Справа № 362/5054/21
Суддя: Дорошенко В. М.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа362/5054/21
Провадження 2-а/362/69/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2021 р. м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП НП України лейтенанта поліції Мазун Інни Вадимівни, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції НП України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАО № 4689665 від 26.08.2021

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до інспектора 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП НП України лейтенанта поліції Мазун Інни Вадимівни, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції НП України(далі відповідач) з вимогою скасувати постанову серії ЕАО № 4689665 від 26.08.2021 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.122 КУпАП щодо позивача та закрити провадження у справі.

Позов обґрунтував тим, що 26.08.2021 близько 17:15 год. ОСОБА_1 перебуваючи в припаркованому автомобілі Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_1 в подвір`ї будинків за адресою м. Київ пр.-т. Академіка Глушкова, 12. до нього на службовому автомобілі під`їхали працівники поліції та за невідомих підстав почав стверджувати, що він порушив п. 15.9 е ПДР України, а саме здійснив зупинку ближче 30м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30м. від дорожнього знака такої зупинки з обох боків. Цим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

На зауваження позивача щодо невчинення ним вказаного правопорушення щодо доказів його провини працівник поліції повернувся до службового автомобіля та через деякий час повернувся до нього з оскаржуваною постановою. На повторні зауваження про надання доказів працівник поліції поводився агресивно та в подальшому вказав, що оскаржувана постанова буде направлена на поштову адресу.

Наголосив, що п. 15.9.е ПДР встановлює заборону ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків. Разом з тим він був припаркований у подвір`ї на паркувальному майданчику.

Наголосив, що розгляд відповідачем цієї справи про адміністративне правопорушення відбулося з порушення закону, фактично з ним спілкувався і виносив спірну постанову інший поліцейський, а не та особа, дані якої у ній зазначено, копію спірної постанови отримав на адвокатський запит, що підтвердив документально.

За таких обставин вважає постанову необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню а справу про адміністративне правопорушення має бути закрита.

Вказане стало підставою для звернення до суду.

Суд ухвалою від 27.09.2021 року залишив позовну заяву без руху.

Позивач у встановлений судом строк усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 05.10.2021 року суд відкрив провадження у справі й ухвалив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав відзив на позов, у якому наполягає на правомірності оспорюваної постанови. Ствердив про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, адже під час несення служби екіпажем патрульної поліції у складі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було виявлено транспортний засіб Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив зупинку на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів. При появі працівників поліції почав рух з місця зупинки та припаркувався на паркувальному майданчику за адресою: м. Киїі, пр.-т. Академіка Глушкова, 12. За фактом даного правопорушення було складено протокол щодо позивача за ч. 3 ст. 122 КУпАП з яким ознайомлюватись та отримувати позивач відмовився зачинившись в автомобілі. На підтвердження правомірності спірної постанови відповідач надав CD-диск із відповідним відеозаписом.

Вивчивши надані сторонами докази, суд установив таке.

26.08.2021 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 680,00 гривень (постанова від 26.08.2021 серії ЕАО № 4689665).

За змістом указаної постанови ОСОБА_1 , здійснив зупинку транспортного засобу Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_1 на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9. Правил дорожнього руху. Його дії кваліфіковані за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Як вже зазначено, позивач стверджує, не здійснював,зупинку у вказаному місці, а знаходився на паркувальному майданчику куди до нього під`їхали працівники поліції та стверджували про порушення ним п. 15.9. Правил дорожнього руху, а саме, що він здійснив зупинку на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів. Вважає, що відсутні докази вчинення ним будь-якого порушення ПДР України.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини другої ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

У силу ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, разом з тим частина друга цієї статті передбачає що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 15.9 ПДР України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

За ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення <…> у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, <…>.

Зі змісту постанови, що міститься в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_4 порушив п. 15.9 е ПДР України , а саме здійснив зупинку транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, що кваліфіковано за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають учасники справи (ч.3 ст.77 КАС України).

Відповідно до ст. 80 КАС України речовими доказами є зокрема електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Так, дослідивши долучений відповідачем відеозапис з нагрудного відео реєстратора поліцейського, суд зауважує, що там зафіксовано факт стоянки транспортного засобу позивача на паркувальному майданчику та його відмова отримати оскаржувану постанову.

Тобто звинувачення позивача у порушенні ним пункту 15.9 е ПДР суперечить фактичному місцезнаходженню його транспортного засобу, оскільки з вказаного доказу не вбачається факту зупинки або стоянки на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Отже, відсутні будь-які докази вчинення позивачем вказаного правопорушення.

За приписами ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У порушення вказаної норми, суд констатує, що у наданих учасниками справи доказах відсутні oбставини щoдo poз`яснення позивачу прaв та oбoв`язкiв, пeредбачених ст. ст. 55, 56, 59, 63 Кoнституцiї України, а також ст. 268 КУпАП. Натомість працівником поліції неодноразово роз`яснено позивачу лише строки оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, у тому числі, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

При цьому оскаржувана постанова не містить відомостей щодо фіксації правопорушення за допомогою технічних засобів, хоча відповідач надав суду CD-диск із згадуваним вище відеозаписом події правопорушення, який, на думку відповідача, обґрунтовує вчинення позивачем цього правопорушення.

У силу п. 1 і п. 5 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та добросовісно.

На думку суду, поведінка працівника поліції щодо позивача, яка відображена на уже згадуваному вище відеозаписі, при складанні вказаного протоколу є дещо зухвалою.

Так, в адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, яка полягає в тому, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, матеріали справи не містять жодних належних, допустимих і достатніх у своїй сукупності доказів на підтвердження того, що позивач скоїв це правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За змістом пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, з-поміж іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування постанови серії ЕАО № 46589665 від 26.08.2021.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа

Позивач за звернення до суду з цим позовом сплатив судовий збір у сумі 454,00 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією.

Керуючись статтями 2, 139, 245, 246, 283, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП НП України лейтенанта поліції Мазун Інни Вадимівни, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції НП України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАО № 4689665 від 26.08.2021задовольнити повністю.

Скасувати постанову від 17 червня 2021 року серії ЕАО № 4689665, складену інспектором 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП НП України лейтенантом поліції Мазун Інною Вадимівною, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції судові витрати в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Суддя В.М. Дорошенко