Справа № 160/25520/21
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальник В.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо- збагачувальний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування наказів, -
14.12.2021 року Приватне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, у якій позивач просить:
- визнати протиправними та скасувати:
17.12.2021 року від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом:
- заборони Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків вчиняти будь-які дії щодо проведення планової перевірки ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО- ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» та вчиняти будь-які дії щодо оформлення результатів перевірки (в т.ч. щодо складання акту перевірки та прийняття інших рішень) на підставі наказу 09.08.2021 № 261 «Про проведення документальної планової перевірки ПРАТ «ІНГЗК» до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.
Обґрунтування порушення оскаржуваним рішенням прав, свобод, інтересів ПРАТ «ІНГЗК» зводиться до наступного: пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (надалі - ПК України) встановлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України короновірусної хвороби. Вказана норма була чинною на дату прийняття Наказу та є чинною станом на дату подання розглядуваної позовної заяви; Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" на території України запроваджено карантин, який продовжує діяти. Як наслідок, проведення податкових перевірок, передбачених ст.77 ПК України, а також прийняття наказів про призначення таких перевірок, - заборонено; Постанова Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 року № 89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" в частині дії мораторію на проведення податкових перевірок не є частиною податкового законодавства України, суперечить положенням ПК України та не може вносити зміни в законодавство України з питань оподаткування; ПК України як закон має вищу юридичну силу ніж Постанова Кабінету Міністрів України; позиція позивача щодо неправомірності призначення та проведення податкових перевірок під час мораторію кореспондує судовій практиці в аналогічних спорах; оскаржувані накази не є дійсними, в зв`язку з підписанням наказів ПРАТ «ІНГЗК» про проведення планової перевірки не уповноваженою особою та не належним завіренням копій наказів.
Також зауважено, що норми діючого законодавства не передбачають права контролюючого органу на видання нових наказів щодо проведення перевірки у випадку оскарження наказу в судовому порядку та зупинення дії наказу про проведення перевірки ухвалою суду в порядку вжиття заходів забезпечення позову.
Представник позивача вважає, що в разі проведення контролюючим органом перевірки на підставі оскаржуваного наказу, захист прав ПРАТ «ІНГЗК» стане неможливим, оскільки мета проведення перевірки буде досягнута. Оскільки діяльність ПРАТ «ІНГЗК» має найсуттєвіший вплив на основні права багатьох громадянин України, невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наступне.
Заява про забезпечення позову відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Тобто, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Згідно з частиною 4 статті 150 КАС України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Таким чином, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Отже, обов`язковою умовою для застосування судом заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або є очевидними ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Суд зазначає, що 16.12.2021 року через канцелярію суду від представника позивача надходила аналогічна заява про забезпечення позову шляхом:
- заборони Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків вчиняти будь-які дії щодо проведення планової перевірки ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО- ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» та вчиняти будь-які дії щодо оформлення результатів перевірки (в т.ч. щодо складання акту перевірки та прийняття інших рішень) на підставі наказу 09.08.2021 № 261 «Про проведення документальної планової перевірки ПРАТ «ІНГЗК» до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.
При цьому суд зазначає, що представником позивача не наведено нових аргументів, яким суд не надав оцінку в ухвалі від 17.12.2021 року, якою аналогічне за змістом клопотання було частково задоволено, та не надано жодних доказів появи нових або зміни існуючих обставин, що вказували б на наявність підстав забезпечення позову відповідно до заяви про забезпечення позову від 17.12.2021 року.
Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України, ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Керуючись ст.ст. 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
УХВАЛИВ:
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник