Справа № 745/831/21
Суддя: Даньков О. М.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 745/831/21
Провадження № 2-а/745/4/2021
22.12.2021 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Данькова О.М., за участі секретаря судового засідання Петрикій І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень, В С Т А Н О В И В:
Представник позивача Бабич А.І. звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 21 лютого 2021 року, складену поліцейським Корюківського РВ ГУНП в Чернігівській області Пацюком Віталієм Петровичем, на підставі якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 178 КпАП України, за відсутністю складу адміністративного правопорушення. А також, визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 11 квітня 2021 року, складену поліцейським Корюківського РВ ГУНП в Чернігівській області Мотчаним Олегом Анатолійовичем, на підставі якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 178 КпАП України, за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Позов мотивує тим, що 21 лютого 2021 року поліцейським Пацюком В.П. за постановою серії ГАБ №404382 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП за те, що перебував у п`яному вигляді в с. Долинське. На нього було накладено попередження. 11 квітня 2021 року поліцейським Мотчаним О.А. за постановою серії ГАБ №405782 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП за те, що перебував у п`яному вигляді в с. Долинське. На нього було накладений штраф в сумі 51 грн.
Вважає постанови такими, що винесені з грубим порушенням вимог чинного законодавства України.
ОСОБА_1 тривалий час хворіє на психічну хворобу та є інвалідом ІІ групи, не вміє читати та писати. На момент складання постанов захисник йому не надавався та право на захист не роз`яснювалось.
У оскаржуваних постановах про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме наявні докази вини у скоєнні позивачем адміністративних правопорушень, передбачених статтею 178 КУпАП.
Не надано доказів стосовно того, що позивач перебував у громадському місці в стані алкогольного сп`яніння, що ображало людську гідність та громадську мораль.
Крім того, у постанові про адміністративне правопорушення відповідач не зазначив, які докази додаються до постанови.
У постановах стоїть різний підпис ОСОБА_1 , що може свідчити про фальсифікацію.
У постановах, складених на ОСОБА_1 , кваліфікуюча ознака - громадське місце, взагалі не вказана.
ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи та страждає психічними захворюваннями, не вміє читати та писати, не розумів, що його притягують до адміністративної відповідальності. Дану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності він отримав поштою 12 листопада 2020 року, і тому раніше не міг її оскаржити.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник Бабич А.І. не з`явилися, подавши письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги вони підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.
В судове засідання представник відповідача, разом з відзивом на позовну заяву, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.
Дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до наступних висновків. З дослідженої в судовому засіданні копії постанови серії ГАБ №404382 від 21 лютого 2021 року вбачається, що 21.02.2021 року, о 13-й годині, ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , перебував у п`яному вигляді, мав неохайний зовнішній вигляд, хитку ходу, різкий запах алкоголю з роту та невиразно розмовляв, чим ображав людську гідність і громадську мораль, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП. ОСОБА_1 притягнутий до авдмінстративної відповідальності з накладенням стягнення у вигляді попередження. Із копії постанови серії ГАБ №405782 від 11 квітня 2021 року вбачається, що 11.04.2021 року, о 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , перебував у п`яному вигляді, а саме, мав неохайний зовнішній вигляд, при ходьбі хитався, чим ображав людську гідність та громадську мораль, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 178 КУпАП. ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн., (а.с. 13-14).
Із копії довідки серії АВА №000914 вбачається, що ОСОБА_1 являється інвалідом ІІ групи з дитинства. Згідно з довідкою лікаря він знаходиться під наглядом з 2003 року з діагнозом легка розумова ввідсталість, (а.с. 15-16). Відповідно до ст. 20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану. Отже, встановлено два критерії, сукупність яких дає підстави для визнання особи неосудною. Це медичний і юридичний критерії. Відповідно до Закону України "Про психіатричну допомогу" встановлення і засвідчення стану неосудності вимагає проведення комплексної медико-соціальної експертизи спеціалізованими уповноваженими на те установами. Згідно з ч. 1 ст. 178 КУпАП відповідальність передбачена за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль. Відповідальність за ч. 2 ст. 178 КУпАП наступає за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення громадського порядку. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Відповідно до положень ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 177 і 178 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх вчинення або за місцем проживання порушника. Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до п. 3 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, Протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.
Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП. Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Відповідно до частин 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
У ч. 1 ст. 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи зі змісту правових норм ст. 251 КУпАП України і ст. 72 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь-які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) при складенні постанови про накладення адміністративного стягнення та судом при розгляді справи щодо оскарження постанови в порядку адміністративного судочинства, встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови встановлення події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Відповідно до вимог ст. ст. 7, 8 Закону України «Про національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 18 Закону поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини. Пунктом 3 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. Це повністю узгоджується з вимогами ст. 19 Конституції України. Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. За правилами ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України. Право на правову допомогу гарантовано ст. 59 Основного закону України. Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності. У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів, Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту. Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Враховуючи встановлені судом обставини, їх правове регулювання, те, що позивачем не надано достатніх доказів (висновок експерта) на обґрунтування своїх вимог, суд вважає, що винесення постанов про накладення адміністративних стягнень відбувалось у відповідності до вимог КУпАП, а тому підстави для їх скасування відсутні. Керуючись ст.ст. 178, 245, 251, 252, 256, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 9, 241-246, 255, 263, 295 КАС України, В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень відмовити. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя О.М.Даньков