Справа № 540/8289/21
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 грудня 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/8289/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Ковбій О.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить

- визнати неправомірними дії державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), щодо винесення постанови ВП № 51882700 від 20.06.2017 року про стягнення виконавчого збору та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 51882700 від 20.06.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору на користь держави в розмірі 52461,17 грн.;

- визнати неправомірними дії державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), щодо винесення постанови ВП № 59109069 від 14.05.2019 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови ВП № 51882700 від 20.06.2017 року про стягнення виконавчого збору та скасувати постанову ВП № 59109069 від 14.05.2019 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови ВП № 51882700 від 20.06.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України з наступних підстав.

Положеннями п.2 ч.5 ст.160 КАС України визначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Також, ч.6 зазначеної статті передбачено - якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

Однак, в порушення цих вимог представником позивача не зазначено в позовній заяві власного реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номеру і серії власного паспорта.

Також суд зазначає, що згідно п.1 ч.2 ст. 287 КАС України позовну заяву в справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно норм спеціального закону, а саме, ч.5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Так, ОСОБА_1 оскаржено постанову відповідача про стягнення виконавчого збору ВП № 51882700 від 20.06.2017 року та постанову відповідача у ВП № 59109069 від 14.05.2019 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови ВП № 51882700 від 20.06.2017 року.

Позивач стверджує, що про існування оскаржених постанов йому стало відомо 12.10.2021 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження №51882700.

Однак, суд критично ставиться до такого твердження в силу наступного.

Так, відповідно ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, з аналізу положень ст. 122 КАС України, ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 287 КАС України в їх системному взаємозв`язку вбачається, що вони кореспондуються між собою в частині визначення моменту, з якого слід починати обрахунок строку звернення особи до суду.

Отже, для з`ясування питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно встановити фактичну обставину, з настанням якої позивач дізнався або мав би дізнатися про порушення свого права.

Так, суд звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 вже звертався до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом про скасування згаданих вище постанов державного виконавця.

Однак, ухвалою суду від 02.11.2021 року позовну заяву залишено без розгляду в зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Крім іншого, ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду в справі №540/6315/21, яка набрала законної сили, встановлені обставини, які згідно приписів ч.4 ст. 78 КАС України не підлягають доказуванню повторно при вирішенні даної справи.

Так, судом при попередньому розгляді встановлено, зокрема те, що ОСОБА_2 був обізнаний про існування виконавчого провадження ВП №59109069 щодо примусового виконання постанови Корабельного РВ ДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області від 20.06.2017 року №51882700 про стягнення виконавчого збору в сумі 52461,17 грн з 27.11.2019 року.

Ухвала суду не була оскаржена позивачем та набула законної сили, отже, обставини нею встановлені підлягають застосуванню при вирішенні даної справи.

Твердження позивача про те, що при попередньому розгляді справи позовну заяву залишено без розгляду через відсутність клопотання про поновлення пропущених строків, суд вважає безпідставним, оскільки дійсною підставою було те, що судом з поданих матеріалів не встановлено об`єктивних перешкод для своєчасного звернення ОСОБА_1 до суду.

Крім наведеного, про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права неодноразово згадував ЄСПЛ, зокрема від 07.07.1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain". У ньому зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи (рішення ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 3.04.2008 р. заява №3236/03).

Таким чином, про існування оскаржених постанов позивач дізнався 27.11.2019 року, а з позовом звернувся 17.12.2021 року, тобто з порушенням десятиденного строку майже на 2 роки.

Суд зазначає, що при вирішенні питання пропуску строку врахуванню підлягає й тривалість такого пропуску.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22.10.96 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Щодо застосування строку позовної давності в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд зазначив, що дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно повязано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

В даному випадку строк, встановлений ст.287 КАС України та ч.5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", пропущено на два роки.

Стосовно клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Так, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Позивачем не вказано жодної обставини, яка об`єктивно унеможливила б його звернення до суду за захистом своїх прав протягом визначеного законом строку.

Водночас, вказані позивачем причини не можуть бути визнані судом поважними, оскільки не носять ознак об`єктивності та непереборності.

Позивачем не вказано обставин, що заважали його зверненню до суду, а лише зазначено про те, що строк слід вважати таким, що не пропущено, оскільки оскаржуваних постанов він не отримував.

Стосовно викладеного суд зазначає, що наведені вище норми КАС України визначають датою, з якої починає перебіг строк звернення до суду, як ту, з якої особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а не день отримання спірних рішень.

Датою, з якої особі стало відомо про порушення прав є 27.11.2019 року, отже саме цей день є днем початку перебігу строку звернення до суду.

Таким чином, суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Враховуючи викладені обставини вбачаються підстави для залишення позовної заяви без руху для надання можливості позивачу звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення (в разі необхідності), вказати інші підстави для поновлення строку або надати докази, що строк не пропущено, а також для надання строку на подання заяви про усунення наступних недоліків:

- подання до суду належним чином оформленої позовної заяви з зазначенням відносно представника позивача: власного реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номеру і серії власного паспорта;

Тому така заява відповідно до ч.1 ст. 123, ч.1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалила:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/8289/21 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя О.В. Ковбій