Справа № 640/12508/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року м. Київ № 640/12508/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Делойт і Туш"

до Центрального Міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Делойт і Туш» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків ДФС України, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.04.2019 року № за результатами Акту камеральної перевірки від 15.03.2019 року №814/28-10-44-04/20043783.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкові накладні №17 та № 47 від 31.12.2018 року направлені на реєстрацію своєчасно - 15.01.2019 року, але не отримано квитанцій про їх прийняття або неприйняття, або зупинення їх реєстрації, тому згідно з п. 20.10 ст. 201 ПК України вони вважаються зареєстрованими. Також, з офіційного порталу ДФС позивач дізнався, що у зв`язку із перенавантаженням серверу ДФС 15.01.2019 року та необхідністю своєчасного прийому податкових накладних запити щодо отримання відомостей з Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) оброблялись із затримкою у часі. Посилаючись на відсутність вини і те, що податкові накладні вважаються зареєстрованими, позивач стверджує про неправомірність штрафу. Враховуючи викладене, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.11.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Через канцелярію суду 09.08.2019 року відповідачем подано відзив, в якому останній просить відмовити в позові, посилаючись на результати перевірки, якими встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних.

Через канцелярію суду 13.08.2019 року позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідачем не доведено правомірності нарахування грошового зобов`язання у формі штрафної санкції у розмірі 926 759,03 грн., адже позивачем не допущено протиправних дій при складанні та реєстрації у ЄРПН розрахунків коригувань податкових накладних №17 та № 34 від 31.12.2018 року.

Щодо процесуального правонаступництва відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року № 1200 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Установлено, що Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на зальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби та Державної митної служби. Кабінет Міністрів України розпорядженням від 21.08.2019 року №682-р погодився з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 26, ст. 900) функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску па загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

Дане розпорядження оприлюднено на офіційному сайті Кабінету Міністрів України 28.08.2019 року.

Таким чином, з 28.08.2019 року функції центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску та законодавства з інших питань, виконує Державна податкова служба України.

19.06.2019 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», згідно з якою постановлено утворити, як юридичні особи публічного права, територіальні органи Державної податкової служби за переліком, згідно з додатком 1, зокрема, Офіс великих платників податків ДПС, та постановлено реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком, згідно з додатком 2, у тому числі, Офіс великих платників податків ДФС реорганізовується шляхом приєднання до Офісу великих платників податків ДПС.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року № 537 установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Державна фіскальна служба України () з 17.05.2019 року перебуває в стані припинення.

Разом з тим, Державну податкову службу України () створено як юридичну особу, про що 17.05.2019 року внесено запис 1 085321.

Крім того, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби () з 05.08.2019 року перебуває в стані припинення.

Разом з тим, Офіс великих платників податків Державної податкової служби () створено як юридичну особу, про що 30.07.2019 року внесено запис № 0086628. Наказом ДПС України від 12.07.2019 року №15 затверджено Положення про Офіс великих платників податків ДПС, з якого висновується, що Офіс великих платників податків ДПС є правонаступником усіх прав та обов`язків Офісу великих платників податків ДФС.

Відповідно до наказу Офісу великих платників податків ДПС від 29.08.2019 року № 9 «Про початок діяльності Офісу великих платників податків ДПС», у зв`язку із розпорядженням Кабінету Міністрів України віл 21.08.2019 року № 682-р «Питання Державної податкової служби», керуючись Положенням про Офіс великих платників податків ДПС, затвердженим наказом ДПС від 12.07.2019 року №15 та листом ДПС від 28.08.2019 року № 544/7/99-00-01-01-02, наказано розпочати виконання Офісом великих платників податків ДПС функцій і повноважень Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС.

Таким чином, Офіс великих платників податків Державної податково служби є правонаступником Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби. Враховуючи викладене, у зв`язку з реорганізацією органів Державної фіскальної служби України, суд дійшов висновку про заміну відповідача у справі - Офіс великих платників податків ДФС його правонаступником Офісом великих платників податків ДПС. Крім того судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 утворено Державну податкову службу України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також встановлено, що Державна податкова служба України є правонаступником майна, прав та обов`язків Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року №537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" утворено територіальні органи Державної податкової служби, в тому числі Офіс великих платників податків ДПС. Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року № 537 визначено, що територіальні органи Державної податкової служби є правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.

30.07.2019 року відбулась державна реєстрація юридичної особи - Офісу великих платників податків ДПС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ), яка є правонаступником Офісу великих платників податків ДФС, як орган виконавчої влади.

Згідно з наказом Офісу великих платників податків ДПС від 29.08.2019 року №9 "Про початок діяльності Офісу великих платників податків ДПС" розпочато виконання Офісом великих платників податків ДПС повноважень Офісу великих платників податків ДФС.

Таким чином, починаючи з 29.08.2019 року Офіс великих платників податків ДПС почав діяльність, як орган виконавчої влади та є правонаступником Офісу великих платників податків ДФС.

У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року №893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби" вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби згідно визначеного Кабінетом Міністрів переліку, до якого входить і Офіс ВПП ДПС.

На підставі наказу Державної податкової служби України від 30.09.2020 року №529 на базі ліквідованого Офісу ВПП ДПС та його територіальних управлінь утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби нові управління по роботі з великими платниками податків.

Відповідно до пункту 7 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 року №227, ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (податковими органами, органами стягнення). Відповідно до пункту 1 Положення про Центральне Міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, затвердженого наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 року №643, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, забезпечує реалізацію повноважень ДПС у взаємовідносинах з великими та іншими платниками, які перебувають на обліку в цьому управлінні, і здійснює їх податкове супроводження, є правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу великих платників податків ДПС () у відповідних сферах діяльності.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 30.09.2020 року здійснено державну реєстрацію створення відокремленого підрозділу юридичної особи Центральне Міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП 44082145, адреса: 04119, місто Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11Г), про що міститься відповідний запис №008085321).

Натомість, відповідно до інформації в Єдиному державному реєстрі Офіс ВПП ДПС () з 22.10.2020 року перебуває в стані припинення, про що свідчить запис №013086628.

Так, відповідно до наказу Державної податкової служби України від 24.12.2020 року №755 з 01.01.2021 року розпочато здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 року №529 повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови №893.

Таким чином, з 01.01.2021 року розпочато виконання Центральним Міжрегіональним управлінням Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків функцій і повноважень Офісу ВПП ДПС, що припиняється, з реалізації державної податкової політики.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до сформованої Верховним Судом практики, зокрема: постанова від 10.09.2020 року у справі № 420/5772/18, від 06.10.2020 року у справі № 804/958/17, від 10.10.2020 року у справі №804/958/17, від 03.12.2020 року у справі № 805/2173/16-а, від 30.12.2020 року по справі 805/4361/17-а, у випадку, коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення вибувшого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень як юридичної особи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про заміну відповідача - Офіс великих платників податків ДПС () на правонаступника - Центральне Міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП 44082145, адреса: 04119, місто Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11Г).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

На підставі пункту 200.10 статті 200 та в порядку підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, статті 76 Податкового кодексу України головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств зв`язку та інформаційно-комунікаційного забезпечення управління податкового супроводження підприємств невиробничої сфери проведено камеральну перевірку діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Делойт і Туш» () (далі - ТОВ «Делойт і Туш») щодо своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 31.12.2018 року по 18.01.2019 року. Перевірку проведено у приміщенні Офісу великих платників податків ДФС, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 г, II корпус, к.408.

За результатами камеральної перевірки складено Акт від 15.03.2019 року №814/28-10-44-04/20043783 (далі також - Акт), відповідно до висновків якої Офісом ВПП встановлено порушення товариством пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме, граничних термінів реєстрації податкових накладних на загальну суму 926759,03 грн.

ТОВ «Делойт і Туш» 22.03.2019 року направлено заперечення на Акт перевірки (вих. 258/1), в яких зазначено, що останнє не погоджується з переліком порушених термінів і заперечує факт порушення терміну реєстрації податкових накладних №17, 47 з огляду на некоректну роботу системи електронної звітності.

