Справа № 620/1072/21
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 620/1072/21

адміністративне провадження № К/9901/45690/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шевцової Н.В.,

суддів: Данилевич Н.А., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу міського голови міста Прилуки Чернігівської області Попенко Ольги Михайлівни на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року у справі № 620/1072/21 за позовом ОСОБА_1 до Прилуцької міської ради Чернігівської області, міського голови міста Прилуки Чернігівської області Попенко Ольги Михайлівни про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Прилуцької міської ради Чернігівської області, Міського голови міста Прилуки Чернігівської області Попенко Ольги Михайлівни, у якому просив:

- визнати протиправними дії Прилуцького міського голови Чернігівської області Попенко Ольги Михайлівни з виготовлення протоколу поіменного голосування за рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області «Про утворення постійних депутатських комісій Прилуцької міської ради, їх перелік та функціональну спрямованість», прийняте на третьому засіданні першої сесії восьмого скликання та рішення № 4 від 28 січня 2021 року Прилуцької міської ради Чернігівської області «Про утворення постійних депутатських комісій Прилуцької міської ради, їх перелік та функціональну спрямованість»;

- визнати протиправним та скасувати рішення № 4 від 28 січня 2021 року Прилуцької міської ради Чернігівської області «Про утворення постійних депутатських комісій Прилуцької міської ради, їх перелік та функціональну спрямованість», прийняте на третьому засіданні першої сесії восьмого скликання.

30 серпня 2021 року рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року, адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Прилуцького міського голови Чернігівської області Попенко Ольги Михайлівни з виготовлення протоколу поіменного голосування за рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області «Про утворення постійних депутатських комісій Прилуцької міської ради, їх перелік та функціональну спрямованість», прийняте на третьому засіданні першої сесії восьмого скликання та рішення № 4 від 28 січня 2021 року Прилуцької міської ради Чернігівської області «Про утворення постійних депутатських комісій Прилуцької міської ради, їх перелік та функціональну спрямованість».

Визнано протиправним та скасовано рішення № 4 від 28 січня 2021 року Прилуцької міської ради Чернігівської області «Про утворення постійних депутатських комісій Прилуцької міської ради, їх перелік та функціональну спрямованість», прийняте на третьому засіданні першої сесії восьмого скликання.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Прилуцької міської ради Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн 00 коп.

На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду відповідачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 13 грудня 2021 року.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції розглянув цю справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 КАС України).

Згідно з положеннями частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2021 року, заяву представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

Проаналізувавши встановлені судами обставини справи, предмет спору та обраний позивачем спосіб захисту його прав, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у цій справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, не підлягають касаційному оскарженню.

Оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, відповідач зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду підлягають перегляду в касаційному порядку, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

А саме, у касаційній скарзі процитовано підпункти «а», «в» ,«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України пункти та зазначено, що відкриття касаційного провадження зумовлене потребою забезпечення єдності та сталості судової практики.

Суд касаційної інстанції відхиляє зазначені доводи касаційної скарги з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження відповідач не навів та не обґрунтував, застосування яких саме норм права викликають необхідність у формуванні єдиної правозастосовчої практики та жодним чином не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розумінні та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Твердження заявника касаційної скарги, що справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів або свідчили про те, що рішення у цій справі, у контексті індивідуальних ознак цього спору, тягне за собою наслідки, які мають самобутню своєрідність, особливості, характерні виключно для особи, яка подає касаційну скаргу, або свідчили про наявність заінтересованості необмеженої кількості осіб в результатах розгляду саме цієї справи.

Твердження заявника касаційної скарги, що суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково не обґрунтовано належним чином.

Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд ураховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) в ухвалі від 09 жовтня 2018 року, щодо неприйнятності заяви у справі "Азюковська проти України" (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалася відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, ЄСПЛ указав, що застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою міського голови міста Прилуки Чернігівської області Попенко Ольги Михайлівни на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року у справі № 620/1072/21 за позовом ОСОБА_1 до Прилуцької міської ради Чернігівської області, міського голови міста Прилуки Чернігівської області Попенко Ольги Михайлівни про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова

Судді Н.А. Данилевич

В.Е. Мацедонська