Справа № 240/7898/21
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Житомир справа № 240/7898/21

категорія 113020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 із позовом, в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить: визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області про заборону в`їзду в Україну ОСОБА_3 на період з 25.08.2020 по 17.08.2023.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 23.04.2021 прикордонним нарядом відділу державної прикордонної служби «Львів-аеропорт» прийнято рішення про відмову в перетині державного кордону України іноземцю ОСОБА_3 , у зв`язку із наявними відомостями у системі "Гарт-1" про заборону в`їзду в країну, внесеними посадовими особами Управління ДМС України в Житомирській області, на підставі матеріалів наданих Коростишівським районним відділом вказаного управління. Пояснює, що позивачу про таку заборону відомо не було, а штраф за порушення вимог ч.1 ст.203 КУпАП в розмірі 3400 грн накладений постановою від 27.11.2020, сплачено позивачем 08.12.2020. Крім того наголошує, що позивачем у добровільному порядку виконано рішення управління про примусове повернення з України в термін до 20.12.2020.

Вважає, що оскаржуване рішення винесено відповідачем безпідставно, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 27.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

16.09.2021 від відповідача надійшло до суду клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у задоволенні якого ухвалою суду від 30.09.2021 відмовлено.

23.09.2021 на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог. Обґрунтовуючи свою правову позицію вказує, що у зв`язку із несплатою, у законодавчо обґрунтовані строки, штрафу позивачем управлінням прийнято оскаржуване рішення, яким заборонено Гусейнову Етібару в`їзд в Україну. Не погоджується з твердженням представника позивача про сплату штрафу, пояснює, що копія квитанції додана до матеріалів справи, підтверджує сплату штрафу накладеного Коростишівським відділом УДМС постановою ПН МЖТ №000629 від 27.11.2020, в той час підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 17.08.2020 є несплата, накладеного Коростишівським відділом УДМС адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн (подвійного 6800,00 грн), відповідно до постанови серії ПН МЖТ №000510 від 26.06.2020. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.06.2020 посадовими особами Корольовського РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області виявлено громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , без відповідних дозвільних документів для перебування на території України.

За порушення встановлених правил перебування в Україні, а саме проживання без документів на право проживання в Україні, ухилення від виїзду з України після закінчення визначеного терміну перебування, Корольовським РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області на позивача складено адміністративний протокол серії ПР МЖТ № 000515 та винесено постанову серії ПН МЖТ № 000510 про накладення на останнього адміністративного стягнення у вигляді сплати штрафу на користь держави у розмірі 3400,00 грн.

Накладений штраф, у встановлений вимогами КУпАП строк, позивачем не сплачено, що слугувало підставою для направлення його до Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального для примусового виконання.

Вказані підстави, слугували винесенню відповідачем рішення щодо заборони позивача в`їжджати на територію України протягом 3 років, з чим позивач не погоджується.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-VI від 22.09.2011 (далі - Закон №3773-VI) іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

У той час, ч.3 ст. 9 вказаного Закону передбачено, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Статтею 17 Закону №3773-VI передбачено, що іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

У продовженні строку перебування іноземцю або особі без громадянства може бути відмовлено в разі відсутності для цього підстав та достатнього фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних із перебуванням іноземця або особи без громадянства в Україні, або відповідних гарантій від приймаючої сторони.

Продовження строку перебування на території України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч.1 ст.26 Закону №3773-VI передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Абз.7 ч.1 до ст.13 вказаного Закону передбачено, що в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється: якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну.

За наявності підстав, зазначених в абзацах другому, сьомому і восьмому частини першої цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України (ч.2 ст.13 Закону №3773-VI).

Рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону, або уповноваженим підрозділом Національної поліції України. У разі невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства забороняється подальший в`їзд в Україну на десять років, що додається до частини строку заборони в`їзду в Україну, який не сплив до моменту прийняття повторного рішення про заборону в`їзду в Україну (ч.3 ст.13 Закону №3773-VI).

Як свідчать матеріали справи, відповідачем прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну від 17.08.2020 строком на три роки, тобто до 17.08.2023. Підставами для прийняття вказаного рішення слугував факт несплати позивачем, у визначений законодавством строк, штрафу у розмірі 3400,00 грн, накладеного постановою серії ПН МЖТ №000510 від 26.06.2020 (а.с.73), за проживання без документів на проживання в Україні, ухилення від від`їзду з України після закінчення відповідного терміну перебування.

Відомості про сплату вищевказаного штрафу матеріали справи не містять. Представником позивача до позовної заяви додано квитанцію, якою підтверджується сплата штрафу (08.12.2020) у розмірі 3400,00 грн, накладеного постановою Коростишівського відділу УДМС ПН МЖТ №000629 від 27.11.2020, однак підставою для прийняття оскаржуваного рішення є несплата, накладеного Корольовським відділом УДМС адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн (подвійного 6800 грн) відповідно до винесеної постанови серії ПН МЖТ №000510 від 26.06.2020.

Відтак, як вже зазначалося, положеннями Закону №3773-VI передбачено, що однією із підстав, коли в`їзд на територію України іноземцю або особі без громадянства не дозволяється є наявність адміністративного стягнення у вигляді штрафу, що у свою чергу свідчить щодо безпідставності скасування оскаржуваного рішення відповідача.

Відповідно до п.3 Інструкції про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженої наказом МВС України від 17 грудня 2013 року №1235 (далі - Інструкція), рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за наявності підстав, зазначених в абзацах другому, третьому та сьомому частини першої статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Дія цієї Інструкції не поширюється на рішення про заборону подальшого в`їзду в Україну особам, яке приймається територіальними органами та територіальними підрозділами ДМС, органами охорони державного кордону, органами Служби безпеки України згідно зі статтею 26Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно з ч.2 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки.

З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне наголосити, що на даний час, існують підстави, що визначені ст.13 Закону №3773-VI (адміністративне стягнення, у вигляді штрафу, який не сплаченого у передбачені законодавством строки), які зумовлюють необхідність встановлення зборони в`їзду іноземцю на території України строком на 3 роки до 17.07.2023.

Питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст.139 КАС України, судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , посвідка на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 видана 31.07.2019 органом 8011, дійсна до 30.07.2020) до Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області (вул. Пушкінська, 44, м.Житомир,10008. ) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 22 грудня 2021 р.