Справа № 200/18562/21
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 грудня 2021 р. Справа №200/18562/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Буряк І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання протиправними дій та стягнення сум грошової допомоги, -

УСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області, відповідно до тексту якого, просить суд:

визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 різниці між фактично виплаченою та передбаченою законодавством разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій у розмірі визначеному ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

стягнути з Управління соціального захисту населення Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області на користь ОСОБА_1 недоотриману частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2020 рік відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону №367-XIV від 25.12.1998 року «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 6 800,00 грн.

Крім вказаного, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати на правову допомогу у розмірі 5 000, 00 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про те, що дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статей 160, 161 КАС України, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог п. 8 ч. 5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначається перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

У відповідності до ст. 94 КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Оглядом документів доданих до позовної заяви, в якості доказів у справі, судом встановлено, що позивач не засвідчив копії доданих до позовної заяви письмових доказів.

Відповідно до положень частин 1 та 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3 вказаної вище статті).

Предметом позову є визнання дій відповідача, які полягають у відмові провести перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік протиправними та стягнення недоплаченої суми, у визначеному позивачем розмірі 6 800,00 грн.

В позовній заяві зазначено, що в період проходження військової служби позивач отримала статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , видане 19.03.2018. Позивачу здійснювалася виплата до 05 травня разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «;Про жертви нацистських переслідувань» за 2020 рік, проте розмір такої виплати позивач вважає невірним.

Отже, отримавши таку виплату до 05 травня відповідного року у меншому розмірі, позивач повиннна була бути обізнаною про неналежне виконання своїх обов`язків з боку відповідача, в той же час своєчасно не скористалась своїм правом на звернення до суду за судовим захистом.

Таким чином, позовні вимоги пред`явленні за межами передбаченого ст. 122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

В тексті позовної заяви позивач посилається на той факт, що про порушення свого права дізналась з листа відповідача, від 15.11.2021 та вважаючи дії державного органу не правомірними одразу звернуласть до адвоката за правовою допомогою.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Вказане повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14 травня 2019 року по справі №815/3087/18 (адміністративне провадження №К/9901/64037/18), в якій Верховний Суд вирішував питання щодо строку звернення позивача до суду з позовом стосовно виплати йому грошової допомоги до 5 травня та дійшов висновку пропуску строку звернення позивача до суду у червні 2018 року стосовно виплат грошової допомоги до 5 травня за 2011-2016 роки, оскільки одноразова грошова допомога до 5 травня є щорічною виплатою, тому позивач повинен був дізнаватися про порушення своїх прав щороку при її отриманні в розмірі, меншому ніж передбачено законом.

Крім вказаного, в обґрунтування пропуску строку звернення до суду, представник позивачки посилається на велике навантаження, що пов`язане з постійним залученням позивачки до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях та виконання завдань в районі проведення операції об`єднаних сил, при цьму як на доказ вищевказаного посилається на довідку від 08.12.2021, що видана квартирно-експлуатаційним відділом міста Луганськ працівнику збройних сил ОСОБА_1 , де зазначено, що позивач з 08.12.2018 по теперішній час бере участь здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.

Стосовно вищевказаного, суд зазначає, що згідно довідки про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення №524/4559 від 08.12.2021 вбачається, що остання видана квартирно-експлуатаційним відділом міста Луганськ працівнику збройних сил ОСОБА_1 , при цьому місцем свого проживання позивач визначила м. Слов`янськ Донецької області, отже не зрозумілим є обставина видачі такої довідки позивачці, саме квартирно-експлуатаційним відділом міста Луганськ.

До того ж вказана довідка не свідчить про безперервнісь приймання позивачкою, як працівником ЗСУ участі, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення з 01.05.2018 по 08.12.2021 (дата видачі довідки). Крім того, квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганська не є компетентним органом щодо видачі довідок, які посвідчують факт участі в АТО.

Одже на думку суду, позивачкою не наведено переконливих доказів, які б підтверджували неможливість звернутися до суду з позовом у визначений КАС України строк саме з підстав приймання участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійсненні, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Щодо перебування позивачки на лікарняних то за підрахунками суду, лікарняні тривали з 07.12.2020 по 12.12.2020 включно, тобто 6 календарних днів, з 22.03.2021 по 27.03.2021 6 календарних днів, з 20.09.2021 по 24.09.2021 5 календарних днів, з 30.12.2020 по 04.01.2021 6 календарних днів, з 13.09.2021 17.09.2021 5 календарних днів, отже у загальній кількості лікарняні тривали 28 днів. Як вже зазначалось, судом, за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 06.02.2018 у справі №607/7919/17 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована.

Як зазначалось судом вище, початок перебігу процесуального строку для звернення до суду для вирішення спору щодо разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік слід обчислювати з 01 жовтня 2020 року. Шестимісячний строк для звернення до суду закінчився 31.03.2021. Із позовною заявою позивач звернулась 17.12.2021, тобто із пропуском строку у 8 місяців 17 днів, з цього строку поважними є періоди перебування на лікарняних, який у загальному розмірі складає 28 днів.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що підстави, якими представник позивача обґрунтовує причини пропуску строку звернення до суду, є поважними тільки за періоди, які у загальному розмірі складають 28 днів (лікарняний), щодо не можливості звернутись до суду у період відразу після закінчення термінів лікарняних суду не надані, інші причини суд не визнає поважними, оскільки доказів того, що позивач безперервно приймала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення суду не надані.

Зі змісту наведених у позові обставин не вбачається, що позивач не мала реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо отримання допомоги у належному розмірі у встановлений законом строк або звернутися до суду за захистом своїх прав у встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк.

Суд звертає увагу, що законодавче обмеження строку звернення до суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Вирішуючи питання щодо поважності таких причин пропущення строку звернення до суду, які встановлені статтею 122 КАС України, слід зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості, тобто, існували такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та підтверджені належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 30 вересня 2019 року у справі № 340/685/19, від 10 жовтня 2019 року у справі № 140/721/19.

Таким чином, вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду судом визнаються неповажними, а тому заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволенню не підлягає.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так частиною першої зазначеної статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Таким чином, позивачу до позовної заяви необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для його поновлення разом із доказами в підтвердження обґрунтування.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 251, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивачки про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання протиправними дій та стягнення сум грошової допомоги - залишити без руху.

Встановити позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для його поновлення разом із доказами в підтвердження обґрунтування заяви, доказів, які долучені до позовної заяви засвідчених у відповідності до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Буряк