Справа № 360/5460/19
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

08 грудня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5460/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Борзаниці С.В.

за участю секретаря судового засідання: Таращенка Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Луганськ-Авто» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання списати безнадійний борг, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Луганськ-Авто» (далі також позивач, ПрАТ «Луганськ-Авто») до Головного управління ДПС у Луганській області (далі також відповідач, ГУ ДПС у Луганській області), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Луганській області у відмові в списанні безнадійного податкового боргу по орендній платі за землю з юридичних осіб в розмірі 111520,57 грн як такого, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), тобто в період активної фази Антитерористичної операції на території м. Лисичанськ в період з червня 2014 року по січень 2015 року;

- визнати протиправними дії Головного Управління ДПС у Луганській області із зарахування спрямованих Приватним акціонерним товариством «Луганськ-Авто» на виконання податкових зобов`язань з орендної плати за землю з юридичних осіб 2017-2019 років на погашення такого безнадійного податкового боргу;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Луганській області списати Приватному акціонерному товариству «Луганськ-Авто» безнадійний податковий борг по орендній платі з юридичних осіб по території м. Лисичанськ в розмірі 111520,57 грн, що виник в період з червня 2014 року по січень 2015 року унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) станом на день виникнення такого боргу, скасувати пеню, нараховану на такий податковий борг, та зарахувати кошти, спрямовані Приватним акціонерним товариством «Луганськ-авто» на виконання зобов`язань з орендної плати за землю з юридичних осіб за 2017-2019 роки, згідно з черговістю виникнення таких зобов`язань.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 30.10.2019 ПрАТ «Луганськ-Авто» звернулось до ГУ ДПС у Луганській області із заявою про списання безнадійного податкового боргу в розмірі 111520,57 грн. як такого, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), тобто в період активної фази Антитерористичної операції на території м. Лисичанськ. За результатами розгляду вказаної заяви на адресу Позивача надійшов лист від 29.11.2019 №2266/10/12-32-50-08, в якому зазначено, що Відповідач не має законних підстав та повноважень для визнання податкового боргу ПрАТ «Луганськ-Авто» зі сплати орендної плати з юридичних осіб у розмірі 111520,57 грн. безнадійним та прийняття рішення про його списання.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 у справі № 360/5460/19 заяву Приватного акціонерного товариства «Луганськ-Авто» про поновлення пропущеного строку звернення до суду залишено без задоволення. Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Луганськ-Авто» до Головного управління ДПС у Луганській області в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо зарахування спрямованих на виконання податкових зобов`язань з орендної плати за землю з юридичних осіб 2017-2019 років коштів на погашення безнадійного податкового боргу з орендної плати за землю з юридичних осіб - залишено без розгляду (т. 2 арк. спр. 25-28).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 у справі № 360/5460/19, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2020, у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Луганськ-Авто» про поновлення пропущеного строку звернення до суду у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Луганськ-Авто» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання списати безнадійний борг відмовлено (т.2 арк. спр. 29-34).

Постановою Верховного Суду від 12.08.2021 касаційні скарги Приватного акціонерного товариства «Луганськ-Авто» задоволені. Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2020 скасовано, а справу № 360/5460/19 направлено для продовження розгляду до Луганського окружного адміністративного суду. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2020 скасовано, а справу № 360/5460/19 направлено на новий розгляд до Луганського окружного адміністративного суду (т.3 арк. спр. 137-152).

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 25.08.2021 для нового розгляду справи № 360/5460/19 визначено суддю Борзаницю С.В.

30.08.2021 ухвалою суду позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 20.09.2021 справу прийнято до провадження, вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 07.10.2021 замінено у справі № 360/2170/21 відповідача з Головного управління ДПС у Луганській області (місцезнаходження: 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72, ідентифікаційний код 43143746) на його правонаступника - Головне управління ДПС у Луганській області (місцезнаходження: 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72, ідентифікаційний код ВП 44082150); зобов`язано відповідача надати відзив на позовну заяву; відкладено підготовче засідання.

25.10.2021 від Головного управління ДПС у Луганській області надійшов відзив на позовну заяву (т. 4 арк. спр. 127-132), в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на таке.

У відповідності до вимог підпункту 14.1.175 пункту 14. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована па суму такого грошового зобов`язання.

Отже, невиконання платником податку обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття такого зобов`язання статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Проте, за наявності певних обставин, визначених законодавством, податковий борг може бути визнаний безнадійним та списаний.

