Справа № 320/5765/21
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року м. Київ № 320/5765/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., за участю секретаря судового засідання Касаткіної Ю.О.,

представника позивача: Гороховської А.О.,

представника відповідача: Бондарчука Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВК Валмпак» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВК Валмпак» (далі позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі відповідач), в якому позивач просив суд визнати протиправними та скасувати винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення № 1 від 17.03.2021 та № 1 від 17.03.2021.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про безпідставність винесених контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, оскільки порушень вимог податкового законодавства ним вчинено не було.

Суд ухвалою від 07.06.2021 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

13.07.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

16.07.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач просив суд, серед іншого, здійснити заміну відповідача в порядку процесуального правонаступництва.

Ухвалою від 06.08.2021 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, від учасників справи витребувані додаткові докази по справі. Суд знійснив заміну відповідача на правонаступника Головне управління ДПС у Київській області ().

06.09.2021 від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Суд ухвалою від 04.10.2021 продовжив строк проведення підготовчого провадження по справі на 30 календарних днів.

09.11.2021 до суду від представника позивача надійшли додаткові письмові докази.

11.11.2021 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, про що постановлено ухвалу.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВК Валмпак» зареєстроване в якості юридичної особи 26.12.2019, номер запису: 0010644, за адресою: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Січових Стрільців, буд. 1, що підтверджено наявною в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформацією за кодом в станом на день розгляду справи.

Видами діяльності позивача є: 20.16 Виробництво пластмас у первинних формах (основний); 18.12 Друкування іншої продукції; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 38.32 Відновлення відсортованих відходів; 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами; 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 22.29 Виробництво інших виробів із пластмас.

Керівником позивача значиться ОСОБА_1 .

Контрагент позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Валмпак» зареєстроване в якості юридичної особи 22.02.2008, номер запису: 0011451, за адресою: 33027, Рівненська обл., м. Рівне(з), вул. Київська, буд. 69, офіс 3, що підтверджено наявною в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформацією за кодом в станом на день розгляду справи.

Керівником контрагента позивача значиться ОСОБА_2 .

Видами діяльності контрагента позивача є: 20.16 Виробництво пластмас у первинних формах (основний); 22.29 Виробництво інших виробів із пластмас; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 38.32 Відновлення відсортованих відходів.

З матеріалів справи слідує, що Головним управлінням ДПС у Київській області 08.02.2021 проведено перевірку позивача, за результатами якої складено акт документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «ТВК Валмпак», код за щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість» № 1334/10-36-07-01/43429004.

Перевіркою встановлено та в акті зафіксовано порушення позивачем:

- пункту 44.1 статті 44, пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 201.1, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки позивачем занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду, яке сплачується до державного бюджету на суму 162 844 грн.;

- пункту 44.1 статті 44, пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 201.1, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки позивачем завищено від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 300 822 грн.

На підставі акта перевірки від 08.02.2021 № 1334/10-36-07-01/43429004, контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення: № 1 від 17.03.2021 за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), на суму грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями 162 844, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 40 711, 00 грн.; № 1 від 17.03.2021 на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 300 822, 00 грн.

Не погоджуючись із правомірністю податкових повідомлень-рішень відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктом 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

З акта перевірки слідує, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень стало те, що перевіркою достовірності і правильності визначення та врахування при розрахунку показника 17 декларації суми податкового кредиту встановлено його завищення на суму 463 333 грн., а саме: 1) завищення показника у рядку 10.1 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою» на 433 769 грн.; 2) завищення показника у рядку 16.1 «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 21 переднього звітного (податкового) періоду» на 29 897 грн.

Крім того, перевіркою встановлено, що по взаємовідносинам з ТОВ «Валмпак», останній складає на постачання товарів та обладнання дві і більше податкових накладних (далі ПН) по одній операції відвантаження, крім цього на інші суми. Отже, враховуючи норми Податкового кодексу України, відповідні податкові накладні не дають підстави позивачу для віднесення зазначених у них сум ПДВ до податкового кредиту, оскільки такі ПН не відповідають первинним документам.

Зокрема, ПН № 25 від 03.08.2020 на суму 179 384. 8 грн., у т.ч. ПДВ 29 897, 47 грн. відображалась платником у складі податкового кредиту за жовтень 2020 року і вплинула на показник рядку 16.1 декларації за листопад 2020 року; ПН № 1901 від 21.08.2020 на суму 291 944, 2 грн., у т.ч. ПДВ 48 657, 36 грн. та ПН № 19 від 21.08.2020 на суму 99 685, 2 грн., у т.ч. ПДВ 16614, 2 грн. відображались платником у складі податкового кредиту за листопад 2020 року; ПН № 22 від 21.08.2020 на суму 504 912 грн., у т.ч. ПДВ 84 152 грн., ПН № 2201 від 21.08.2020 на суму 120 000 грн., у т.ч. ПДВ 20 000 грн. відображались платником у складі податкового кредиту за листопад 2020 року; щодо ПН № 2202 від 21.08.2020 на суму 132 000 грн., у т.ч. ПДВ 22 000 грн. та ПН № 2203 від 21.08.2020 на суму 60 000 грн., у т.ч. ПДВ 10 000 грн. платником самостійно зменшено в уточнюючому розрахунку до декларації з ПДВ за листопад 2020 року (від 14.01.2021 № ) (уточнюючий розрахунок); ПН № 33 від 28.08.2020 на суму 229 484, 6 грн., у т.ч. ПДВ 38247, 44 грн., ПН № 3301 від 28.08.2020 на суму 132 264, 7 грн., у т.ч. ПДВ 22044, 12 грн. та ПН № 3302 від 28.08.2020 на суму 389 939, 96 грн., у т.ч. ПДВ 64989, 96 грн. відображалися платником у складі податкового кредиту за листопад 2020 року; ПН № 32 від 31.08.2020 на суму 313 660, 4 грн., у т.ч. ПДВ 52276, 73 грн. відображалась платником у складі податкового кредиту за листопад 2020 року; ПН № 11 від 04.09.2020 на суму 115 500 грн., у т.ч. ПДВ 19250 грн. та ПН № 1102 від 04.09.2020 на суму 191 115 грн., у т.ч. ПДВ 31852, 5 грн. відображалась платником у складі податкового кредиту за листопад 2020 року, ПН № 1101 від 04.09.2020 на суму 796 510, 1 грн., у т.ч. ПДВ 132 751, 7 грн. платником не включалась до складу податкового кредиту (рядок 10 декларації з ПДВ) та не відображено у рядку 16 «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» за листопад 2020 року.; ПН № 15 від 14.09.2020 на суму 214 106, 5 грн., у т.ч. ПДВ 35684, 41 грн. відображалась платником у складі податкового кредиту за листопад 2020 року, а щодо ПН № 1501 від 14.09.2020 на суму 23 837, 28 грн., у т.ч. ПДВ 3972, 88 грн. платником самостійно зменшено в уточнюючому розрахунку до декларації з ПДВ за листопад 2020 року (від 14.01.2021 № ) (уточнюючий розрахунок).

Контролюючий орган стверджував, що платником самостійно зменшено розмір податкового кредиту по взаємовідносинам із ТОВ «Валмпак», з урахуванням уточнюючого розрахунку на суму 35 972, 88 грн.

Крім того, позивачем не включено суми ПДВ по ПН: № 1501 від 14.09.2020, № 2202 від 21.08.2020 та № 2203 від 21.08.2020 всього на суму ПДВ 35 972, 88 грн.

Частиною першою статті 3 Господарського кодексу України (далі ГК України) передбачено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовані положеннями Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996-ХІV у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Суд зазначає, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, на підставі даних, не підтверджених документами.

Відповідно до визначення терміну «первинний документ», яке наведене в статті 1 Закону № 996-ХІV це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Таким документом є первинний документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо її закінчення.

В силу вимог статті 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Статтею 1 Закону № 996-ХІV передбачено, що господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (частина друга статті 3 Закону № 996-ХІV).

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Пунктом 135.1 статті 135 ПК України передбачено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті 198 ПК України).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3 статті 198 ПК України).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК України).

Статтею 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) виключено; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум ПДВ є факт придбання товарів і послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності.

Водночас, нормами ПК України визначено, що нарахування податкового кредиту здійснюється на підставі податкової накладної, яка сама по собі є підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ. При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції.

З наведеного випливає, що для цілей визначення об`єкта оподаткування ПДВ мають бути фактично підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Із матеріалів справи вбачається, що між позивачем (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Валмпак» (постачальник) було укладено договір № 0104/20 від 01.04.2020, відповідно до змісту якого постачальник зобов`язується поставити у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти у власність товар та своєчасно здійснити його оплату в порядку та на умовах, визначених цим договором та специфікацією до цього договору. Найменування, асортимент, загальна кількість, вартість товару, вказуються у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору.

