Справа № 761/27813/21
Суддя: Сіромашенко Н. В.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/502/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Бражніченко І.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону управління поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції Іллюка Івана Петровича, Управління патрульної поліції в Житомирській області департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 21.07.2021 (серія ДП18 №482289), складену поліцейським взводу №1 роти №3 батальйону управління поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції Іллюком Іваном Петровичем у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України, та закрити провадження в даній справі.

В обґрунтування посилається на те, що у вказаний в постанові день він рухався на зазначеному автомобілі у вказаному місці, але інкримінованого йому порушення Правил не вчиняв. Зазначив, що дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення є протиправними, оскільки спірна постанова не містить інформації про фіксацію правопорушення, а тому доводи інспектора про вчинення ним правопорушення ґрунтуються на припущеннях. Вказана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото - або відеозапис порушення. Крім того, на місці його зупинки був відсутній дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень ПДР». Також при розгляді адміністративної справи було порушено його право на захист. При цьому поліцейським було проігноровано його клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю залучення фахівця в області права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2021 дана справа була розподілена судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13.08.2021 адміністративний позов був залишений без руху та наданий позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20.08.2021 було відкрито провадження у справі за вищезазначеним адміністративним позовом та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, сповіщений належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Житомирській області департаменту патрульної поліції- до судового засідання не з`явилися, відповідач повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи. 20.12.2021 до суду надійшов відзив на адміністративний позов. Проте, документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи всупереч вимогам п.2 ч.4 ст.162 КАС України, відсутні. За таких обставин відзив не приймається судом до уваги.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою серії ДП18 №482289 на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за те, що він 21.07.2021 о 13 год 10 хв, керуючи автомобілем Skoda Kodiag, д. н. з. НОМЕР_1 , в м. Житомир по Київському шосе, 131, рухався зі швидкістю 77 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 27 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306.

Пункт 12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частин перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122 КУпАП (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон N 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону N 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Окрім того, частиною 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Частиною 3 ст.283 КУпАП встановлюють, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності посилань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач в населеному пункті порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України на 27 км/год.

Постанова, яка є об`єктом оскарження, містить посилань на докази, на підставі яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме: відеозапис із нагрудної камери патрульного поліцейського. Також зазначено на те, що швидкість руху була виміряна приладом TruCam №Т001090. Викладене підтверджується також листом УПП в Житомирській області від 29.07.2021, направленим на запит позивача.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» N 580-VIII (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення) передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Проте відповідачем не надано жодного доказу щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким здійснено вимірювання швидкості руху автомобіля позивача. Також відповідачем не було надано належних, допустимих доказів зони дії дорожнього знаку 5.70 «Фото, відеофіксування порушень» в місці зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, не зазначено інформації щодо цього і в оскаржуваній постанові.

Враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» N 580-VIII (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення) при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що факт порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР України не підтверджується належними і допустимими доказами у справі, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови із зазначенням їх у постанові.

Крім того, при розгляді справи були порушені права позивача, визначені ст.268 КУпАП, а саме: право на користування правовою допомогою, про що останнім було заявлено клопотання та інформація щодо якого зазначена в постанові.

Таким чином, оскаржувана постанова прийнята з порушенням частини 2 ст. 77 КАС України та п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України та є необґрунтованою і такою, що прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню.

. Керуючись статтями ст. ст. 241-243, 246, 250-251, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону управління поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції Іллюка Івана Петровича, Управління патрульної поліції в Житомирській області департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 21.07.2021, серія ДП18 №482289, складену поліцейським взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції Іллюком Іваном Петровичем у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, та закрити провадження у справі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Сіромашенко