Відповідач звертає увагу суду на те, що жодним судовим рішенням податковий борг ПрАТ «Луганськ-Авто» з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 111520,57 грн, який виник у період з липня 2014 року по січень 2015 року не визнано безнадійним.

19.02.2014 ПАТ «Луганськ-Авто» до ДПІ в м. Лисичанську було подано податкову декларацію з плати за землю, відповідно до якої нараховано до сплати орендну плату на 2014 рік у загальному розмірі 170 498,46 грн.

Згідно інтегрованої картки платника протягом 2014 року підприємством в рахунок сплати грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб перераховано 73 611,50 грн. Станом на 01.02.2015 сальдо заборгованості склало 111 520,57 грн, у тому числі за граничними термінами сплати: 30.06.2014 222,95 грн, 29.07.2014 7104,10 грн, 29.07.2014 4736,06 грн, 30.07.2014 14208,20 грн, 30.08.2014 14208,20 грн, 30.09.2014 14208,20 грн, 30.10.2014 14208,20 грн, 30.11.2014 14208,20 грн, 30.12.2014 14208,20 грн, 30.01.2015 14208,26 грн.

01.01.2017 набрав чинності Закон України від 21.12.2016 № 1797 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», згідно з яким підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України було доповнено пунктом 38.7, відповідно до змісту якого, «не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції та/або операції Об`єднаних сил (ООС), плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані на тимчасово окупованій території, та за земельні ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення), що розташовані на території населених пунктів на лінії зіткнення та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди фізичних або юридичних осіб».

На думку відповідача, само по собі встановлене право не сплачувати та не нараховувати в період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції та/або операції ООС, плати за землю, не може вплинути на вже визначені в податковій декларації суми грошового зобов`язання.

Оскільки суми податкового зобов`язання визначаються платником самостійно на підставі договору оренди такої земельної ділянки, таким чином перерахунок грошового зобов`язання можливий лише у разі подання уточнень до декларації платником самостійно.

Проте, підприємство не скористалось наданим правом та не подало до контролюючого органу уточнюючу декларацію, якою звільнило себе від оподаткування за встановлений період.

У відповіді ГУ ДФС у Луганській області від 04.06.2015 за №78/10/12- 32-15-04/15, підприємству було роз`яснено про необхідність подання уточнюючих декларацій до Державних податкових інспекцій за місцем реєстрації земельних ділянок.

На виконання зазначеного, підприємством було подано уточнюючі декларації з орендної плати по м. Антрацит за період з серпня по грудень 2014 якими зменшив собі зобов`язання до 0: від 04.09.2017 № на суму до зменшення 10272,93 грн за жовтень 2014 року; № на суму до зменшення 10272,93 грн за вересень 2014 року; від 04.09.2017 № на суму до зменшення 10272,93 грн за серпень 2014 року; від 04.09.2017 № на суму до зменшення 10272,93 грн за листопад 2014 року; від 04.09.2017 № на суму до зменшення 10272,93 грн за грудень 2014 року; від 04.09.2017 № на суму до зменшення 46570,62 грн за серпень 2014 року.

По м. Хрустальний уточнюючі декларації за період з липня по грудень 2014 року, якими зменшив собі зобов`язання до 0: - від 17.08.2017 № на суму до зменшення 13606,60 грн за липень 2014 року; - від 28.08.2017 № на суму до зменшення 13606.60 грн за серпень 2014 року; - від 28.08.2017 № на суму до зменшення 13606,60 грн за вересень 2014 року; - від 28.08.2017 № на суму до зменшення 13606,60 грн за грудень 2014 року; -від 28.08.2017 № на суму до зменшення 13606,60 грн за листопад 2014 року; - від 28.08.2017 № на суму до зменшення 13606,60 грн за Жовтень 2014 року; -від 29.09.2017 № на суму до зменшення 34367,10 грн за серпень 2014 року.

По Артемівському району подано уточнюючі декларації за період з липня по грудень 2014 року, якими зменшив собі зобов`язання до 0: від 17.08.2017 № на суму до зменшення 2648,92 грн за липень 2014 року; від 17.08.2017 № на суму до зменшення 2648,92 грн за липень 2014 року; від 17.08.2017 № на суму до зменшення 2648,92 грн за серпень 2014 року; від 17.08.2017 № на суму до зменшення 2648,92 грн за вересень 2014 року; від 17.08.2017 № на суму до зменшення 2648,92 грн за грудень 2014 року; - від 17.08.2017 № на суму до зменшення 2648,92 грн за листопад 2014 року; - від 17.08.2018 № на суму до зменшення 2648,92 грн за жовтень 2014 року.

Також, по м. Старобільську подало до контролюючого органу уточнюючу декларацію до податкової декларації з плати за землю за період з 02 червня - грудень 2014 року від 05.10.2016 № 3877037, яким платник зменшив собі податкове зобов`язання за вказаний період до 0.

На підставі поданих вищевказаних декларацій контролюючим органом було здійснено відповідні коригування в інтегрованих картах платника.

Зазначені уточнюючі декларації були подані платником в межах терміну, встановленого статтею 102 ПК України, до податкових інспекцій за місцем знаходження земельних ділянок.

Проте, по невідомим причинам, підприємством не було подану уточнюючу декларацію з плати за землю по м. Лисичанську.

01.10.2020 позивачем до Лугансько-Попаснянського управління ГУ ДПС у Луганській області подавалась уточнююча податкова декларація з плати за землю за 2014 рік за земельну ділянку, розташовану у м. Лисичанську, про зменшення зобов`язань у сумі 111520,57 грн.

В свою чергу, контролюючим органом було направлено повідомлення від 09.10.2020 про відмову у її прийнятті на підставі пропуску позивачем строку, встановленого статтею 102 ПК України.

ПрАТ «Луганськ-Авто» зверталось до суду з оскарженням вищезазначеного повідомлення про відмову. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі № 360/4187/20 в позовних вимогах відмовлено повністю. Рішення набрало законної сили.

Податковий борг на час звернення ПрАТ «Луганськ-Авто» із заявою від 30.10.2019 за № 42 про списання податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 111520,57 грн, який виник у період з липня 2014 року по січень 2015, був погашений у повному обсязі.

Позивачем у період з 30.05.2017 по 29.11.2019 в рахунок сплати орендної плати з юридичних осіб було перераховано 256 249,38 грн.

Відповідно до даних інтегрованих карток платника, погашення заборгованості з орендної плати з юридичних осіб у сумі 11520,57 грн відбувалось у період з 03.05.2017 по 30.11.2018.

На підставі вищевикладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

03.11.2021 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (т.4 арк. спр. 135-140), в якій зазначив, що відповідач не надав суду платіжні доручення про сплату позивачем зобов`язань з плати за землю у 2017 році, як зазначено в ухвалі Луганського окружного адміністративного суду від 07.10.2021. Позивач, в свою чергу, звернувшись до відділення АТ «Райффайзен Банк Аваль», отримав оригінали зазначених платіжних доручень.

Так, в платіжному дорученні № 1888 від 02.05.2017 на суму 1 438,57 грн та № 1889 від 02.05.2017 на суму 7,12 грн зазначено призначення платежу: сплата грошових зобов`язань по акту перевірки від 02.03.2017 № 34/12-32- 12-03/3112828; в платіжному дорученні № 2015 від 30.07.2017 на суму 44,59 грн зазначено призначення платежу: сплата грошових зобов`язань по акту перевірки від 16.06.2017 № 427/12-32-12-03/3112828. Рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (ст. 100 ПКУ) позивачем не зазначено.

При цьому, відповідач зовсім проігнорував Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.07.2015 по справі № 812/281/15, що набула законної дії, якою заборонено контролюючому органу проводити будь-які дії щодо примусового стягнення податкового боргу з орендної плати за землю, оскільки це суперечить вимогам Закону України від 02.09.2014 № 1669 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», має преюдиційне значення для вирішення цієї справи, але за яку відповідач навіть не згадує у своєму відзиві від 25.10.2021.

Як наглядно видно з ІКП ПрАТ «Луганськ-Авто» з орендної плати з юридичних осіб, наданого відповідачем до відзиву на адміністративний позов, судове рішення Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.07.2015 у справі № 812/281/15 не знайшло свого відображення у 2015 році, тобто сталося перекручення (викривлення) показників.

Також позивач зазначає, що обов`язковою умовою для прийняття податковим органом рішення про списання безнадійного податкового боргу, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору), є подання платником податків такому контролюючому органу заяви про списання та Сертифікату ТПП України про настання форс-мажорних обставин, що і було зроблено позивачем.

Крім того, виникнення податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 111 520,57 грн, що виникла за період з червня 2014 року по січень 2015 року підтверджено Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.07.2015 у справі № 812/281/15.

Строк погашення податкового боргу в розмірі 111 520,57 грн сплинув 30 січня 2018 року. Протягом 2015, 2016, 2017 років Товариство не подавало звітні податкові декларації з плату за землю за земельну ділянку в м. Лисичанську; 19.05.2015 за вих. № 81 до виконуючого обов`язки начальника обласного управління ДФС в Луганській області підприємством було направлено листа, в якому зазначено про припинення господарської діяльності підприємства в 2014 році під час проведення АТО і яким прохалося, згідно Податкового кодексу України, прийняти уточнюючі декларації по оплаті за землю за 2014 рік, враховуючи Форс-мажорні обставини: до листа надавалися 15 уточнюючих декларацій, в тому числі і по земельній ділянці в м. Лисичанську, та копія сертифікату № 828.

Отже, на думку позивача, відповідачем було неправомірно, за відсутності правових підстав, не проведено списання безнадійного податкового боргу позивача в сумі 111 520,57 грн, тому зарахування відповідачем платежів позивача, починаючи з 02.05.2017 на погашення начебто податкового боргу, є неправомірним.

Ухвалою суду від 10.11.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні, викладеним у позові, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши пояснення представників сторін, матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

Приватне акціонерне товариство Луганськ-Авто (ідентифікаційний код 03112828, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, буд. 2-А) зареєстровано як юридична особа, як платник податків перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Луганській області, Сєвєродонецьке управління, ДПІ у м. Сєвєродонецьку (м. Сєвєродонецьк), основним видом діяльності є 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та здійснює свою діяльність на підставі статуту (том 1 а.с.13, 14, 15-34).

З інтегрованої картки платника за платежем орендна плата з юридичних осіб за 2014-2020 роки вбачається, що у зв`язку з несплатою згідно з податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік від 19 лютого 2014 року № податкових зобов`язань з орендної плати за податкові періоди (календарні місяці) червень-грудень 2014 року, у Приватного акціонерного товариства Луганськ-Авто у період з 29 липня 2014 року по 30 січня 2015 року утворився податковий борг в загальній сумі 111520,57 грн, у тому числі недоїмка в сумі 111520,57 грн. (том 1 а.с.140-143, 144, 145, 146-147, 148-154, 155-159).

Також з інтегрованої картки платника податків за платежем орендна плата з юридичних осіб судом встановлено, що сплачені Приватним акціонерним товариством Луганськ-Авто в період з 30.05.2017 по 29.11.2019 року, в рахунок сплати орендної плати з юридичних осіб було перераховано 256 249,38 грн. За рахунок зазначених коштів відбулася погашення податкового боргу, що утворився за період з 15 липня 2014 року по 30 січня 2015 року. Під час зарахування коштів на погашення податкового боргу в загальній сумі 111520,57 грн, що утворився за період з 15 липня 2014 року по 30 січня 2015 року, Приватному акціонерному товариству Луганськ-Авто нараховано пеню на податковий борг з орендної плати з юридичних осіб, який позивач вважає безнадійним податковим боргом, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду 25 травня 2015 року у справі № 812/281/15 задоволено позов податкового органу про стягнення з ПРАТ «Луганськ-Авто» податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 111520,57 грн. (том. 1 а.с.51-56). Дана постанова була скасована постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено (том 1 а.с.57-60). Відмовляючи у задоволенні позову ДПІ у м. Лисичанську про стягнення податкового боргу з ПАТ «Луганськ-Авто» з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 111520,57 грн, суд апеляційної інстанції послався на неможливість стягнення з підприємства заборгованості з огляду на вимоги Закону№1669.

Приватне акціонерне товариство Луганськ-Авто звернулось до Головного управління ДПС у Луганській області з заявою від 30 жовтня 2019 року за № 42 про списання безнадійного податкового боргу в розмірі 111520,57 грн, до якої додало сертифікат № 828 (висновок) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Торгово-промисловою палатою України 08 жовтня 2014 року за № 3645/05-4, та сертифікат № 863 (висновок) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Торгово-промисловою палатою України 09 жовтня 2014 року за № 3666/05-4 (том 1 а.с. 46, 47, 48).

Сертифікатом № 828 (висновком) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданим Торгово-промисловою палатою України 08 жовтня 2014 року за № 3645/05-4, відповідно до пунктів 102.6-102.7 статті 102 Податкового кодексу України Торгово-промислова палата України засвідчила настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 02 червня 2014 року для Публічного акціонерного товариства Луганськ-Авто при здійсненні господарської діяльності на території Луганської області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів (том 1 а.с.46).

