Справа № 214/8017/20
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 214/8017/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамент патрульної поліції на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27.09.2021 в адміністративній справі №214/8017/20 за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 2 роти Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Бабік Андрія Івановича, третя особа: Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамент патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу із адміністративним позовом до Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Бабік Андрія Івановича, третя особа: Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамент патрульної поліції, в якому просив постанову серії ЕАМ № 3397353 від 07.11.2020року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу скасувати.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 07.11.2020 о 10-55 год. в м. Кривий Ріг позивач керував транспортним засобом БМВ з н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 73 км/год, чим порушив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем TruCam LTI 20/20 NC 000659, чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України, після чого було складено Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Дійсно , в зазначений день та час позивача зупинили співробітники поліції та повідомили, що його транспортний засіб , приблизно за 5-10 км до зупинки, рухався з перевищенням швидкісного режиму, чим порушив вимоги п.12.4. ПДР України.Позивач пояснював відповідачеві, що на тій ділянці дороги за кермом транспортного засобу він не знаходився, тому він не порушував вимоги ПДР України, тому його не можуть притягти до адміністративної відповідальності. Проте, дані пояснення відповідачем ігнорувалися та на позивача було складено оскаржувану постанову., також протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 185, 173, 261 КУпАП, та позивача було затримано та доставлено до Покровського відділу поліції для складання адміністративних матеріалів. За таких обставин, вважає, що інспектор безпідставно виніс оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення за відсутності в діях позивача склад адміністративного правопорушення, не має належних доказів його вини. В даному випадку відсутні будь-які належні докази того,що саме позивач рухався на транспортному засобі з перевищенням швидкості.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27.09.2021 позовні вимоги задоволені.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ухвалення рішення з невідповідністю висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи своєї скарги, апелянт посилається на те, що під час винесення оскаржуваного рішення відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєного правопорушення, обґрунтовано виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідно до оскаржуваної постанови серії ЕАМ № 337353 від 07.11.20220 року ОСОБА_1 , 07.11.2020 року о 10-55 год. керуючи транспортним засобом зі швидкістю 73 км/год. чим порушив п.12.4.ПДР України. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем TruCam LTI 20/20 NC 000659, БК 00038, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 122 КУпАП.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Так, за приписами частини 1статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII), а також статті 19 Конституції України поліція має діяти виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В п.1 ст.247 КУпАП зазначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Водночас, п. 12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252КУпАПпередбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Додатком 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 5 розділу IV), затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, передбачено заповнення п. 7 «до постанови додаються».

В порушення зазначених вимог в п. 7 спірної постанови відповідача додатки не зазначені.

Водночас, до відзиву на позов відповідачем надано dvd-диск, на якому наявні відеозаписи подій від 07.11.2020 з bodycam поліцейського (а.с. 36).

Колегія суддів зазначає, що наданий відповідачем до суду диск із записом подій від 07.11.2020 з bodycam поліцейського не зазначено в пункті 7 спірної постанови, у зв`язку з чим остання не може бути визнана такою, що складена у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції № 1395, тому суд визнає такий доказ неналежним.

Судом враховано правову позицію Верховного Суду в постанові від 23.12.2019 року у справі № 524/253/17.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку що відповідач не довів законність постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складеної відносно позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення п. 12.4 ПДР не підтверджено належними та допустимими доказами.

На підставі встановлених обставин та аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР в їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про скасування спірної постанови відповідача та закриття провадження у справі.

Водночас, суд першої інстанції, скасовуючи спірну постанову відповідача, виходив з того, що на фотознімку з лазерного вимірювача швидкості руху TRUCAM LTI 20/20 № NC000659 не зафіксовано особу, яка перебуває за кермом даного автомобілю.

Водночас, судом апеляційної інстанції скасовано постанову відповідача з інших підстав, тому рішення суду підлягає зміні в мотивувальній частині.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції вірно вирішив справу по суті позовних вимог, однак рішення суду першої інстанції підлягає зміні в мотивувальній частині щодо підстав скасування спірної постанови відповідача.

Суд вказує, що судом першої інстанції в порушення ч. 1 ст. 286 КАС України справа розглянута у строк, який є більшим ніж 10 днів. Разом з тим, такі порушення норм процесуального права не є підставами для скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 77, 272, 286, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамент патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27.09.2021 в адміністративній справі №214/8017/20 змінити в мотивувальній частині щодо підстав скасування спірної постанови відповідача.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 15 грудня 2021 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва