Справа № 160/17065/21
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.09.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ДНІПРОВАЖМАШ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 07.02.2019 року вступив в дію Закон України «Про валюту і валютні операції», метою якого зазначено забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільне здійснення валютних операцій на території України, тобто лібералізація валютних розрахунків порівняно з законодавством, що діяло раніше.
Пунктом 21 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» (затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 р. № 5) встановлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
На день набрання чинності Закон України «Про валюту і валютні операції», порушення строків розрахунків було відсутнє, оскільки на користь позивача центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку був наданий висновок про продовження строків розрахунків №59 від 24.01.2019 р.
На підставі вказаного, позивач зазначає, що граничний строк розрахунків було продовжено до 18.06.2019 року, а тому станом на 07.02.2019 року у АТ «ДНІПРОВАЖМАШ» строк розрахунків порушено не було.
Ухвалою суду від 30.09.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами загального позовного провадження.
18.10.2021 року на адресу суду від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов письмовий відзив на позов, у якому представник відповідача в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що протягом періоду, який перевірявся AT «Дніпроважмаш», на адресу нерезидента АО «Воркутауголь» було відвантажено товар на суму 67 405 552,00 російських рублів.
Від останнього було отримано валютну виручку в сумі 86 116 352,00 російських рублів, а саме 26.12.2019 року надійшла валютна виручка в сумі 18 710 800,00 російських рублів та 22.07.2020 року в сумі 67 405 552,00 російських рублів.
Під час поточної перевірки контролюючим органом було встановлено порушення законодавчо встановлених строків розрахунків у сумі 18 710 800,00 російських рублів, з 18.06.2019 (Висновок Мінекономрозвитку №59) по дату отримання валютної виручки 26.12.2019. Кількість днів прострочення склала 192 дні.
Таким чином, з урахуванням продовження граничних строків розрахунків, визначених у Висновку Мінекономрозвитку від 24.01.2019 №59, відлік порушення граничних строків розрахунків має розпочинатись з 19.06.2019.
Представник позивача про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте до суду не з`явився.
Представник відповідача про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте до суду не з`явився.
Згідно ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
13.04.2021 року за результатами перевірки складено акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 1215/04-36-07-12/00168076.
Перевіркою встановленні такі порушення AT «Дніпроважмаш»:
- документальною позаплановою виїзною перевіркою АТ «Дніпроважмаш» з питань дотримання вимог валютного законодавства України за період діяльності з 11.05.2019 по 31.03.2021 встановлено порушення:
26.04.2021 року AT «Дніпроважмаш» подало заперечення на акт перевірки за №1215/04-36-07-12/00168076.
Беручи до уваги, що AT «Дніпроважмаш» не надано додаткових документів та обґрунтованих пояснень, які спростовують встановлене порушення, у контролюючого органу є всі передумови для прийняття рішення про нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 4 419 496,95 грн.
28.05.2021 року позивачем було складено та направлено скаргу на означене податкове повідомлення-рішення.
Рішенням Державної податкової служби України від 01.09.2021 року скаргу AT «Дніпроважмаш» задоволено частково, податкове повідомлення-рішення № від 17.05.2021 року скасовано у частині надмірно застосованої суми штрафних санкцій у розмірі 21 946,09 грн.

За наслідком прийнятого рішення Державною податковою службою України від 01.09.2021 року за №20031/6/99-00-06-01-02-06, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 02.09.2021 року, яким застосовано до AT «Дніпроважмаш» штрафні санкції за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 4 397 550,86 грн.

Отже, правомірність винесеного ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкового повідомлення-рішення № від 02.09.2021 року є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

07 лютого 2019 року вступив в дію Закону України «Про валюту і валютні операції», який визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.

Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

В свою чергу, згідно п. 21 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 5 (набрала чинності 07 лютого 2019 року), граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

При цьому, згідно п. 2 Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 7, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, визначені в пункті 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 5, поширюються на незавершені операції резидента з експорту та імпорту товарів, за якими до 07 лютого 2019 року не встановлено банком порушення 180-денного строку розрахунків (або строків, визначених у висновках центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, виданих на перевищення встановлених законодавством України строків розрахунків).

Судом встановлено, що у межах спірних правовідносин оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням нараховано товариству пеню за порушення термінів надходження на його рахунки валютних платежів від іноземних контрагентів.

В даному випадку, чинними до 07 лютого 2019 року положеннями Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» було встановлено, що виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення такої продукції.

Матеріалами справи підтверджено, що 24.02.2016 року між АТ «Дніпроважмаш» (Продавець) та АО «Воркутауголь» (Покупець) укладено контракт № з поставки товару.

Як встановлено судом, на виконання зовнішньоекономічного контракту від 24.02.2016 року № AT «Дніпроважмаш» відвантажило на адресу АО «Воркутауголь» (Росія) товар на суму 67 405 552,00 рос.руб. (еквівалент 25 638 375, 76 грн.), отримано валютної виручки в сумі 86 116 352,00 рос.руб. (еквівалент 33 342 586,79 грн.).

