Справа № 140/10084/21
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року ЛуцькСправа № 140/10084/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Поліської митниці Держмитслужби (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA204120/2021/000180/2 від 22 травня 2021 року, №UA204120/2021/000175/2 від 17 травня 2021 року, №UA204120/2021/000171/2 від 13 травня 2021 року, №UA204120/2021/000162/1 від 21 квітня 2021 року, №UA204120/2021/000160/1 від 19 квітня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 березня 2021 року між Glory sp. Z.o.o. (Польща) та ФОП ОСОБА_1 було укладено Контракт №10/03/21-UA. Згiднo дaнoгo кoнтpaктy продавець Польська фірма Glory sp. Z.o.o. (+Польща) мала обов`язок постачати товари - картопля свіжа продовольча врожаю 2020 року, в адресу ФОП ОСОБА_1 на умовах DAP Луцьк згідно інвойсів та по ціні зазначеній в інвойсах.

Позивач з метою декларування товару - картопля свіжа продовольча врожаю 2020 року, подав відповідачу митні декларації (далі - МД), а саме: від 22 травня 2021 року №UA204120/2021/078486, від 17 травня 2021 року №UA204120/2021/073735, від 13 травня 2021 року №UA204120/2021/071636, від 21 квітня 2021 року №UA204120/2021/057899, від 19 квітня 2021 року №UA204120/2021/055893.

Зазначає, що під час митного оформлення до кожної з декларацій митному органу було подано достатню кількість документів для завершення митного оформлення за першим методом, а саме: сертифікат якості, пакувальний лист, рахунок фактуру (інвойс), автотранспортну накладну, експортну декларацію (країни відправлення товару), банківський платіжний документ, що підтверджує оплату товару, контракт із змінами та доповненнями (договір купівлі-продажу товару), фіто-санітарний сертифікат, листи-пояснення.

Однак Поліською митницею ДМС було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204120/2021/000180/2 від 22 травня 2021 року, №UA204120/2021/000175/2 від 17 травня 2021 року, №UA204120/2021/000171/2 від 13 травня 2021 року, №UA204120/2021/000162/1 від 21 квітня 2021 року, №UA204120/2021/000160/1 від 19 квітня 2021 року.

Із прийнятими рішеннями позивач не погоджується, вважає їх протиправними і такими, що підлягають скасуванню, оскільки ним були подані всі необхідні та наявні документи, які підтверджують ціну товару і дають можливість визначити митну вартість за основним методом, до того ж надано й інші наявні додаткові документи, які витребовувались митним органом. При цьому, в оскаржуваних рішеннях не вказано жодного джерела інформації, а також відсутній обґрунтований розрахунок числового значення скоригованої митної вартості який всупереч статті 55 МК України не був наданий декларанту на його письмову вимогу. Подані документи не містили розбіжностей, а тому твердження митного органу викладені в оскаржуваних рішеннях щодо розбіжностей є надуманими та безпідставними і відповідно ніяким чином не впливають на визначення митної вартості за першим методом, з огляду на що просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в даній адміністративній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог статті 262 КАС України.

У відзиві на позовну заяву від 03 листопада 2021 року №7.13-10/8.19-05/768, представник відповідача заявлених позовних вимог не визнав, мотивуючи тим, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 МК України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митними деклараціями, встановлено наявність в документах розбіжностей щодо вартості та обставин здійснення зовнішньоекономічної операції, не подання митниці товаросупровідних документів на підставі яких здійснювався експорт товарів з території Республіки Польща, а також невідповідність висновку експерта вимогам щодо джерела цінової інформації.

При цьому декларанта повідомлено, що ним надано висновок експерта, яким для визначення ринкової вартості товарів до переліку цінових пропозицій на ринку Польщі застосовано ціну, яка однозначно не включає транспортування до митного кордону України та місця розвантаження (м. Луцьк, Україна). Попри це, експертом здійснено максимальне коригування вартості з огляду на оптову партію та визначено вартість на умовах DAP м. Луцьк.

У зв`язку з виявленими неточностями, розбіжностями у наданих декларантом документах, та з не наданням усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених частинами другою четвертою статті 53 МК України та у відповідності до частини п`ятої статті 54 МК України, за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів.

З наведених підстав представник відповідача просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Поліської митниці Держмитслужби про залучення у справі 140/10084/21 другим відповідачем Волинської митниці.

На адресу суду 18 листопада 2021 року надійшла відповідь на відзив, у якій позивач додатково звертає увагу, що декларантом було замовлено та надано митному органу висновки судового експерта Мельника С.М., якими, останній повністю підтвердив, що заявлена митна вартість задекларованого товару відповідає вартості заявленій в інвойсах. Твердження митного органу про розбіжності по вартості вказаній в експортній декларації та в інвойсах спростовується листами-поясненнями продавця, в яких зазначено, що при заповненні митної декларації суб`єкт (митний брокер) повинен вибрати та проставити в зазначеній декларації середню статистичну вартість. Щодо ненадання витребуваних документів, зокрема виписки із бухгалтерської документації продавця звертає увагу, що такі документи не були надані митному органу, тому що вони були у декларанта відсутні та становлять комерційну таємницю продавця, про що свідчить лист продавця, який відмовив у зв`язку із цим надати їх декларанту.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Між ФОП ОСОБА_1 (Україна) (покупець) та Glory sp. Z.o.o. (Польща) (продавець) було укладено контракт від 10 березня 2021 року №10/03/21-UA (а.с.24-25) за умовами контракту продавець зобов`язується поставити покупцеві картоплю свіжу продовольчу врожаю 2020 року (далі - товар), зазначений в рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною даного договору. Поставка товару відбувається окремими партіями. Асортимент, кількість, ціна одиниці товару узгоджуються сторонами і закріплюються в рахунку-фактурі. Країна походження товару - Республіка Польща (п.п. 1.1.-1.4. контракту).

