Справа № 120/10546/21-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

22 грудня 2021 р. Справа № 120/10546/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Соболівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Соболівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі зазначили, що 02.07.2021 звернулися до відповідача з клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства кожному на території Шиманівської сільської ради (Соболівської сільської ради) Теплицького району Вінницької області.

Листами відповідача від 12.08.2021 № 382 391 позивачів повідомлено про те, що на засіданні 12 сесії 8 скликання Соболівською сільською радою рішення про затвердження проекту землеустрою не було підтримано більшістю голосів депутатів від загального складу ради.

Позивачі вважають відмову у затвердженні проекту землеустрою протиправною, оскільки підставою такою відмови може бути лише не погодження проекту в порядку передбаченому нормами земельного законодавства, а також відсутність обов`язкової державної експертизи. Тому з метою зобов`язання відповідача затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання її у власність, позивачі звернулися до суду із цим позовом.

Ухвалою від 02.09.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків у спосіб подання до суду:

- засвідчених копій доданих до позовної заяви документів, а саме проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність;

- документів які підтверджують сплату кожним із 10 позивачів судового збору.

07.09.2021 на адресу суду надійшла заява представника позивачів про часткове усунення недоліків позовної заяви.

Оскільки вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху виконані не в повному обсязі, ухвалою від 13.09.2021 позивачам продовжено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви у справі № 120/10546/21-а на 5 днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

17.09.2021 на адресу суду надійшла заява представника позивачів про усунення, вказаних недоліків позову.

Ухвалою від 21.09.2021 відкрито провадження у справі та, відповідно до ст. 262 КАС України, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено 15-ти денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 КАС України.

Також ухвалою від 21.09.2021 витребувано за ініціативою суду у відповідача:

належним чином засвідчені копії клопотання позивачів від 02.07.2021 із додатками до нього;

належним чином засвідчені копії рішень (рішення) 12 сесії 8 скликання Соболівської сільської ради про відмову позивачам у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність;

інформацію про те, які обставини, стали підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок позивачам;

інформацію про погодження поданого позивачами на затвердження проекту землеустрою щодо відведення їм земельних ділянок, щодо проведення обов`язкової державної експертизи (за наявності для цього підстав) та щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

08.10.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

18.10.2021 на адресу суду надійшла відповідь на відзив у якому представник позивачів вважає твердження викладені у відзиві необґрунтованими.

26.10.2021 на адресу суду надійшло заперечення на відповідь на відзив у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

13.12.2021 на адресу суду від представника позивачів надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 22.12.2021 у задоволенні клопотання представника позивачів про зупинення провадження у справі відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог, які стосуються оскарження рішень Ради про відмову у затвердженні проекту землеустрою та похідних від них вимог про затвердження проекту землеустрою щодо земельних ділянок кадастровий номер :02:000:0239; :02:000:0238; :02:000:0241; :02:000:0243; :02:000:0244; :02:000:0245; :02:000:0246; :02:000:0247; :02:000:0248 за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Публічно-правовий спір це спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (абз. 2 п.2 ч.1 ст.4 КАС України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Визначення поняття суб`єкта владних повноважень міститься у п. 7 ч. 1 ст. 19 КАС України, згідно якої суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, єдність системи судоустрою забезпечується, в тому числі єдністю судової практики.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону № 1402-VIII, Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 36 Закону № 1402-VIII передбачено, що Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Нормою ч. 5 ст. 242 КАС України, встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правило подібного змісту містить ч. 6 ст.13 Закону № 1402-VIII, в силу якого, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як випливає із норми ч. 6 ст. 346 КАС України, завдання забезпечувати єдність судової практики із питань предметної юрисдикції судових спорів покладено на Велику Палату Верховного Суду.

Суд враховує, що у п. 22 Постанови від 4 вересня 2018 року (справа № 823/2042/16, провадження № 11-377апп18) Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Як встановлено із змісту позовної заяви, відповідачем у справі є органом місцевого самоврядування. Проте, із урахуванням трьох наведених вище критеріїв для розмежування судової юрисдикції, необхідно врахувати, що помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір (висновок узгоджується із правовим висновком, що міститься у п. п. 28 29 Постанови Велика Палата Верховного Суду від 4 вересня 2018 року справа № 823/2042/16, провадження № 11-377апп18).

