до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти позовних вимог, зазначила, що позивачем для реєстрації податкової накладної не були надані первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, що унеможливлює однозначне з`ясування фактичних обставин здійснення фінансово-господарських операцій. Відсутність вказаних документів, на думку відповідача, свідчить про правомірність прийняття спірних рішень.

Згідно з ухвалою від 22.12.2021 суд поновив ПрАТ "Миронівка "Райагрохім" строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

ГУ ДПС у Київській області подало до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не було надано контролюючому органу документи на підтвердження реальності господарської операції, за наслідками якої складено відповідну податкову накладну.

Позивач подав до суду письмову відповідь на відзив у якій вказав, що контролюючому органу було надано у встановленому законом порядку всі документи, що підтверджують правомірність складання податкової накладної.

Розглянувши позовну заяву, відзиви відповідачів на позов, відповідь позивача на відзиви, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

ПрАТ "Миронівка "Райагрохім" (ідентифікаційний код: 05489224, місцезнаходження: 08801, Київська обл., м. Миронівка, вул. Соборності, 143) є юридичною особою, має статус платника податку на додану вартість.

Видами діяльності товариства є: 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами (основний) 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві 20.15 Виробництво добрив і азотних сполук 20.59 Виробництво іншої хімічної продукції, н.в.і.у. 82.92 Пакування 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у. 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля 49.41 Вантажний автомобільний транспорт 52.10 Складське господарство 52.24 Транспортне оброблення вантажів 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у. 38.32 Відновлення відсортованих відходів.

Між ПрАТ "Миронівка "Райагрохім" (Постачальник) і ТОВ "Ергопак" (Покупець) укладено Договір постачання товару від 10.07.2017 №БЛС-100717 (т. 1, а.с. 16-18).

Згідно з умовами договору, Постачальник зобов`язаний поставити у власність Покупця біопаливо лушпиння соняшника (негранульоване), а Покупець - прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату в порядку, передбаченому цим договором.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Позивач вказує на те, що станом на 01.07.2020 залишок авансового платежу за товар становив 49 005,81 грн, у т.ч. ПДВ - 8 167,64 грн, у зв`язку з чим ним було складено податкову накладну від 01.07.2020 №6, яку направлено для реєстрації в ЄРПН (т. 1, а.с. 14).

Згідно з квитанцією від 14.07.2020 №, вказана податкова накладна отримана, але її реєстрація була зупинена (т. 1, зворотній бік а.с. 14).

У квитанції контролюючий орган вказав, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 2306, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено: показник "D"=13.3371%, "Р"=42118.77.

Позивач подав до контролюючого органу повідомлення від 26.08.2020 №17 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (т. 1, а.с. 15).

У повідомленні позивач вказав, що підприємство на підставі договору про постачання та маючи у власності вантажні автомобілі здійснює постачання лушпиння соняшникового (код ). Дана ПН складена по факту отримання попередньої оплати від покупця.

За наслідками розгляду поданих позивачем пояснень та документів комісія ГУ ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняла рішення від 31.08.2020 №1884285/05489224 про відмову в реєстрації податкової накладної від 01.07.2020 №6 (т. 1, а.с. 37).

Підставою для прийняття такого рішення вказано ненадання платником первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

За наслідками адміністративного оскарження вказане рішення залишено без змін (т. 1, а.с. 38, 39).

Не погодившись з рішенням про відмову у реєстрації податкової накладної, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає наступне.

Процедура зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з наступним прийняттям рішення про їх реєстрацію/відмову у реєстрації на даний час регламентована:

Податковим кодексом України (далі - ПК України);

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Постанова №1165);

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №566 "Про затвердження Порядку роботи Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 №753/30620 (далі - Наказ №566);

Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 "Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Наказ №520);

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" від 29.12.2010 №1246 (далі - Постанова №1246).

Наказом №566 затверджено Порядок роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, що додається. Цей Порядок визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія).

Відповідно до п. 18 Порядку №566, Комісія може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

За результатами засідання Комісії приймається Рішення Комісії про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, яке складається за формою згідно з додатком до цього Порядку, підписується, реєструється та надсилається платнику податку на додану вартість у порядку, встановленому статтею 42 розділу II Кодексу, протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Відповідно до п. 7 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Зі змісту оскаржуваних рішень слідує, що підставою для їх прийняття є ненадання платником податків первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладних.