Відповідно до п.п. 2.1.-2.3. контракту ціни за одиницю товару встановлюються в польських злотих (PLN). Вартість тари включена у вартість товару. Загальна сума контракту складає 630 000,00 польських злотих. Оплата за товар проводиться покупцем на умовах 100% передоплати шляхом перечислення коштів на розрахунковий рахунок продавця, вказаний в цьому договорі до моменту відвантаження, на підставі виставлених рахунків-фактур (проформ-інвойсів) відправлених покупцеві продавцем електронною поштою.

Відповідно до п.п. 3.1.-3.3. даного договору поставка товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах Інкотермс-2010 DAP м. Луцьк. Відгрузка товару повинна бути здійснена в термін 10-ти днів з моменту отримання повної оплати. На всі види товару продавець надає покупцеві комплект документів (підтверджують походження, якість, кількість) необхідний для вивезення товару за межі Республіки Польща (CMR, фіто-санітарний сертифікат, рахунок-фактура, сертифікат якості, пакувальний лист).

ФОП ОСОБА_1 на умовах контракту від 10 березня 2021 року №10/03/21-UA придбав у Польської фірми Glory sp. Z.o.o. товар - картопля свіжа продовольча, з метою митного оформлення якого декларантом було подано митні декларації:

від 22 травня 2021 року №UA204120/2021/078486, товар: овочі свіжі: картопля свіжа продовольча, врожай 2020 року, вага нетто - 22000 кг., ГОСТ 7176-85, умови зберігання при температурі від +2 гр.С до + 5 гр.С, термін придатності 10 місяців, упакована та фасована в 1466 поліетиленові сітки вагою по 15 кг, 1 поліетиленова сітка вагою по 10 кг на дерев`яних піддонах. Виробник WRZOSEK STANISLAW, PL.

від 17 травня 2021 року №UA204120/2021/073735, товар: овочі свіжі: картопля свіжа продовольча, врожай 2020 року, вага нетто - 22000 кг., ГОСТ 7176-85, умови зберігання при температурі від +2 гр.С до + 5 гр.С, термін придатності 10 місяців, упакована та фасована в 1466 поліетиленові сітки вагою по 15 кг, 1 поліетиленова сітка вагою по 10 кг на дерев`яних піддонах. Виробник GOSPODARSTWO ROLNE, PL.

від 13 травня 2021 року №UA204120/2021/071636, товар: овочі свіжі: картопля свіжа продовольча, врожай 2020 року, вага нетто - 22000 кг., ГОСТ 7176-85, умови зберігання при температурі від +2 гр.С до + 5 гр.С, термін придатності 10 місяців, упакована та фасована в 1466 поліетиленові сітки вагою по 15 кг, 1 поліетиленова сітка вагою по 10 кг на дерев`яних піддонах. Виробник GOSPODARSTWO ROLNE, PL.

від 21 квітня 2021 року №UA204120/2021/057899, товар: овочі свіжі: картопля свіжа продовольча, врожай 2020 року, вага нетто - 22000 кг., ГОСТ 7176-85, умови зберігання при температурі від +2 гр.С до + 5 гр.С, термін придатності 10 місяців, упакована та фасована в 1466 поліетиленові сітки вагою по 15 кг, 1 поліетиленова сітка вагою по 10 кг на дерев`яних піддонах. Виробник WRZOSEK STANISLAW, PL.

від 19 квітня 2021 року №UA204120/2021/055893, товар: овочі свіжі: картопля свіжа продовольча, врожай 2020 року, вага нетто - 22000 кг., ГОСТ 7176-85, умови зберігання при температурі від +2 гр.С до + 5 гр.С, термін придатності 10 місяців, упакована та фасована в 1466 поліетиленові сітки вагою по 15 кг, 1 поліетиленова сітка вагою по 10 кг на дерев`яних піддонах. Виробник WRZOSEK STANISLAW, PL.

У вказаних деклараціях вартість була визначена за основним методом - за ціною договору (контракту) - 5500 PLN.

Для підтвердження митної вартості до митної декларації від 22 травня 2021 року №UA204120/2021/078486 декларант додав такі документи: зовнішньоекономічний контракт від 10 березня 2021 року №10/03/21-UA; рахунок-проформу від 20 травня 2021 року №51; банківський платіжний документ (MUR) 41 від 20 травня 2021 року; сертифікат якості від 21 травня 2021 року №51; пакувальний лист від 21 травня 2021 року №51; рахунок-фактуру (інвойс) від 21 травня 2021 року №51; автотранспортну накладну від 21 травня 2021 року №б/н; прайс-лист виробника товару від 01 квітня 2021 року; фіто-санітарний сертифікат від 21 травня 2021 року EU/PL/095680; експортну декларацію (країни відправлення товару) №21PL301010E0574958 від 21 травня 2021 року; листи-пояснення Glory sp. Z.o.o. (Польща) від 13 квітня 2021 року (а.с.24-25,39-52).

За результатами опрацювання митницею поданих документів декларанту 22 травня 2021 року надіслано електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи про підтвердження визначеної митної вартості товарів, що імпортувались (а.с.34), у відповідь на яке позивачем листом було надано пояснення та додаткові документи, зокрема: лист продавця щодо неможливості надання бухгалтерської документації, оскільки це є комерційною таємницею; лист про те, що вантаж не був застрахований; лист продавця щодо розбіжностей в експортній декларації та інвойсі; висновок експерта від 22 травня 2021 року №121/2021 про якісні та вартісні характеристики товарів.