Такий висновок узгоджується із нормою ч. 1-2 ст. 2 ЦК України, в силу якої учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи).

Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Крім того, в силу п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 536/233/16-ц викладено правовий висновок про те, що до юрисдикції адміністративних судів належить розгляд спорів про оскарження рішень суб`єкта владних повноважень про відмову у затвердженні проекту землеустрою та передачу земельних ділянок у власність.

При цьому у постанові від 21.03.2018 Великою Палатою зроблено виняток із застосування цього правила та поширено цей виняток на випадки наявності існуючого речового права інших осіб на земельну ділянку яку намагається отримати у власність позивач.

При дослідженні обставин у цій справі суд встановив, що проект землеустрою про затвердження якого позивачі клопотали перед Радою стосувався в тому числі земельних ділянок за кадастровими номерами :02:000:0239; :02:000:0238; :02:000:0241; :02:000:0243; :02:000:0244; :02:000:0245; :02:000:0246; :02:000:0247; :02:000:0248.

Перелічені земельні ділянки позивачі намагалися отримати у власність як наслідок затвердження розробленого на їх замовлення проекту землеустрою.

Однак із інформації внесеної до Публічної кадастрової карти суд з`ясував, що на цей момент, право власності на ці земельні ділянки зареєстроване за іншими особами.

Достовірність цих обставин підтверджується і долученими представником позивачів до клопотання про зупинення провадження від 13.12.2021 доказами.

Зокрема, згідно наданої Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 02.12.2021 встановлено, що право приватної власності на вищевказані земельні ділянки зареєстровані за ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .

Із урахуванням винятку про який йдеться у постанові Великої Палати від 21.03.2018 у справі № 536/233/16-ц, виникнення права власності на бажані для позивачів земельні ділянки у інших осіб, є обставиною яка змінює правову природу спору у цій справі та надає йому приватно - правових ознак, адже ефективний захист адміністративним судом прав та інтересів позивачів за таких умов (без оспорювання права інших осіб) є неможливим.

Більше того, у клопотанні про зупинення провадження у справі представник позивачів теж зазначає про те, що для ефективного захисту порушених прав позивачів необхідним є оскарження рішень Ради про передачу у власність землі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Підсумовуючи суд зазначає, що вирішення ініційованого позивачами у цій справі спору та забезпечення ефективного захисту їх прав та інтересів (у випадку порушення) нерозривно пов`язане із вирішенням спору про право із особами, які стали власниками земельних ділянок, що виключає розгляд справи у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на вказані обставини та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України , суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 про визнання протиправним та скасування рішення та затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок кадастровий номер :02:000:0239; :02:000:0238; :02:000:0241; :02:000:0243; :02:000:0244; :02:000:0245; :02:000:0246; :02:000:0247; :02:000:0248 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

При цьому суд роз`яснює позивачам, що розгляд позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Соболівської сільської ради від 09.08.2021 якими відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, про зобов`язання Раду затвердити розроблений проекту землеустрою і передати земельні ділянки позивачам у власність та пов`язаних із ними позовних вимог спрямованих на оспорювання права власності на бажані для них земельні ділянки належить до юрисдикції місцевого загального суду та може бути ініційовано в порядку передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Щодо позовних вимог ОСОБА_9 які стосуються скасування рішення Ради та зобов`язання затвердити проект землеустрою і передати у власність земельну ділянку :02:000:0240, то така ділянка згідно відомостей внесених до Публічної кадастрової карти на цей час є вільною, а тому провадження у цій частині не підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відтак, сплачений кожним із позивачів судовий збір в сумі 908, 00 грн. підлягає поверненню з бюджету.

Керуючись ст. 238, 248, 256, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ

Закрити провадження у справі № 120/10546/21-а в частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 про визнання протиправним рішення та затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок кадастровий номер :02:000:0239; :02:000:0238; :02:000:0241; :02:000:0243; :02:000:0244; :02:000:0245; :02:000:0246; :02:000:0247; :02:000:0248.

Повернути ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 із Державного бюджету України сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) кожному.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Богоніс Михайло Богданович