За умовами розділу 3 договору, ціна товару за одиницю, що поставляється за цим договором, визначається у доданій до договору специфікації, яка сформована х урахуванням ПДВ.

Після підписання сторона специфікації ціна вважається погодженою, а отже зміні не підлягає.

Загальна вартість товару визначається згідно доданої до договору специфікації.

Покупець здійснює оплату вартості товару протягом 10 календарних днів з моменту поставки товару, на підставі виставленого постачальником рахунку.

За умовами пункту 4.1 договору, поставка здійснюється відповідно до правил Інкотермс 2020, на умовах DDP на склад покупця, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Січових Стрільців, 1.

Згідно з пунктом 7.1 договору, договір вступає в силу з дати підписання його сторонами та скріплення печатками сторін (за умови наявності), і діє до 31.12.2020, але у будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за договором. У випадку, якщо до закінчення терміну (строку) дії договору жодна із сторін письмово не заявить про його розірвання, цей договір вважається пролонгованим на новий (кожен наступний) календарний рік на таких самих умовах. Кількість пролонгацій не обмежена.

Відповідно до специфікації від 01.08.2021 до договору поставки № 0104/20 від 01.04.2020, сторони погодили номенклатурний перелік, асортимент, ціну товару у кількості 26 позицій, а саме: Мту (1250х2)+(380х4)х130х1650 первинний, ціна за одиницю без ПДВ 36, 30 грн.; плівка ПЕ полотно 1200х70х800 ціна за одиницю без ПДВ 1, 70 грн.; Мту (1250х2)+(425х4)х0.135х1600 первинний, ціна за одиницю без ПДВ 33, 00 грн.; плівка тришарова РТУ 2420х80 з флексодруком АЕРОК, ціна за одиницю без ПДВ 50, 70 грн.; рукав термозбіговий (1460х2)+(540х4)х0,16 з флексодруком, ціна за одиницю без ПДВ 39, 996 грн.; плівка Р ТУ 2280х0 160 ст. жовта, ціна за одиницю без ПДВ 40, 80 грн.; плівка термозбігова 2160х200, ціна за одиницю без ПДВ 38, 45 грн.; плівка ПЕ полотно 1200х80х800 ціна за одиницю без ПДВ 2, 70 грн.; рукав термозбіговий (1280х2)+(455х4)х0,115 первинний, ціна за одиницю без ПДВ 45,25 грн.; Рту (1050х2)+(525х4)х0,16 вторинний, ціна за одиницю без ПДВ 29, 15 грн.; полотно термозбігове 460х70 композит, ціна за одиницю без ПДВ 30, 80 грн.; плівка А12SBC1, ціна за одиницю без ПДВ 54, 90 грн.; Мту (1250х2)+(365х4)х0,12х1600 первинний, ціна за одиницю без ПДВ 28, 25 грн.; рукав термозбіговий (1280х2)+(540х4)х0,16 з флексодруком, ціна за одиницю без ПДВ 40, 05 грн.; плівка Р ТУ 2100х160 первинна, стаю 12 місяців, ціна за одиницю без ПДВ 37, 5 грн.; Мту (1270х2)+(525х4)х0.1х2750 (2/1 тип), ціна за одиницю без ПДВ 59, 5 грн.; плівка П/Е чорна, ціна за одиницю без ПДВ 39, 5 грн.; Мту (1270х2)+(525х4)х0.1х2600 (3 тип), ціна за одиницю без ПДВ 57, 5 грн.; плівка РТУ (1360х2)+(560х4)х0,16 ст. зелений, ціна за одиницю без ПДВ 40, 80 грн.; 30-0202-0017 Плівка термозбігова (салатова) 120 МКМ, ціна за одиницю без ПДВ 37, 43 грн.; 30-0202-0009 Плівка термозбігова (керам.) 120 МКМ, ціна за одиницю без ПДВ 37, 43 грн.; 30-0206-0007 Полотно розмотка 1400*1000*80, ціна за одиницю без ПДВ 3, 03 грн.; 30-0206-0005 Полотно розмотка ВД 0,08*900*1300, ціна за одиницю без ПДВ 2, 93 грн.; Плівка SH S(850х2)+(250х4)х120 мкм прозора, ціна за одиницю без ПДВ 68, 04 грн.; рукав термозбіговий (1360х2)+(570х4)х0,12 блакитний, ціна за одиницю без ПДВ 34, 95 грн.; плівка термозбігова 2160х150, ціна за одиницю без ПДВ 39, 25 грн.

Судом установлено, що на виконання узгодженого між сторонами договору, були складені первинні бухгалтерські документи, зокрема видаткові накладні, які відповідали ПН зареєстрованим постачальникам, зокрема: № 338 від 03.09.2020 на суму 179 384, 80 грн. (ПН № 25 від 03.08.2020); № 349 від 21.08.2020 на суму 291 944, 20 грн. (ПН № 1901 від 21.08.2020); № 352 від 21.08.2020 на суму 99685, 20 грн. (ПН № 19 від 21.08.2020); № 002 від 21.08.2020 на суму 504 912, 00 грн. (ПН № 22 від 21.08.2020); № 005 від 21.08.2020 на суму 120 000, 00 грн. (ПН № 2201 від 21.08.2020); № 003 від 21.08.2020 на суму 132 000, 00 грн. (ПН № 2202 від 21.08.2020) не включена до податкового кредиту позивачем; № 006 від 21.08.2020 на суму 60000, 00 грн. (ПН № 2203 від 21.08.2020) не включена до податкового кредиту позивачем; № 362 від 28.08.2020 на суму 229484, 60 грн. (ПН № 33 від 28.08.2020); № 363 від 28.08.2020 на суму 132264, 70 грн. (ПН № 3301 від 28.08.2020); № 355 від 28.08.2020 на суму 389939, 80 грн. (ПН № 3301 від 28.08.2020); № 364 від 31.08.2020 на суму 313660, 40 грн. (ПН № 32 від 31.08.2020); № 369 від 04.08.2020 на суму 115500, 00 грн. (ПН № 11 від 04.09.2020); № 371 від 04.08.2020 на суму 796510, 10 грн. (ПН № 1101 від 04.09.2020); № 372 від 04.09.2020 на суму 191115, 00 грн. (ПН № 15 від 14.09.2020); № 374 від 14.09.2020 на суму 214106, 50 грн. (ПН № 15 від 14.09.2020); № 376 від 14.09.2020 на суму 23837, 28 грн. (ПН № 1501 від 14.09.2020) не включена до податкового кредиту позивачем.

Судом установлено, що контрагент позивача листом «Щодо заміни документів» адресованого позивачу повідомив, що при складанні річної звітності були виявлені видаткові накладні з помилковими цінами, які не відповідають специфікації № 1 від 01.08.2020 до договору поставки № 0104/20 від 01.04.2020, а саме: ВН № 338 від 03.08.2020, № 341 від 11.08.2020, № 349 від 21.08.2020, № 357 від 27.08.2020, № 362 від 28.08.2020, № 364 від 31.08.2020, № 368 від 04.09.2020 та № 369 від 04.09.2020.

Так, на перевірку контролюючому органу було надано два комплекти первинної документації та повідомлено про наявність помилок у ціні, що не відповідала специфікації. Проте, під час перевірки контролюючим органом виправлені видаткові накладні в акті перевірки не описані, натомість зазначено, що вони були надані представником на запит податкового органу.

Позивач зазначив, що видаткові накладні, які містять помилки ним знищені не були, проте такий пакет документів є неактуальним, а другий пакет видаткових накладних є дійсним, на підставі яких і формувалась податкова звітність.

Судом установлено, що в ЄРПН були зареєстровані такі ПН, виписані контрагентом, а саме: № 25 від 03.08.2020 на суму 179384, 82 грн., у т.ч. ПДВ 29897, 47 грн.; № 1901 від 21.08.2020 на суму 291944, 17 грн., у т.ч. ПДВ 48657, 36 грн.; № 19 від 21.08.2020 на суму 99685, 20 грн., у т.ч. ПДВ 16614, 20 грн.; № 22 від 21.08.2020 на суму 504912, 00 грн., у т.ч. ПДВ 84152, 00 грн.; № 2201 від 21.08.2020 на суму 120000, 00 грн., у т.ч. ПДВ 20000, 00 грн.; № 33 від 28.08.2020 на суму 229484, 63 грн., у т.ч. ПДВ 38247, 44 грн.; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 11 від 28.08.2020 до ПН № 33 від 28.08.2020; № 3301 від 28.08.2020 на суму 132264, 72 грн., у т.ч. ПДВ 22044, 12 грн.; № 3302 від 28.08.2020 на суму 389939, 76 грн., у т.ч. ПДВ 64989, 96 грн.; № 32 від 31.08.2020 на суму 313660, 36 грн., у т.ч. ПДВ 52276, 73 грн.; № 11 від 04.09.2020 на суму 115500, 00 грн., у т.ч. ПДВ 19250, 00 грн.; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 04.09.2020 до ПН № 11 від 04.09.2020; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 04.09.2020 до ПН № 1101 від 04.09.2020; № 15 від 14.09.2020 на суму 214106, 46 грн., у т.ч. ПДВ 35684, 41 грн.; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 7 від 14.09.2020 до ПН № 15 від 14.09.2020.

Суд констатує, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Суд враховує презумпцію добросовісності платника податків, за якою передбачається економічна виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.

Нормами ПК України презюмується вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватись на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Проте, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки (недоліки) у їх оформленні не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміна у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися).

Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними, допустимими та достовірними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і такий рух має бути підтверджений первинними документами.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування витрат чи податкового кредиту, а тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Під час розгляду справи контролюючим органом не надано доказів, які свідчать, що документи, на підставі яких платник податків сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договору, що їх регламентують, позивач має відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності із встановленими обставинами свідчать про факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 826/1158/18, яка в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, врахована судом у спірних правовідносинах.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог представником позивача були надані додаткові докази по справі, а саме розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, які були проведені бухгалтером позивача у зв`язку із заміною постачальником позивача видаткових накладних, а також до ПН позивачем надано актуальні ВН, що були надані під час перевірки. Вказані первинні документи є підставою проведених позивачем коригувань, а саме: ВН № РН-000338 від 03.08.2020 з розрахунком коригування кількісних і вартісних показників № 16 від 03.08.2020 до ПН № 25 від 03.08.2020; ВН № РН-000341 від 11.08.2020 з розрахунком коригування кількісних і вартісних показників № 1 від 11.08.2020 до ПН № 26 від 11.08.2020; ВН № РН-000349 від 21.08.2020 з розрахунком коригування кількісних і вартісних показників № 10 від 21.08.2020 до ПН № 1901 від 21.08.2020; ВН № РН-000352 від 21.08.2020 з розрахунком коригування кількісних і вартісних показників № 9 від 21.08.2020 до ПН № 19 від 21.08.2020; ВН № 362 від 28.08.2020 з розрахунком коригування кількісних і вартісних показників № 11 від 28.08.2020 до ПН № 33 від 28.08.2020; ВН № 355 від 28.08.2020 з розрахунком коригування кількісних і вартісних показників № 12 від 28.08.2020 до ПН № 3302 від 28.08.2020; ВН № РН-000364 від 31.08.2020 з розрахунком коригування кількісних і вартісних показників № 14 від 31.08.2020 до ПН № 32 від 31.08.2020; ВН № 371 від 04.09.2020 з розрахунком коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 04.09.2020 до ПН № 1101 від 04.09.2020; ВН № 372 від 04.09.2020 з розрахунком коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 04.09.2020 до ПН № 10 від 04.09.2020; ВН № 369 від 04.09.2020 з розрахунком коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 04.09.2020 до ПН № 11 від 04.09.2020; ВН № 376 від 14.09.2020 з розрахунком коригування кількісних і вартісних показників № 6 від 14.09.2020 до ПН № 1501 від 14.09.2020; ВН № 374 від 14.09.2020 з розрахунком коригування кількісних і вартісних показників № 7 від 14.09.2020 до ПН № 15 від 14.09.2020.

Відповідачем зазначені доводи та встановлені обставини не спростовані.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень відповідача, а відтак вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як установлено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності його рішень.

Натомість, позивачем було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не були спростовані відповідачем.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду жодних належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

У підсумку, з урахування зазначеного у сукупності, суд доходить висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень відповідача, а відтак вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходив з такого.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 7 565, 65 грн. згідно з платіжним дорученням № 1231 від 14.04.2021.

Суд, керуючись частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги результат вирішення спору щодо задоволення позовних вимог, присуджує позивачеві 7 565, 65 грн. понесених витрат з оплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВК Валмпак» задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області № 1 від 17.03.2021 та № 1 від 17.03.2021.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВК Валмпак» (; місцезнаходження: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Січових Стрільців, буд. 1) судовий збір у розмірі 7565, 65 грн. (сім тисяч п`ятсот шістдесят п`ять гривень 65 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП: 44096797; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 5-А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.

Дата виготовлення повного тексту рішення - 20 грудня 2021 р.