Однак, відповідач прийняв рішення №UA204120/2021/000180/2 від 22 травня 2021 року про коригування митної вартості товарів згідно із графою 30 якого визначив митну вартість товару за резервний методом у розмірі 16266,80 PLN (замість 5500 PLN, що була заявлена декларантом).

У графі 33 вказаного рішення зазначено, що вартість імпортованих товарів не може бути визнана за рівнем, заявленим декларантом, оскільки декларантом не подано в повному обсязі додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України. Документи, подані декларантом до митного оформлення товару за митною декларацією містять розбіжності, зокрема: - п. 2.1. контракту від 10 березня 2021 року №10/03/21-UA передбачено, що ціни на товар включають в себе вартість товару та тари, а п.3.1. цього ж контракту передбачено, що ціни визначені виходячи з умов поставки DAP м. Луцьк. При цьому вказані інвойси не містять інформацію про вартість фрахту. Зазначене спричиняє сумніви у достовірності заявлення умов продажу товарів і ціни, що підлягала сплаті за імпортовані товари; - до митного оформлення подано декларацію країни відправлення №21PL301010E0574958 від 21 травня 2021 року, в якій числове значення вартості товарів відрізняється від числового значення зазначеного в інвойсі від 21 травня 2021 року №51; - додатково наданий висновок експерта від 22 травня 2021 року №121/2021 містить інформацію про вартість товарів на рівні, заявленому декларантом. Попри це, у висновку чітко зазначено, що дана вартість не включає транспортних витрат, тобто вартості витрат на транспортування товарів до місяця ввезення на митну територію України та витрат на навантаження та страхування, що передбачені ч. 10 ст. 58 МК України. Тобто, додатково наданий декларантом висновок не підтверджує вартість, заявлену декларантом.

Митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів: МД від 19 березня 2021 року №UA209170/2021/31134 - 0,20 USD/кг.

За результатом проведеної відповідно до положень частини четвертої статті 57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару, що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58- 63 МК України, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МК України. При цьому, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використано найменшу вартість із альтернативних, що наявна у митниці.

Митну вартість імпортованого товару визначено на основі раніше визнаних митницею рівнів митних вартостей: МД від 19 березня 2021 року №UA209170/2021/31134 (0,20 USD/кг). Числове значення митної вартості товару у валюті фактури за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення становить -16266,80 злотих, або у національній валюті України - 120852,5639 грн. РМВ товару становить 0,20 USD/кг (0,7394 злотих/кг) (а.с.30-31).

Для підтвердження митної вартості до митної декларації від 17 травня 2021 року №UA204120/2021/073735 декларант додав такі документи: зовнішньоекономічний контракт від 10 березня 2021 року №10/03/21-UA; рахунок-проформу від 11 травня 2021 року №45; банківський платіжний документ (MUR) 39 від 11 травня 2021 року; сертифікат якості від 13 травня 2021 року №45; пакувальний лист від 13 травня 2021 року №45; рахунок-фактуру (інвойс) від 13 травня 2021 року №45; автотранспортну накладну від 14 травня 2021 року №б/н; прайс-лист виробника товару від 01 квітня 2021 року; фіто-санітарний сертифікат від 13 травня 2021 року EU/PL/0978440; експортну декларацію (країни відправлення товару) №21PL301010E0538400 від 14 травня 2021 року; листи-пояснення Glory sp. Z.o.o. (Польща) від 13 та 14 травня 2021 року (а.с.25-26,77-90).

За результатами опрацювання митницею поданих документів декларанту 17 травня 2021 року надіслано електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи про підтвердження визначеної митної вартості товарів, що імпортувались (а.с.72), у відповідь на яке позивачем листом було надано пояснення та додаткові документи, зокрема: лист продавця щодо неможливості надання бухгалтерської документації, оскільки це є комерційною таємницею; лист про те, що вантаж не був застрахований; лист продавця щодо розбіжностей в експортній декларації та інвойсі; висновок експерта від 17 травня 2021 року №114/2021 про якісні та вартісні характеристики товарів.

Однак, відповідач прийняв рішення №UA204120/2021/000175/2 від 17 травня 2021 року про коригування митної вартості товарів згідно із графою 30 якого визначив митну вартість товару за резервний методом у розмірі 16412,00 PLN (замість 5500 PLN, що була заявлена декларантом).

У графі 33 вказаного рішення зазначено, що вартість імпортованих товарів не може бути визнана за рівнем, заявленим декларантом, оскільки декларантом не подано в повному обсязі додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України. Документи, подані декларантом до митного оформлення товару за митною декларацією містять розбіжності, зокрема: - п.2.1. контракту від 10 березня 2021 року №10/03/21-UA передбачено, що ціни на товар включають в себе вартість товару та тари, а п.3.1. цього ж контракту передбачено, що ціни визначені виходячи з умов поставки DAP м. Луцьк. При цьому вказані інвойси не містять інформацію про вартість фрахту. Зазначене спричиняє сумніви у достовірності заявлення умов продажу товарів і ціни, що підлягала сплаті за імпортовані товари; - до митного оформлення подано декларацію країни відправлення №21PL301010E0538400 від 14 травня 2021 року, в якій числове значення вартості товарів відрізняється від числового значення зазначеного в інвойсі від 13 травня 2021 року №45; - додатково наданий висновок експерта від 17 травня 2021 року №114/2021 містить інформацію про вартість товарів на рівні, заявленому декларантом. Попри це, у висновку чітко зазначено, що дана вартість не включає транспортних витрат, тобто вартості витрат на транспортування товарів до місяця ввезення на митну територію України та витрат на навантаження та страхування, що передбачені ч. 10 ст. 58 МК України. Тобто, додатково наданий декларантом висновок не підтверджує вартість, заявлену декларантом.

Митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів: МД від 19 березня 2021 року №UA209170/2021/31134 - 0,20 USD/кг.

За результатом проведеної відповідно до положень частини четвертої статті 57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару, що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58- 63 МК України, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МК України. При цьому, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використано найменшу вартість із альтернативних, що наявна у митниці.

Митну вартість імпортованого товару визначено на основі раніше визнаних митницею рівнів митних вартостей: МД від 19 березня 2021 року №UA209170/2021/31134 (0,20 USD/кг). Числове значення митної вартості товару у валюті фактури за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення становить -16412,00 злотих, або у національній валюті України - 121570,2488 грн. РМВ товару становить 0,20 USD/кг (0,746 злотих/кг) (а.с.70-71).

Для підтвердження митної вартості до митної декларації від 13 травня 2021 року №UA204120/2021/071636 декларант додав такі документи: зовнішньоекономічний контракт від 10 березня 2021 року №10/03/21-UA; рахунок-проформу від 06 травня 2021 року №42; банківський платіжний документ (MUR) 38 від 06 травня 2021 року; сертифікат якості від 10 травня 2021 року №42; пакувальний лист від 10 травня 2021 року №42; рахунок-фактуру (інвойс) від 10 травня 2021 року №42; автотранспортну накладну від 10 травня 2021 року №б/н; прайс-лист виробника товару від 01 квітня 2021 року; фіто-санітарний сертифікат від 10 травня 2021 року EU/PL/0957908; експортну декларацію (країни відправлення товару) №21PL301010E0520739 від 10 травня 2021 року; листи-пояснення Glory sp. Z.o.o. (Польща) від 10 травня 2021 року (а.с.25-26,115-128).

За результатами опрацювання митницею поданих документів декларанту 13 травня 2021 року надіслано електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи про підтвердження визначеної митної вартості товарів, що імпортувались (а.с.110), у відповідь на яке позивачем листом було надано пояснення та додаткові документи, зокрема: лист продавця щодо неможливості надання бухгалтерської документації, оскільки це є комерційною таємницею; лист про те, що вантаж не був застрахований; лист продавця щодо розбіжностей в експортній декларації та інвойсі; прайс-лист продавця; висновок експерта від 13 травня 2021 року №111/2021 про якісні та вартісні характеристики товарів.

Однак, відповідач прийняв рішення №UA204120/2021/000171/2 від 13 травня 2021 року про коригування митної вартості товарів згідно із графою 30 якого визначив митну вартість товару за резервний методом у розмірі 16500,00 PLN (замість 5500 PLN, що була заявлена декларантом).

У графі 33 вказаного рішення зазначено, що вартість імпортованих товарів не може бути визнана за рівнем, заявленим декларантом, оскільки декларантом не подано в повному обсязі додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України. Документи, подані декларантом до митного оформлення товару за митною декларацією містять розбіжності, зокрема: - в платіжному дорученні в іноземній валюті (MUR) 25 від 16 березня 2021 року в 70 графі (деталі оплати) зазначено інвойси №№41-5500, 42-500, 43-5500 від 06 травня 2021 року, тоді як до митного оформлення подано рахунок-фактуру (інвойс) від 10 травня 2021 року №42. Додатково наданий декларантом висновок не підтверджує вартість заявлену декларантом.

Митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів: МД від 16 березня 2021 року №UA209190/2021/7161 - 0,20 USD/кг.

За результатом проведеної відповідно до положень частини четвертої статті 57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару, що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58- 63 МК України, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МК України. При цьому, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використано найменшу вартість із альтернативних, що наявна у митниці.

Митну вартість імпортованого товару визначено на основі раніше визнаних митницею рівнів митних вартостей: МД від 16 березня 2021 року №UA209190/2021/7161 (0,20 USD/кг). Числове значення митної вартості товару у валюті фактури за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення становить -16500,00 злотих, або у національній валюті України - 121618,2000 грн. РМВ товару становить 0,20 USD/кг (0,75 злотих/кг) (а.с.106-107).

Для підтвердження митної вартості до митної декларації від 21 квітня 2021 року №UA204120/2021/057899 декларант додав такі документи: зовнішньоекономічний контракт від 10 березня 2021 року №10/03/21-UA; рахунок-проформу від 15 квітня 2021 року №33; банківський платіжний документ (MUR) 34 від 15 квітня 2021 року; сертифікат якості від 16 квітня 2021 року №33; пакувальний лист від 16 квітня 2021 року №33; рахунок-фактуру (інвойс) від 16 квітня 2021 року №33; автотранспортну накладну від 16 квітня 2021 року №б/н; прайс-лист виробника товару від 01 квітня 2021 року; фіто-санітарний сертифікат від 16 квітня 2021 року EU/PL/0978432; експортну декларацію (країни відправлення товару) №21PL301010E0418488 від 16 квітня 2021 року; листи-пояснення Glory sp. Z.o.o. (Польща) від 16 квітня 2021 року (а.с.25-26,154-169).

За результатами опрацювання митницею поданих документів декларанту 21 квітня 2021 року надіслано електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи про підтвердження визначеної митної вартості товарів, що імпортувались (а.с.148), у відповідь на яке позивачем листом було надано пояснення та додаткові документи, зокрема: лист продавця щодо неможливості надання бухгалтерської документації, оскільки це є комерційною таємницею; лист про те, що вантаж не був застрахований; лист продавця щодо розбіжностей в експортній декларації та інвойсі; прайс-лист продавця.

Однак, відповідач прийняв рішення №UA204120/2021/000162/1 від 21 квітня 2021 року про коригування митної вартості товарів згідно із графою 30 якого визначив митну вартість товару за резервний методом у розмірі 16698,00 PLN (замість 5500 PLN, що була заявлена декларантом).

У графі 33 вказаного рішення зазначено, що вартість імпортованих товарів не може бути визнана за рівнем, заявленим декларантом, оскільки декларантом не подано в повному обсязі додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України. Документи, подані декларантом до митного оформлення товару за митною декларацією містять розбіжності, зокрема: - п. 2.1. контракту від 10 березня 2021 року №10/03/21-UA передбачено, що ціни на товар включають в себе вартість товару та тари, а п.3.1. цього ж контракту передбачено, що ціни визначені виходячи з умов поставки DAP м. Луцьк. При цьому вказані інвойси не містять інформацію про вартість фрахту. Зазначене спричиняє сумніви у достовірності заявлення умов продажу товарів і ціни, що підлягала сплаті за імпортовані товари; - в платіжному дорученні в іноземній валюті (MUR) 34 від 15 квітня 2021 року в 70 графі (деталі оплати) зазначені інвойси №№32-5500, 33-5500, 34-5500 від 15 квітня 2021 року, тоді як до митного оформлення подано рахунок-фактуру (інвойс) від 16 квітня 2021 року №33; - до митного оформлення подано декларацію країни відправлення №21PL301010E0418488 від 16 квітня 2021 року, в якій числове значення вартості товарів відрізняється від числового значення зазначеного в інвойсі від 16 квітня 2021 року №33.

Митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів: МД від 16 березня 2021 року №UA209190/2021/7160 - 0,20 USD/кг.

За результатом проведеної відповідно до положень частини четвертої статті 57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару, що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58- 63 МК України, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МК України. При цьому, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використано найменшу вартість із альтернативних, що наявна у митниці.

Митну вартість імпортованого товару визначено на основі раніше визнаних митницею рівнів митних вартостей: МД від 16 березня 2021 року №UA209190/2021/7160 (0,20 USD/кг). Числове значення митної вартості товару у валюті фактури за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення становить -16698,00 злотих, або у національній валюті України 123767,2458 грн. РМВ товару становить 0,20 USD/кг (0,765 злотих/кг) (а.с.144-145).

Для підтвердження митної вартості до митної декларації від 19 квітня 2021 року №UA204120/2021/055893 декларант додав такі документи: зовнішньоекономічний контракт від 10 березня 2021 року №10/03/21-UA; рахунок-проформу від 15 квітня 2021 року №34; банківський платіжний документ (MUR) 34 від 15 квітня 2021 року; сертифікат якості від 16 квітня 2021 року №34; пакувальний лист від 16 квітня 2021 року №34; рахунок-фактуру (інвойс) від 16 квітня 2021 року №34; автотранспортну накладну від 14 квітня 2021 року №б/н; прайс-лист виробника товару від 01 квітня 2021 року; фіто-санітарний сертифікат від 16 квітня 2021 року EU/PL/0978431; експортну декларацію (країни відправлення товару) №21PL301010E0418453 від 16 квітня 2021 року; листи-пояснення Glory sp. Z.o.o. (Польща) від 16 квітня 2021 року (а.с.25-26,184-199).

За результатами опрацювання митницею поданих документів декларанту 19 квітня 2021 року надіслано електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи про підтвердження визначеної митної вартості товарів, що імпортувались (а.с.178), у відповідь на яке позивачем листом було надано пояснення та додаткові документи, зокрема: лист продавця щодо неможливості надання бухгалтерської документації, оскільки це є комерційною таємницею; лист про те, що вантаж не був застрахований; прайс-лист продавця; лист продавця щодо розбіжностей в експортній декларації та інвойсі.

Однак, відповідач прийняв рішення №UA204120/2021/000160/1 від 19 квітня 2021 року про коригування митної вартості товарів згідно із графою 30 якого визначив митну вартість товару за резервний методом у розмірі 16830,00 PLN (замість 5500 PLN, що була заявлена декларантом).

У графі 33 вказаного рішення зазначено, що вартість імпортованих товарів не може бути визнана за рівнем, заявленим декларантом, оскільки декларантом не подано в повному обсязі додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України. Документи, подані декларантом до митного оформлення товару за митною декларацією містять розбіжності, зокрема: - п. 2.1. контракту від 10 березня 2021 року №10/03/21-UA передбачено, що ціни на товар включають в себе вартість товару та тари, а п.3.1. цього ж контракту передбачено, що ціни визначені виходячи з умов поставки DAP м. Луцьк. При цьому вказані інвойси не містять інформацію про вартість фрахту. Зазначене спричиняє сумніви у достовірності заявлення умов продажу товарів і ціни, що підлягала сплаті за імпортовані товари; - в платіжному дорученні в іноземній валюті (MUR) 34 від 15 квітня 2021 року в 70 графі (деталі оплати) зазначені інвойси 32-5500, 33-500, 34-5500 від 15 квітня 2021 року, тоді як до митного оформлення подано рахунок-фактуру (інвойс) від 16 квітня 2021 року №34; - до митного оформлення подано декларацію країни відправлення №21PL301010E0418453 від 16 квітня 2021 року, в якій числове значення вартості товарів відрізняється від числового значення зазначеного в інвойсі від 16 квітня 2021 року №34.

Митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів: МД від 16 березня 2021 року №UA209190/2021/7160 - 0,20 USD/кг.

За результатом проведеної відповідно до положень частини четвертої статті 57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару, що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58- 63 МК України, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МК України. При цьому, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використано найменшу вартість із альтернативних, що наявна у митниці.

Митну вартість імпортованого товару визначено на основі раніше визнаних митницею рівнів митних вартостей: МД від 16 березня 2021 року №UA209190/2021/7160 (0,20 USD/кг). Числове значення митної вартості товару у валюті фактури за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення становить -16830,00 злотих, або у національній валюті України 124021,953 грн. РМВ товару становить 0,20 USD/кг (0,765 злотих/кг) (а.с.174-175).

Не погоджуючись із прийнятими Поліською митницею Держмитслужби рішеннями про коригування митної вартості товарів №UA204120/2021/000180/2 від 22 травня 2021 року, №UA204120/2021/000175/2 від 17 травня 2021 року, №UA204120/2021/000171/2 від 13 травня 2021 року, №UA204120/2021/000162/1 від 21 квітня 2021 року, №UA204120/2021/000160/1 від 19 квітня 2021 року, ФОП ОСОБА_1 звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У свою чергу, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина друга статті 55 МК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі №821/110/18 зазначено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Для оцінки рішень про коригування митної вартості товару, на думку суду, необхідно дослідити та з`ясувати чи є сумніви митного органу щодо митної вартості товару, яку визначив декларант, обґрунтованими і чи вправі був митний орган витребовувати додаткові документи та чи всі документи, які витребовував митний орган стосуються обставин, які викликали у митного органу сумніви щодо правильності визначення митної вартості декларантом.

Як установлено судом під час митного оформлення митному органу у всіх випадках до митних декларацій від 22 травня 2021 року №UA204120/2021/078486, №UA204120/2021/000175/2 від 17 травня 2021 року, №UA204120/2021/000171/2 від 13 травня 2021 року, №UA204120/2021/000162/1 від 21 квітня 2021 року, №UA204120/2021/000160/1 від 19 квітня 2021 року було подано наступні документи: сертифікати якості; пакувальні листи; рахунки-фактури (інвойси); автотранспортні накладні; експортні декларації (країни відправлення товару); банківські платіжні документи, що підтверджують оплату товару; контракт із змінами та доповненнями (договір купівлі-продажу товару); прайс-лист; фіто-санітарні сертифікати; листи пояснення.

Крім того, додатково на вимогу митниці декларантом надано відповідачу прайс-листи (які підтверджують запропоновану ціну), листи продавця (якими підтверджується заявлена вартість товару, пояснюється різниця заявлена в експортній декларації), висновки експерта про якісні та вартісні характеристики товару (в якому судовий експерт Мельник С.М. підтвердив, що заявлена митна вартість задекларованого товару відповідає ринковій вартості).

Неподання у повному обсязі документів, що витребовував відповідач на спростування сумнівів митного органу товару, яку визначив декларант, а також наявна у митного органу цінова інформація щодо вартості аналогічних товарів, стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару.

Проте суд вважає оскаржувані рішення необгрунтованими та протиправними з огляду на наступне.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 53 МК України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений частиною 2 даної статті.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі №808/9123/15, від 20 лютого 2018 року у справі №809/1884/16.

Щодо витребування у позивача додаткових документів суд зазначає наступне.

На запит митниці позивач надав відповідачу висновки експерта від 22 травня 2021 року №121/2021, від 17 травня 2021 року №114/2021, від 13 травня 2021 року № 111/2021 відповідно до яких вартість товару картопля свіжа урожаю 2020 року, що переміщується через митний кордон України на адресу ФОП ОСОБА_1 згідно контракту №10/03/21-UA від 10.03.2021, без нарахування митних платежів та зборів та без врахування транспортних витрат відповідає вартості зазначеній у рахунках-фактурах.

Щодо різниці ціни вказаної в експортних деклараціях та рахунках-фактурах (інвойсах) слід зазначити, що в листах-поясненнях продавця пояснюється суть таких розбіжностей, а також іде посилання на законодавчі норми країни відправлення товару (Польща), які чітко регламентують вказані правовідносини польського декларанта та держави і визначають, що при заповненні митної декларації суб`єкт (польський брокер) повинен вибрати та проставити в зазначеній декларації середню статистичну вартість, що власне і було зроблено. (Міністерство фінансів - Національна податкова адміністрація, Інструкція по заповненню митних декларацій A1S / IMPORT, AES / ECS2, NCTS2 від 22 травня 2019 року).

Щодо розбіжностей, зокрема п. 2 контракту від 10 березня 2021 року №10/03/21-UA передбачено, що ціни на товар включають в себе вартість товару та тари, а п. 3.1 цього ж контракту передбачено, що ціни визначені виходячи з умов поставки DAP Луцьк, при цьому, інвойси не містять інформації про вартість фрахту, слід зазначити, що інкотермс 2010 Delivered at Place, скорочено DAP (Постачання в місці призначення) - одна з умов (термінів) Інкотермс, що означає, що продавець виконав своє зобов`язання з постачання тоді, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Умови постачання DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення.

Відносно ненадання виписок з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 придбав імпортований товар у експортної Польської фірми Glory sp. Z.o.o. у відповідності до контракту №10/03/21-UA від 10.03.2021 та рахунків-фактури (інвойсів) №51 від 21 травня 2021 року, №45 від 13 травня 2021 року, №42 від 10 травня 2021 року, № 33 від 16 квітня 2021 року, №34 від 16 квітня 2021 року.

Відповідно до розділу 2 вказаного контракту ціна за одиницю товару встановлюється в польській злоті (PLN). Вартість тари включена у вартість товару.

Загальна сума контракту складає 630 000 (шістсот тридцять тисяч) польських злотих.

Оплата за товар проводиться покупцем на умовах 100% передоплати шляхом перечислення коштів на розрахунковий рахунок Продавця, вказаний в цьому Договорі до моменту відвантаження, на підставі виставлених рахунків-фактур (проформ інвойсів) відправлених покупцеві продавцем електронною поштою.

Щодо того, що в платіжних дорученнях, що підтверджують оплату товару зазначено рахунки-проформи (інвойси), тоді як до митного оформлення подано рахунки-фактури (інвойси) №51 від 21 травня 2021 року, №45 від 13 травня 2021 року, №42 від 10 травня 2021 року, № 33 від 16 квітня 2021 року, №34 від 16 квітня 2021 року.

Суд встановив, що в платіжних дорученнях вказано рахунки-проформи (інвойси) про попередню оплату, як передбачено контрактом.

У рахунках-фактурах (інвойсах) №51 від 21 травня 2021 року, №45 від 13 травня 2021 року, №42 від 10 травня 2021 року, № 33 від 16 квітня 2021 року, №34 від 16 квітня 2021 року визначено умову поставки - DAP-Луцьк, Україна, при цьому інших умов оплати за товар, відмінних від контракту, не визначено.

Крім того, слід зазначити, що оплата коштів за товар по всіх інвойсах здійснювалась в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів продавцеві за SWIFT рахунком, який надавався митному органу і суми в зазначених SWIFT рахунках відповідають сумам зазначеним в інвойсах.

Відносно розбіжностей виявлених відповідачем щодо ціни товару, яка вказана у інвойсах та експортних деклараціях суд звертає увагу на те, що лише рахунок-фактура (інвойс), згідно з частиною 1 статті 3 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару. Натомість, митна декларація країни відправлення, відповідно до частини 3 статті 53 МК України, є документом, який митний орган вправі додатково витребувати з метою усунення розбіжностей, підробки чи неточності виявлених у документах, які підтверджують митну вартість та вказані у частині 1 статті 53 МК України. Митна декларація країни відправлення не є документом, який підтверджує митну вартість товару, тому митний орган не міг посилатися на виявлені у ній розбіжності.

Копія митної декларації країни відправлення є лише додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і має бути оформлена відповідно до чинного законодавства цієї країни.

При цьому, відповідач не відреагував на пояснення позивача з цього приводу, який надав лист продавця, де вказано, що при заповненні митної декларації, згідно польського законодавства суб`єкт (польський брокер) повинен вибрати та проставити в зазначеній декларації середню статистичну вартість товару, що власне і було зроблено (Міністерство фінансів - Національна податкова адміністрація Інструкції по заповненню митних декларацій A1S/IMPORT, AES AHCS2, NCTS2 від 22 травня 2019 року Варшава, 2019, 4 пункт 4 Закону від 8 січня 1993 року З податку на товари та послуги та акцизного податку, вибирається середня статистична вартість).

Відповідач не спростував твердження позивача про те, що статистична ціна вказана у митній декларації країни відправлення не є ціною товару.

Крім того, суд зазначає, що проформа-інвойс (proformainvoice) є попереднім рахунком, виставленим за оплату товару постачальником (експортером, продавцем, відправником). Після того, як суми оплати повністю узгоджені і затверджені, виставляється рахунок-інвойс. В даному випадку у зв`язку із тим, що контрактом на поставку товарів передбачено передоплату, продавцем було сформовано проформи-інвойси (для передоплати), а в подальшому виставлено рахунки-фактури.

Суд зазначає, що проформа-інвойс у міжнародній комерційній практиці документ, виписаний до того, як стає відомою повна інформація про товари; містить відомості про ціну товару, але не є розрахунковим документом (не виконує головної функції рахунку як платіжного документа), бо він не містить вимоги про сплату зазначеної в ньому суми; може бути виписаний на ще не відвантажений товар, щоб повідомити покупця про основні характеристики товару).

Таким чином, лише рахунок-фактура (інвойс), згідно з частиною 1 статті 3 МК України є документом, який підтверджує митну вартість, а тому у наданих декларантом рахунках-фактурах (інвойсах) від 21 травня 2021 року №51, від 13 травня 2021 року №45, від 10 травня 2021 року №42, від 16 квітня 2021 року №33, від 16 квітня 2021 року №34 вказана вартість товару (картопля свіжа продовольча) 5500,00 PLN відповідає митній вартості заявленій у митних деклараціях від 22 травня 2021 року №UA204120/2021/078486, від 17 травня 2021 року №UA204120/2021/073735, від 13 травня 2021 року №UA204120/2021/071636, від 21 квітня 2021 року №UA204120/2021/057899, від 19 квітня 2021 року №UA204120/2021/055893.

Тому жодних розбіжностей в поданих до митного оформлення документах немає, а твердження митного органу викладені в оскаржуваних рішеннях щодо розбіжностей є надуманими та безпідставними і відповідно ніяким чином не впливають на визначення митної вартості за першим методом.

Враховуючи вищенаведене, висновки митного органу зазначені у рішенні про коригування митної вартості є необгрунтованими та безпідставними

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У графі 33 оскаржуваних рішень, посадовою особою митного органу зазначено, що митна вартість товарів не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. Однак, суд звертає увагу, що в оскаржуваних рішеннях відповідач не вказав на невірність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Крім того, враховуючи позицію Верховного суду у постановах від 12 березня 2019 року у справі № 826/2313/16 та 13 червня 2019 року у справі № 820/6315/15 суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд зазначає, що передбачене частиною п`ятою статті 54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені цим кодексом, а саме частиною третьою статті 53 МК України надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Саме по собі спрацювання автоматизованої системи аналізу і управління ризиками не є безумовною підставою витребувати додаткові документи.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 804/7761/15, від 10 жовтня 2019 року у справі №809/1469/16.

При цьому, коли відповідач просив надати додаткові документи, всупереч статтям 53, 54 Митного кодексу, митним органом не зазначалось, які складові частини митної вартості необхідно підтвердити, що власне вказує на незаконність та безпідставність вимог щодо витребування додаткових документів

Як вказано в постанові Верховного Суду від 28 травня 2019 року в справі №818/6493/13-а однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Не наведення митницею в рішеннях про коригування митної вартості товарів обставин, про які зазначено вище, свідчить про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості оцінюваного товару.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, у рішенні вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів); посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

На підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень очевидним є те, що, виходячи з принципу послідовності, передбаченого статтею 57 МК України, відповідач при виборі методу визначення митної вартості повинен проводити консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією. При цьому застосування резервного методу відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК України можливе лише за наявності обґрунтованих підстав незастосування попередніх.