Сертифікатом № 863 (висновком) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданим Торгово-промисловою палатою України 09 жовтня 2014 року за № 3666/05-4, відповідно до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 Податкового кодексу України Торгово-промислова палата України засвідчила настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 02 червня 2014 року для Публічного акціонерного товариства Луганськ-Авто при здійсненні господарської діяльності на території Луганської області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів (том 1 а.с. 47).

Листом від 29 листопада 2019 року за № 2266/10/12-32-50-08 Головне управління ДПС у Луганській області повідомило Приватному акціонерному товариству Луганськ-Авто про відсутність законних підстав та повноважень для визнання податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 111520,57 грн безнадійним та прийняття рішення про його списання (том 1 а.с.49-50).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків п.49.1 ст.49 Податкового кодексу.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У відповідності до статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (далі Закон України №1669) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014року.

Статтею 6 Закону № 1669 встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Згідно до частини 3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

За результатами аналізу вказаних норм суд вважає, що Закон України № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України.

Крім того, Закон України № 1669 прийнято у часі пізніше, ніж Податковий кодекс України.

Пунктом 56.21. статті 56 ПК України визначено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Відповідно до п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 1669, Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов`язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" № 405/2014 від 14.04.2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

Розпорядженням КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, в якому зазначено місто Лисичанськ. При цьому в самому змісті цього розпорядження прямо вказано, що воно прийняте на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Закону України № 1669-VII від 02.09.2014.

Розпорядженням КМУ від 05 листопада 2014 року № 1079-р зупинена дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053-р, при цьому в самому змісті цього розпорядження відсутнє будь-яке нормативне обґрунтування.

Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1275-р визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053 та від 05.11.2014 № 1079 та знову був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, в якому зазначено місто Сєвєродонецьк. При цьому знову в самому змісті цього розпорядження (№ 1275-р від 02.12.2015) прямо вказано, що воно прийняте на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Закону України № 1669-VII від 02.09.2014.

Прийнявши розпорядження КМУ від 05.11.2014 № 1079-р про зупинення дії розпорядження КМУ від 30.10.2014 № 1053-р, Кабінет Міністрів України до 02.12.2015 не прийняв жодного іншого розпорядження, яким би був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Наявність такого розпорядження обумовлена фактом тривання в цей період антитерористичної операції відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та дією норм Закону України № 1669-VII від 02.09.2014, зокрема, частини 5 статті 11.

Таким чином, в період з 05.11.2014 по 18.12.2015 (дата набрання чинності розпорядження № 1275-р від 02.12.2015) розпорядження КМУ від 05.11.2014 № 1079-р суперечило Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Як наслідок, в силу приписів ч. 3 ст. 11 Закону України № 1669-VII від 02.09.2014 вказане розпорядження не діяло, що автоматично в силу приписів закону надає статус чинності розпорядженню КМУ від 30.10.2014 № 1053-р, яким місто обласного значення місто Лисичанськ віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

При цьому суд зауважує, що розпорядження КМУ від 30.10.2014 № 1053-р в період з 05.11.2014 по 18.12.2015 не було скасоване або визнане таким, яке втратило чинність. Тобто, в наявності всі підстави для твердження, що в силу приписів ч. 3 ст. 11 Закону України № 1669-VII від 02.09.2014 у вказаний вище період часу розпорядження КМУ від 30.10.2014 № 1053-р діяло.

У зв`язку з вищевикладеним, можна достовірно стверджувати, що на момент виникнення спірного податкового боргу позивач знаходився на території здійснення антитерористичної операції, що підтверджується законодавчо встановленими положеннями.

Оскільки орендована позивачем земельна ділянка розташована у м. Лисичанськ Луганської області, на території, на якій згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р здійснювалася антитерористична операція, позивач в силу положень статті 6 Закону № 1669 був звільнений від плати за її використання до 08.06.2016, а саме: до внесення змін до вказаної норми Закону.

Законом України Про внесення змін до Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування від 17.05.2016 № 1365-VIII, який набрав законної сили 08.06.2016, внесені зміни до Закону № 1669, та доповнено п.4 до статті 4 Закону наступного змісту: "Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Вказаним Законом також змінено редакцію статті 6 Закону № 1669, яка з 08.06.2016 передбачає звільнення суб`єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

Згідно переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення від 7 листопада 2014 р. № 1085-р, м. Лисичанськ не належить до населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Тобто, оскільки м. Лисичанськ не належить до населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, з 08.06.2016 у позивача виникає обов`язок щодо сплати орендної плати за користування земельними ділянками, розташованими у м. Лисичанську.

За приписами ст.10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Посилання представника відповідача на дану норму Закону є необґрунтованим, оскільки статтею 6 Закону №1669, яка має пряму дію, не вимагається додаткове отримання сертифіката про засвідчення форс-мажорних обставин. До того ж, сертифікат Торгово-промислової палати України потрібен для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань, а ст. 6 Закону № 1669 передбачає не відповідальність, а звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Таким чином, відповідно до положень Закону № 1669 достатньою підставою для звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності та скасування орендної плати за користування державним та комунальним майном стосовно конкретних суб`єктів господарювання є встановлення факту здійснення ними діяльності на території проведення антитерористичної операції за період з 14.04.2014 по 07.06.2016. Отже, показники податкової звітності позивача з орендної плати за землю мають дорівнювати нулю в цей період.

Суд вважає за необхідне зауважити, що вказані положення Закону № 1669 не є податковою пільгою, що розповсюджується на позивача, не є правом позивача, реалізація якого залежить від дотримання певної процедури, а є спеціальною нормою закону, яка для суб`єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність на певній території протягом певного періоду в часі, в силу об`єктивних обставин - проведення антитерористичної операції - скасовує дію підстав для сплати, отже, і для нарахування певного податку, що відповідає принципу соціальної справедливості, що закріплений в підпункті 4.1.6. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України, та положенням пункту 56.21. статті 56 Податкового кодексу України .

Згідно з вимогами п. 54.1. ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Отже, зі змісту цієї статті є наявним такий висновок, що із зазначеного загального правила податковим законодавством можуть бути передбачені виключення, коли розмір самостійно обчисленого позивачем суми податкового та/або грошового зобов`язання, що зазначені в деклараціях, не є узгодженими, і податковий орган має їх самостійно визначити.

Відповідно до п. 54.3.3. ст. 54 Податкового кодексу України згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Тому податковий орган, визначаючи розмір орендної плати позивачу за період з червня 2014 року по січень 2015 року, мав застосувати спеціальні норми ст. 6 Закону № 1669 щодо звільнення позивача від сплати орендної плати за землю за період з 14.04.2014 по 07.06.2016 та врахувати як правильні нульові показники податкової звітності позивача за цей період, оскільки позивача звільнено від сплати цього податку в силу спеціальної норми законодавства.

Зазначене вказує на відсутність у Відповідача законних підстав для відмови позивачу у вимогах списати нарахування по орендній платі за землю в період з червня 2014 року по січень 2015 року.

Відповідно до пункту 4 частини другої ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Оскільки позивач був звільнений від сплати орендної плати з червня 2014 року по січень 2015 року, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного Управління ДПС у Луганській області щодо зарахування спрямованих Приватним акціонерним товариством «Луганськ-Авто» коштів на виконання податкових зобов`язань з орендної плати за землю з юридичних осіб 2017-2019 років на погашення податкового боргу по орендній платі за землю з юридичних осіб в розмірі 111 520,57 грн за період з червня 2014 року по січень 2015 року та зобов`язати Головне управління ДПС у Луганській області списати з Приватного акціонерного товариства «Луганськ-Авто» заборгованість по орендній платі з юридичних осіб за період з червня 2014 року по січень 2015 року у розмірі 111 520,57 грн.

Заявлені вимоги про скасування пені, нарахованої на зазначений податковий борг, та про зарахування коштів, спрямованих Приватним акціонерним товариством «Луганськ-авто» на виконання зобов`язань з орендної плати за землю з юридичних осіб за 2017-2019 роки, згідно з черговістю виникнення таких зобов`язань, є передчасними, оскільки такі дії відповідач повинен буде виконати самостійно в разі списання з позивача заборгованості по орендній платі з юридичних осіб за період з червня 2014 року по січень 2015 року у розмірі 111 520,57 грн. на підставі чинного рішення суду.

Тобто, права позивача в цій частині ще не були порушені, у зв`язку з чим не підлягають поновленню.

Відповідно до частин першої-третьої статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1669-VII цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення цього Закону. Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 11 Закону № 1669-VII Торгово-промисловій палаті України надано право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видавати сертифікати про такі обставини.

Норми Закону № 1669-VII є спеціальними у цих правовідносинах, оскільки саме ними скасований обов`язок позивача зі сплати плати за землю, починаючи з 14 квітня 2014 року.

При цьому, Верховний Суд неодноразово (зокрема, але не виключно, постанови від 30 листопада 2018 року у справі №805/3518/15-а, від 17 червня 2021 року у справі № 826/11385/17) наголошував, що стаття 6 Закону № 1669-VII мала пряму дію та не вимагала додаткового вчинення будь-яких дій (отримання сертифіката про засвідчення форс-мажорних обставин тощо) для звільнення від сплати орендної плати за земельні ділянки.

Така умова, як наявність сертифіката Торгово-промислової палати України про наявність форс-мажорних обставин, які призвели до несвоєчасної сплати земельного податку для звільнення від сплати у статті 6 Закону № 1669-VII відсутня. Потреба в цьому сертифікаті необхідна при визнанні безнадійної недоїмки та її списанні в порядку статті 10 зазначеного Закону (звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань).

Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2018 року у справі №805/3518/15-а констатував, що відсутність обов`язку сплати податкового зобов`язання виключає можливість утворення податкового боргу та відповідно формування контролюючим органом податкових вимог і стягнення ним самостійно визначених грошових зобов`язань.

У цій справі ГУ ДПС вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу в судовому порядку, однак, постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2015 року у справі №812/281/15 у задоволенні цих вимог відмовлено з тих підстав, що позивач має право на звільнення від сплати цього боргу на підставі Закону № 1669-VII.

Як встановлено судом 30.10.2019 позивач звертався до відповідача із заявою про списання безнадійного податкового боргу в розмірі 111 520,57 грн відповідно до статті 101 Податкового кодексу України, пунктів 4.1 розділу IV та п. 3.14, 3.2 розділу ІІІ Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від10.10.2013 № 577 (т. 4 арк. спр. 121).

Тому податковий орган, визначаючи розмір орендної плати позивачу за весь період, що зазначений в актах звіряння, мав застосувати спеціальні норми ст. 6 Закону № 1669 щодо звільнення позивача від сплати орендної плати за землю за період з червня 2014 року по січень 2015 року та врахувати як правильні нульові показники податкової звітності позивача за цей період, оскільки позивача звільнено від сплати цього податку в силу спеціальної норми законодавства.

Зазначене вказує на відсутність у відповідача законних підстав для відмови позивачу у вимогах списати нарахування по орендній платі за землю в період з червня 2014 року по січень 2015 року.

Оскільки позивач був звільнений від сплати орендної плати саме з червня 2014 року по січень 2015 року, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача списати заборгованість по орендній платі з юридичних осіб по території м. Лисичанськ в розмірі 111 520,57 грн, що виник в період з червня 2014 року по січень 2015 року.

Відтак, відповідач протиправно зарахував спрямовані Приватним акціонерним товариством «Луганськ-Авто» кошти на виконання податкових зобов`язань з орендної плати за землю з юридичних осіб 2017-2019 років на погашення такого безнадійного податкового боргу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог (підлягає задоволенню дві вимоги немайнового характеру), сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3842,00 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Луганській області.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Луганськ-Авто» (, місцезнаходження: вул. Маяковського, буд. 2-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська обл., 93400) до Головного управління ДПС у Луганській області (код ЄДРПОУ ВП 44082150, місцезнаходження: вул. Енергетиків, буд. 72, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93401) про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання списати безнадійний борг задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного Управління ДПС у Луганській області щодо зарахування спрямованих Приватним акціонерним товариством «Луганськ-Авто» коштів на виконання податкових зобов`язань з орендної плати за землю з юридичних осіб 2017-2019 років на погашення податкового боргу по орендній платі за землю з юридичних осіб в розмірі 111 520,57 грн за період з червня 2014 року по січень 2015 року.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Луганській області списати з Приватного акціонерного товариства «Луганськ-Авто» заборгованість по орендній платі з юридичних осіб за період з червня 2014 року по січень 2015 року у розмірі 111 520,57 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області на користь Приватного акціонерного товариства «Луганськ-Авто» судовий збір у сумі 3842,00 грн (три тисячі вісімсот сорок дві гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20 грудня 2021 року.

Суддя С.В. Борзаниця