Листом Офісу ВПП від 08.04.2019 року 17857/10/28/-10-44-04-11 «Про розгляд заперечень», відповідачем залишено Заперечення на Акт без задоволення, а висновки Акту - без змін.

06.02.2019 року ТОВ «Делойт і Туш» направлено лист до Офісу ВПП з повідомленням щодо направлення податкових накладних №17 та № 47 від 31.12.2018 року вчасно, а також те, що відсутність з`єднання із сервером ДФС спричинила затримку у реєстрації податкової накладної та розрахунку коригування до неї.

На підставі акта перевірки Офісом ВПП прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.04.2019 року №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у загальному розмірі 926 759,03 грн.

25.04.2019 року ТОВ «Делойт і Туш» подано скаргу на податкове повідомлення-рішення від 10.04.2019 року №, в якій Товариство заперечує висновок, наведений в Акті перевірки, про визнання порушенням граничного строку реєстрації розрахунку коригування податкових накладних № 17 і № 47 від 31.12.2018 року.

Рішенням ДФС від 15.05.2019 року 22312/6/99-99-11-06-0125 продовжено термін розгляду скарги.

Рішення ДФС від 20.06.2019 року №28278/6/99-99-11-06-01-25 залишено податкове повідомлення-рішення від 10.04.2019 року № без змін, а скаргу без задоволення. Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 10.04.2019 року № протиправним ТОВ «Делойт і Туш» звернулося до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив, заперечення, додаткові пояснення по суті справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) (далі також - ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Згідно з пунктом 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно пункту 11 Підрозділу 2 Розділу ХХ ПК України з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Абзацом 11 пункту 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

У постанові від 23.07.2019 року у справі № 620/3609/18 Верховним Судом зазначено, що в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН. Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення , що контролюється ДФС, та/або безпосередніх дій працівників ДФС, на який платник податку не має впливу.

У цьому контексті встановлена нормою пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України відповідальність платника податку на додану вартість за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу для реєстрації податкової накладної та /або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у вигляді накладення штрафу може застосовуватися в разі якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) ДФС в строк, встановлений цією статтею.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиною реєстру податкових накладних (далі також - Порядок №1246 в редакції, чинній а день виникнення спірних правовідносин). Згідно з пунктом 12 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Перевіркою встановлено, позивачем відправлено на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні від 31.12.2018 року №17, яка зареєстрована в ЄРПН 16.01.2019 року із затримкою на 1 день, а податкова накладна від 31.12.2018 року №47 зареєстрована в ЄРПН 18.01.2019 із затримкою на 3 дні.

Згідно із повідомленнями про відправку, доданими до позовної заяви, та скрін-шотами з інтерфейсу програми M.E.Doc, вищевказані податкові накладні відправлялись позивачем на реєстрацію із використанням електронної пошти. Як вбачається з квитанцій про надсилання, спроби реєстрації податкової накладної № 47 були здійсненні 15.01.2019 року о 09:03, 18:01, 19:23, 19:48 год. та розрахунку коригування о 11:33, 19:58 год. відповідно, що зафіксовано у системі «M.E.Doc» та у Протоколі подій відповідного документа, однак у зв`язку із перевантаженням серверу Єдиного реєстру податкових накладних (далі - «ЄРПН»), про що було повідомлено на офіційному сайті ДФС, квитанції про прийняття/неприйняття у такій реєстрації операційного дня не надходили. 16.01.2019 о 8:29 год. отримано квитанцію до податкової накладної № 47 від 31.12.2018 року про відмову у реєстрації. 15.01.2019 року о 17:56 год. надійшла квитанція про відмову реєстрації розрахунку коригування №17 від 31.12.18 року до податкової накладної № 47 від 31.12.2018 у зв`язку із відсутністю зареєстрованої податкової накладної у ЄРПН. Розрахунок було направлено вдруге о 19:58 год., але квитанцію протягом операційного дня отримано не було.

Як стверджує позивач і не заперечував у відзиві відповідач, протягом операційного дня позивачем не отримано квитанцій про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної.

Також, як стверджує позивач і не заперечував у відзиві відповідач та підтверджується скрін-шотами з офіційного порталу ДФС та сторінки "Державна фіскальна служба України" від 15.01.2019 року розміщено повідомлення наступного змісту: "у зв`язку із перенавантаженням серверу ДФС та необхідністю своєчасного прийому податкових накладних/розрахунків, запити щодо отримання відомостей з ЄРПН обробляються із затримкою у часі".

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку № 1246 (зі змінами та доповненнями), операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години і є частиною дня впродовж якої здійснюється прийняття від платника податків ПН та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинка реєстрації.

Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки ЄРПН, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем. Зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.08.2018 року у справі №806/2219/16 зазначено, що: а) якщо відсутні підстави для неприйняття накладних, Державна фіскальна служба зобов`язана протягом операційного дня надіслати платнику квитанцію про підтвердження реєстрації накладних в ЄРПН. І, відповідно, зареєструвати таку ПН/РК в цьому Реєстрі. Оскільки підстав для відмови платникові немає; б) навіть якщо ПН/РК сформовані з порушенням вимог ПКУ, ДФС зобов`язана протягом операційного дня надіслати платникові квитанцію про неприйняття такої податкової накладної.

Отже, податкові накладні № 17 і № 47 від 31.12.2018 року, в силу вище наведених положень податкового законодавства України, вважаються зареєстрованими в ЄРПН і позивачем дотримано вимоги законодавства при складанні та відправці до ЄРПН розрахунків коригувань.

Крім того, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 26.03.2019 року у справі №821/826/16 суд касаційної інстанції погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що, оскільки позивачем (самостійно виявивши недоліки раніше зареєстрованих податкових накладних) були виписані відповідні розрахунки коригування до своєчасно зареєстрованих податкових накладних з умовним податковим номером покупців і на таку ж саме дату податкові накладні з їх індивідуальним податковим номером та зареєстровано зазначені документи в Єдиному реєстрі податкових накладних з метою виправлення раніше допущеної помилки, то зазначені дії не можуть бути розцінені як несвоєчасна реєстрація накладної з вини платника податку-продавця. Касаційний суд дійшов висновку, що зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається допущеного судами невірного правозастосування, висновки судів, покладені в основу прийняття оскаржуваних рішень, ґрунтуються на правильному тлумаченні та застосуванні правових норм, а доводи касаційної скарги не викликають необхідності перевірки матеріалів справи. Аналогічного змісту правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 30.11.2018 року у справі 810/222/18.

Таким чином, суд вважає протиправним застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію вищевказаних податкових накладних.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про здійснення реєстрації податкових накладних у строк, встановлений податковим законодавством України та наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі з огляду на безпідставність винесеного податкового повідомлення - рішення від 10.04.2019 року №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у загальному розмірі 926759,03 грн.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд при вирішенні даної справи також враховує правову позицію, висловлену у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції», яке згідно із Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, у пункті 110 вказаного рішення Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У матеріалах справи міститься платіжне доручення від 26.06.2019 року №06263, яким підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 2007,00 грн.

З огляду на задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, суд дійшов висновку про стягнення сплаченої суми судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Центрального Міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на користь ТОВ "Делойт і Туш".

Керуючись статтями 6, 9, 12, 73-80, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Делойт і Туш" задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення 10.04.2019 року № за результатами Акту камеральної перевірки від 15.03.2019 року №814/28-10-44-04/20043783.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Делойт і Туш" (, адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 48, кв.50а) суму сплаченого судового збору у розмірі 2007,00 грн. (дві тисячі сім тисяч гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального Міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП 44082145, адреса: 04119, місто Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11Г).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Делойт і Туш" (, адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 48, кв.50а).

Відповідач: Центральне Міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП 44082145, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11Г).

Повне рішення суду складено 20.12.2021 року.

Суддя Л.О. Маруліна