Відповідач, зазначивши у спірних рішеннях про проведення письмових консультацій з декларантом, не надав доказів того, що він їх провів у належний спосіб. Саме лише посилання на проведення консультації не можна вважати таким, що відповідає нормам закону.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Оскаржувані рішення про коригування митної вартості не містять жодного джерела використаної інформації, навіть на наявну у них митну базу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 19 серпня 2020 року в справі №140/754/19, від 12 березня 2018 року у справі №809/4367/15, від 8 лютого 2019 року у справі №825/648/17, де вказано, що сама по собі наявність у митного органу сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів є підставою лише для витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів, але не для прийняття рішення про коригування митної вартості товару. В разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості за шостим (резервним) методом. Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, контролюючий орган повинен також зазначити докладну інформацію і джерела, які ним використовувалися.

При цьому, рішення про коригування митної вартості товарів таких відомостей не містять. Взагалі, в оскаржуваних рішеннях не вказано належного джерела інформації, а також всупереч вказаній нормі в рішенні відсутній обґрунтований розрахунок числового значення скоригованої митної вартості.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов до висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

На переконання суду, позивачем доведено задекларовану за основним методом митну вартість ввезеного на митну територію України товару, натомість відповідачем не виконано обов`язку щодо наведення у рішеннях про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для визначення за резервним методом митної вартості, а також не наведено обґрунтованих доводів невизнання митної вартості, визначеної декларантом та підтверджених документами, наданими митниці.

З огляду на встановлені судом обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішень Поліської митниці ДМС про коригування митної вартості товарів №UA204120/2021/000180/2 від 22 травня 2021 року, №UA204120/2021/000175/2 від 17 травня 2021 року, №UA204120/2021/000171/2 від 13 травня 2021 року, №UA204120/2021/000162/1 від 21 квітня 2021 року, №UA204120/2021/000160/1 від 19 квітня 2021 року.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 11 350,00 грн (одинадцять тисяч триста п`ятдесят гривень 00 копійок), який сплачений відповідно до квитанцій від 15 вересня 2021 року №0.0..1, №0.0..1, №0.0..1, №0.0..1, №0.0..1 (а.с.20-23,211).

Щодо відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок) суд зазначає наступне.

Частинами першою, другою статті 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: договір про надання правничої допомоги від 13 вересня 2021 року №13/09/21-01, акт приймання-передачі наданих послуг від 14 вересня 2021 року, рахунок-фактуру від 14 вересня 2021 року №14/09/21-01, квитанцію від 15 вересня 2021 року №0.0..1 (а.с.202-206).

Відповідно до пункту 1.1. договору про надання правничої допомоги від 13 вересня 2021 року №13/09/21-01, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням Преміум Сервіс, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу у справі про визнання протиправними та скасування рішень Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA204120/2021/000180/2 від 22 травня 2021 року, №UA204120/2021/000175/2 від 17 травня 2021 року, №UA204120/2021/000171/2 від 13 травня 2021 року, №UA204120/2021/000162/1 від 21 квітня 2021 року, №UA204120/2021/000160/1 від 19 квітня 2021 року.

Пунктами 4.1, 4.2 вказаного договору передбачено, за правничу допомогу клієнт оплачує винагороду в розмірі вказаному в актах виконаних робіт/наданих послуг. Розрахунки за виконану роботу здійснюються клієнтом у безготівковому порядку, шляхом перерахування коштів на рахунок адвокатського об`єднання протягом трьох робочих днів з дня виставлення відповідного рахунку.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 14 вересня 2021 року, згідно договору про надання правничої допомоги від 13 вересня 2021 року №13/09/21-01 вбачається, що адвокатське об`єднання на виконання договору надало, а клієнт ФОП ОСОБА_1 прийняв наступні роботи/послуги: надання правової інформації, консультацій, роз`яснень з питань правомірності винесення Поліською митницею Держмитслужби оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів - 3000,00 грн (з розрахунку 2000,00 грн за 1 годину та 1,5 годин витраченого часу); складання позовної заяви про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів Поліської митниці Держмитслужби - 7000,00 грн (з розрахунку 2000,00 грн за 1 годину та 3,5 годин витраченого часу). Всього надано послуг на суму 10000,00 грн.

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справ.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу даної справи, суд зазначає, що предметом судового розгляду у даній справі були рішення про коригування митної вартості, які складені за наслідками митного декларування товарів по одному і тому ж самому договорі та із одним і тим же контрагентом та провадження здійснювалося в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268). У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі Лавентс проти Латвії (Lavents v. Latvia,заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумний розмір.

Верховний Суд в постановах від 22 грудня 2020 року у справі №520/8489/19, від 07 травня 2020 року у справі №320/3271/19, від 10 березня 2020 року у справі №520/8489/19 зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, враховуючи незначну складність справи, заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною із заявленими позовними вимогами, а тому справедливим розміром відшкодування позивачу фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача є сума 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок). Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA204120/2021/000180/2 від 22 травня 2021 року, №UA204120/2021/000175/2 від 17 травня 2021 року, №UA204120/2021/000171/2 від 13 травня 2021 року, №UA204120/2021/000162/1 від 21 квітня 2021 року, №UA204120/2021/000160/1 від 19 квітня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 11350,00 грн (одинадцять тисяч триста п`ятдесят гривень 00 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Поліська митниця Держмитслужби (33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Соборна, 104, ідентифікаційний код юридичної особи 43350097).

Суддя Т.М. Димарчук