Справа № 753/23617/21
Суддя: Заставенко М. О.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/444/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

з секретарем судового засідання Проценко Я.Б.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в м. Києві в особі Управління поліції в метрополітені про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2021 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в м.Києві (відповідач ), про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якому просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення ЕГА №501646 від 10.11.2021 по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП та закрити провадження у справі.

Позовні вимоги позивач ОСОБА_1 мотивує тим, що 10.11.2021 старшим лейтенантом Управління поліції в метрополітені ГУ НП в м.Києві Паталаха Д.В. відносно неї було винесено постанову ЕГА №501646 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 170 грн. відповідно до якої ОСОБА_1 10.11.2021 перебувала в м.Києві у громадському місці в вестибюлі станції метро Червоний хутір, під час дії карантину без засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, що закриває ніс та рот, в тому числі виготовлених самостійно. Вважає, що зазначена постанова підлягає скасуванню, посилаючись на те, що працівником поліції порушено порядок розгляду адміністративного справи, оскільки незважаючи на її незгоду з визначенням її дій як адміністративного правопорушення та накладення стягнення, представником поліції не було складено протокол про адміністративне правопорушення, обставини, які викладені у постанові про адміністративне правопорушення не підтверджені належними та допустимими доказами по справ, постанова не містить посилання на нормативно-правовий акт, яким встановлено, що на час складання спірної постанови діє карантин та встановленні карантинні обмеження. Зазначає, що акти прийняті Кабінетом Міністрів України про встановлення карантину в України суперечить Конституції України та прийняті з порушенням порядку встановленого Конституцією та законами України, обмежують її права і свободи як людини та громадянина.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м.Києва від 19.11.2021 відкрито провадження з особливостями, визначеними для окремих категорій термінових адміністративних справ.

Відповідач правом надання відзиву не скористалася.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

10.11.2021 постановою старшого лейтенанта Управління поліції в метрополітені ГУ НП в м.Києві Паталаха Д.В. серії ЕГА №501646 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП та накладено штраф в розмірі 170 грн.

В постанові зазначено, що 10.11.2021 о 18-30 год. в м.Києві ОСОБА_1 знаходилась у громадському місці в вестибюлі станції метро Червоний хутір, під час дії карантину без засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, що закриває ніс та рот, в тому числі виготовлених самостійно, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.44-3 КУпАП.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтями 72-79 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази - не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» - орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та її повноважність згідно з вимогами пункту 3 частини 1 статті 293 КУпАП.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за частиною 2 статті 44-3 КУпАП.

Нормами статті 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі, передбачені частиною другою статті 44-3 Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно вказаної вище статті КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи.

Тобто, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в постанові по справі про адміністративне правопорушення та які визначають її суть.

Частиною 2 статті 44-3 КУпАП («Порушення правил щодо карантину людей») передбачена відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Норма статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, яку конкретно заборону відповідного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються правила карантину, порушила особа, щодо якої складено постанову.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він криє в собі: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Отже, оскільки у постанові не має жодного посилання на конкретну норму Закону, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченої ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, яка є бланкетною і вимагає аналізу конкретної порушеної норми закону, тому у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбачений ч. 2 ст.44-3 КУпАП.

На підставі викладеного суд вважає, що є правові підстави для скасування постанови серії ЕГА №501646 від 10.11.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП і закриття провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (відсутність складу адміністративного правопорушення).

Іншим доводам позивача суд не дає оцінки, оскільки встановлені обставини, щодо невідповідності постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вимогам закону є достатніми для скасування постанови.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в м. Києві в особі Управління поліції в метрополітені про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ЕГА №501646 від 10.11.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень Головного управління національної поліції в м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.О. Заставенко