Суд вказує, що АТ «Дніпроважмаш» надавались висновки Мінекономрозвитку України про продовження строків розрахунків, а саме:

- висновок №822 від 14.09.2017 про продовження розрахунків 23710800,00 рос.руб. з 13.09.2017 по 31.03.2018;

- висновок №210 від 14.09.2017 про продовження розрахунків 18710800,00 рос.руб. з 31.03.2018 по 30.09.2018;

- висновок №706 від 29.10.2018 про продовження розрахунків 18710800,00 рос.руб. з 18.10.2018 по 20.12.2018;

- висновок №59 від 24.01.2019 про продовження розрахунків 18710800,00 рос.руб. з 16.01.2019 по 18.06.2019.

Враховуючи вказане, судом встановлено та не спростовано позивачем, що за контрактом № від 24.02.2016 року існувала дебіторська заборгованість у розмірі 18710800,00 рос.руб.

Також, суд вказує, що з матеріалів справи вбачається та не спростовується позивачем, що актом перевірки від 29.05.2019 року №29825/04-36-14-06/00168076 вже встановлювалося порушення законодавчо встановлених строків розрахунків позивачем, у зв`язку з тим, що AT «Дніпроважмаш» несвоєчасно зверталось до Мінекономрозвитку України за отриманням висновків про продовження строків розрахунків, що призвело до виникнення перерви з 30.09.2018 по 17.10.2018 (18 днів) між Висновками №210 та №706 та перерви з 20.12.2018 по 15.01.2019 (27 .днів) між Висновками №706 та №59.

В даному випадку, чинними до 07 лютого 2019 року положеннями Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» було встановлено, що виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення такої продукції.

Відтак, суд погоджується із тим фактом, що податковим органом у межах спірних правовідносин вже було встановлено факт здійснення валютних переводів на рахунки позивача у перевіряємому періоді з порушенням встановлених 180-денних строків, які сплили до введення в дію Закону України «Про валюту і валютні операції», тобто до 07 лютого 2019 року.

Враховуючи вказане, суд звертає увагу, що на виконання контракту від 24.02.2016 року №, саме - 26.12.2019 року за платіжним документом №2605 позивачем отримано валютну виручку в розмірі 18 710 800,00 рос. руб. (6 999 148,96 грн.), що підтверджується матеріалами справи.

При цьому, як вже встановлювалося судом, останній висновок Мінекономрозвитку України про продовження строків розрахунків (висновок №59 від 24.01.2019 про продовження розрахунків 18710800,00 рос.руб.) продовжував строки таких розрахунків з 16.01.2019 року по 18.06.2019 року.

Інші висновки Мінекономіки щодо продовження граничних строків розрахунків за 18710800,00 рос.руб., тобто з дати закінчення попереднього висновку №59 від 24.01.2019 року, Товариством до суду не надавались.

Так, пунктом 4 ст. 13 Закону №2473 визначено що, за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Відповідно до пп. 4 п. 3 Інструкції № 7 (Постанова правління Національного банку України від 02.01.2019 року), день виникнення порушення - перший день після закінчення встановленого НБУ граничного строку розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів або строку, установленого відповідно до раніше виданих за цією операцією висновків.

У разі порушення граничного строку розрахунків за операціями з експорту товарів нарахування пені розпочинається з першого дня після закінчення такого строку та здійснюється за кожний день прострочення, включаючи день завершення валютного нагляду відповідно до п. 9 розд. III Інструкції № 7.

Таким чином, з урахуванням продовження граничних строків розрахунків визначених у висновку Мінекономрозвитку від 24.01.2019 №59 та установленого факту порушення позивачем у перевіряємому періоді 180-денних строків, які сплили до введення в дію Закону України «Про валюту і валютні операції», відлік порушення граничних строків розрахунків розпочався вже з 19.06.2019 року.

Отже, сума штрафних санкцій у вигляді пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності правомірно становить 4 397 550,86 грн (18 710 800,00 російських рублів - сума дебіторської заборгованості * 191 - кількість днів прострочення розрахунків в іноземній валюті * 0,41017 - курс валюти станом на перший день порушення * 0,3%).

При цьому, представником позивача зазначено про те, що станом на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення по відповідним операція, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становили 365 календарних днів.

Тобто, на думку представника позивача, державним регулятором послаблено вимоги щодо здійснення відповідних операцій, що може свідчити про пом`якшення відповідальності особи, а як наслідок про відсутність правових підстав для нарахування оскаржуваної суми пені.

В свою чергу, суд не погоджується з вказаними доводами представника позивача, так як станом на 07 лютого 2019 року позивачем вже вчинено порушення встановлених 180-денних строків зарахування валютної виручки, а як наслідок, позивач має нести передбачену законом відповідальність у вигляді пені за кожен день затримки.

Таким чином, суд доходить висновку про правомірність висновків контролюючого органу щодо порушення позивачем строків розрахунків в іноземній валюті та, як наслідок, правомірності та обґрунтованості оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати, понесені позивачем, відповідно до ст. 139 КАС України не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «ДНІПРОВАЖМАШ» (49600, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський