Справа № 263/15771/20
Суддя: Кулик С. В.
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/48/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Кулик С.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції Ревіна Анатолія Олексійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області звернувся ОСОБА_1 , з позовом до інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Донецькій області Ревіна А.О., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позову зазначено, що 19.12.2020 року постановою інспектора УПП Ревіна А.О., було притягнуто ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП, на підставі того, що позивач начебто керував транспортним засобом Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання. З зазначеною постановою позивач не згоден і вважає її такою яка підлягає скасуванню, оскільки інспектор не встановлював прозорість чи світло пропускання світлових приладів, які заявлені заводом виробником, крім того відповідач не використовував жодного вимірювального прибору для визначення технічних характеристик світлових приладів, у зв`язку з чим не може чітко вказувати ступінь їх прозорості чи світло пропускання, задля фіксування вищезазначеного правопорушення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.02.2021 року відкрито провадження у справі, у порядку спрощеного позовного провадження, визначено строк для відповідача для подання відзиву на позов.

Позивач ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву разом з диском який містить фото таблицю транспортного засобу позивача, в обгрунтування якого зазначив, що факт адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, підтверджується наданими до відзиву фото таблицями на яких зображено транспортний засіб Volkswagen Toureg, державний номерний знак НОМЕР_1 , з якої вбачається наявність тонування на світлових приладах, тому вважає що постанова винесена правомірно, у зв`язки з чим просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

У зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Донецькій області лейтенанта поліції Ревіна А.О., серія ЕАН № 3574423 від 19.12.2020 року, було притягнуто ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн.

В постанові зазначено, що 19.12.2020 року о 14:07 год., за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, в Запорізьке шосе, 53, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом у якого на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання, чим порушив п.31.4.3 ПДР України.

Пунктом 31.1 Правил дорожнього руху передбачено, що технічний стан транспортник засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 31.4.3, п.п. "ґ" Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: 31.4.3. Зовнішні світлові прилади: на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання.

Частина перша статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб`єктивну сторону, об`єкт правопорушення та об`єктивну сторону. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містить складу адміністративного правопорушення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах, зокрема, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 72 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Саме на відповідача покладено процесуальний обов`язок доведення правомірності винесення ним спірної постанови.

Відповідно до ст. 76 КАС достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В порушення вищенаведених вимог відповідачем до суду не надано, належних доказів, які б підтверджували, що тонування чи покриття на розсіювачах світлових приладів, зменшує їх прозорість чи світлопропускання, та чи взагалі існує відмінне від "штатного" тонування або покриття на світлових приладах, і що такі дії вчинені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутні відомості про використання показань технічних приладів та технічних засобів для визначення обмеження прозорості та світлопропускання фар тощо, з наданої до відзиву фото таблиці на яку відповідач посилається, як на доказ вчинення адміністративного правопорушення, не можливо встановити, що тонування чи покриття на розсіювачах світлових приладів зменшує їх прозорість чи світло пропускання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, та постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись статтями 2, 72-77, 79, 286, 292-293, 295-297 КАС, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції Ревіна Анатолія Олексійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАН № 3574423 від 19.12.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Донецькій області, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В.Кулик