Згідно з п. 1 Порядку №520, прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Пунктом 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (затвердженого Наказом №520) встановлено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з п. 11 Порядку №520, Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

- Закон України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05 квітня 2001 року №2346-ІІІ;

- Постанова Національного банку України №75 "Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України" від 4 липня 2018 року;

- Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності";

- Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно з п. 44.1. ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

За змістом цієї ж статті господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про Бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату і місце складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Законодавством не передбачено вичерпного переліку первинних документів, які використовуються в бухобліку, проте основними видами первинних документів є:

- договір;

- видаткова накладна;

- товарно-транспортна накладна;

- залізнична накладна;

- акт приймання виконаних робіт;

- касові ордери (прибутковий та видатковий);

- рахунок-фактура (інвойс);

- розрахункові документи;

- сертифікати якості;

- бухгалтерська довідка.

Згідно з п. 11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Надаючи оцінку доводам позивача про те, що ним було документально доведено реальність здійснення господарських операцій, суд зазначає наступне.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач стверджує про те, що станом на 01.07.2020 залишок авансового платежу за товар становив 49 005,81 грн, у т.ч. ПДВ - 8 167,64 грн, у зв`язку з чим ним було складено податкову накладну від 01.07.2020 №6, яку направлено для реєстрації в ЄРПН.

Такі доводи суд оцінює критично.

Як слідує з п. 5.1 Договору постачання товару від 10.07.2017 №БЛС-100717 Покупець зобов`язаний станом на 01 число поточного місяця провести авансовий платіж у розмірі 10% від загальної вартості товару, погодженої сторонами у графіку поставки товару, який є невід`ємною частиною договору на поточний місяць.

Проте, позивачем не було надано контролюючому органу разом з повідомленням від 26.08.2020 №17 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено відповідного графіку поставки товару, передбаченого п. 5.1 Договору постачання товару від 10.07.2017 №БЛС-100717.

Натомість, до вказаного повідомлення від 26.08.2020 №17 позивачем було додано лише Договір постачання товару від 10.07.2017 №БЛС-100717 та виписку з рахунка.

Зі змісту вказаної виписки з рахунка слідує, що оплата ТОВ "Ергопак" коштів здійснена згідно рахунка від 17.06.2020 №175, проте такого документу позивач контролюючому органу у встановленому порядку також не надав.

Також суд критично оцінює долучені позивачем до матеріалів справи докази власного придбання товару та його перевезення до ТОВ "Ергопак", оскільки вони не надавались контролюючому органу у встановленому порядку разом з повідомленням від 26.08.2020 №17 та, відповідно, не могли бути взяті останнім до уваги при прийнятті оскаржуваного рішення (т. 1, а.с. 41-46).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 15.12.2015 у справі №21-4266а15, договір не є первинним обліковим документом для цілей бухобліку, а свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, в той час як первинні документи складаються лише за фактом надання послуг.

Більше того, відносно первинних бухгалтерських документів висловився Верховний Суд України і в рішенні від 19.04.2016 у справі №21-4985а15, вказавши, що господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу, а сам договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку.

Вказаної позиції дотримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.02.2018 у справі №813/1766/17.

Також Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 17.04.2020 у справі №826/4721/15 вказав, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Отже, наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення цієї справи.

Необґрунтована ж податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов для бюджетного відшкодування.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов залучення підрядної установи, змісту робіт, що замовляються, доцільність залучення контрагента та можливість ним виконати замовлені послуги.

Позивачем не було надано обґрунтованих доводів щодо порушення його прав та законних інтересів зі сторони органів податкової служби та неправомірності дій останніх, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

Так, у квитанції від 14.07.2020 № контролюючий орган вказав конкретні підстави не прийняття податкової накладної, проте позивачем ні до фіскального органу, ні до суду не було надано доказів, які б підтвердили реальність здійснення господарських операцій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що контролюючий орган у спірних правовідносинах діяв у межах та у спосіб, визначений Податковим кодексом України.

Оцінюючи викладені докази та закріпленні вимоги щодо реєстрації податкових накладних та порядок зупинення реєстрації таких податкових накладних, суд зазначає, що позивачем не було дотримано вимог "Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", щодо надання контролюючому органу платником податків письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію якої зупинено, надання платником податку копій документів.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є правомірним та відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів суду правомірність оскаржуваного рішення.

Оцінивши у сукупності докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що доводи позивача є необґрунтованими, а тому позов задоволенню не підлягає.

Підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.