Справа № 160/16731/21
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "АМТ" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,-
16 вересня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АМТ» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якій просить:
визнати протиправними та скасувати Рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару №UA110150/2021/000056/1 від 18.03.2021 року;
визнати протиправними та скасувати Рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару №UA110050/2021/000028/1 від 01.04.2021 року.
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що позивачем на підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною договору (контракту) надано до митного оформлення митну декларацію з усіма необхідними документами, які не містили розбіжностей та ознак підробки, зокрема, містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, що, у свою чергу, виключає можливість витребування митницею у декларанта додаткових документів у розумінні приписів ч.3 ст.53 Митного кодексу України.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено електронне повідомлення №1 від 18.03.2021 року та електронне повідомлення №1 від 31.03.2021 року, відповідно до якого виявлені начебто розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи начебто не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Листом №02-18/03 від 18.03.2021 року та листом №01-01/04 від 01.04.2021 року товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АМТ» додатково надано митниці витребувані документи.
18.03.2021 року та 01.04.2021 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товару №UA110150/2021/000056/1 та №110050/2021/000028/1, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованого Товару №1 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-г - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Позивач не погоджується з вказаними рішеннями про коригування митної вартості та вважає, що вони суперечать нормам чинного законодавства України, з огляду на що звернувся із даною позовною заявою до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для захисту своїх порушених прав та законних інтересів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Позивач протягом березня-квітня 2021 року звертався до Дніпровської митниці Держмитслужби з метою здійснення митного оформлення товару: "компресори повітряні виробництва торговельних марок «Vitals», «Powercraft» з кривошипно-шатунним механізмом. Країна виробництва CN".
Зазначений товар надійшов на адресу Позивача на підставі зовнішньоекономічного контракту від 05.09.2019 № QWEN-1-2019 із компанією "Taizhou Owen Electro-Machinery CO., LTD." (Китай) та ТОВ „Торговий Дім АМТ" (Україна) та заявлений до митного оформлення шляхом електронного декларування за ЕМД від 18.03.2021 №UA110150/2021/004050 та від 30.03.2021 №UA110050/2021/002766.
Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МКУ.
Умовами поставки сторони визначили FOB - Ningbo, China.
Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за вищезазначеними електронними митними деклараціями згенеровано наступні форми контролю:
105-2 - Контроль правильності визначення митної вартості товарів;
106-2 - Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів;
Статтею 54 МКУ передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Посадовою особою Дніпровської митниці Держмитслужби відповідно до п.4.1 ст.54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.
За результатами здійснення митного контролю з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст.54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, у відповідності вимог п.2-3 ст.53 МКУ, декларанту позивача запропоновано протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності):
- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- транспортні (перевізні) документи, з урахуванням відомостей про перевантаження оцінюваної партії товару;
- виписку з бухгалтерської документації;
- прайс-листи виробника товару;
- копію митної декларації країни відправлення;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Згідно п.6 ст.53 МКУ, декларанта повідомлено про можливість подати за власним бажанням інші наявні у нього додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Митницею, відповідно до ст.55 МКУ, проведено консультацію із декларантом.
Під час проведення консультації декларант ТОВ «ТД АМТ» супровідним листом від 01.04.2021 №01-01/04 за ЕМД від 30.03.2021 №UA110050/2021/002766 додатково надав: прайс-лист виробника від 26.11.2020; відомості про технічні характеристики товару.
Для проведення коригування митної вартості імпортованого товару у митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних товарів (ст.59 МКУ), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом. Також відсутня інформація щодо вартості аналогічних (подібних) товарів (ст. 60 МКУ), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом. Методи на основі віднімання та додавання вартості (ст.62, ст.63 МКУ) неможливо застосувати у зв`язку із відсутністю об`єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню. У разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).
У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного прийнято Рішення про коригування митної вартості від 18.03.2020 року №UA110150/2021/000056/1.
У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного прийнято Рішення про коригування митної вартості від 30.03.2020 №110050/2021/000028/1.
Таким чином, посадові особи митниці при прийнятті спірного Рішення про коригування митної вартості, заявленого позивачем товару, діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Основний вид господарської діяльності за кодом КВЕД - 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.
05 вересня 2019 року, ТОВ «Торговий дім «АМТ» (м.Дніпро) (Покупець) уклало з компанією «Taizhou Owen Electro - Machinery Co., LTD» (Китай) (Продавець) зовнішньоекономічний контракт №OWEN-1-2019 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
Усі зазначені товарні партії поставлялись на умовах FOB-китайський порт Ningbo згідно міжнародних торговельних правил "Інкотермс 2010".
З метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів, ТОВ "ПК "ДТЗ", було задекларовано до митного поста "Новомосковськ" та ВМО №3 м/п «Спеціалізований» Дніпровської митниці Держмитслужби партії отриманого товару за електронними митними деклараціями (ЕМД), а саме:
Електронна митна декларація №UA110150/2021/004050 від 18.03.2021 року:
Митна вартість зазначеного товару підприємством була визначена відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст.58 Митного кодексу України.
Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємством було надано митному органу документи, передбачені частинами 2 та 3 ст.53 МКУ, перелік яких зазначений в гр.44 митної декларації, а саме:
- декларацію митної вартості;
- зовнішньоекономічний контракт №OWEN-1-2019 від 05.09.2019 року;
- специфікацію №9;
- пакувальний лист від 28.12.2020 року.
Для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України підприємство надало митниці:
- договір перевезення вантажу морським транспортом №2110/912/2018 від 21.10.2020 року;
- заявки на міжнародне морське перевезення №1/13-2 , №1/13-3 від 15.12.2020 року;
- акти виконаних робіт від 26.02.2021 року.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено електронне повідомлення №1 від 18.03.2021 року, відповідно до якого виявлені начебто розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи начебто не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Цим же повідомленням, відповідно до ч.5 ст.54 МКУ, митницею були додатково витребувані від ТОВ "ПК "ДТЗ", наступні документи:
1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
2) транспортні (перевізні) документи, з урахуванням відомостей про перевантаження оцінюваної партії товару;
3) виписку з бухгалтерської документації;
4) прайс-листи виробника товару;
5) копію митної декларації країни відправлення;
6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Листом №02-18/03 від 18.03.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «ТД «АМТ» додатково надало митниці: прайс-листи виробника / постачальника б/н від 25.11.2020 року, від 18.11.2020 року; каталог (технічний опис) виробника / постачальника, а також повідомило митницю, що усі наявні у підприємства документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
Скориставшись правом передбаченим пунктом 2 частини 3 ст.52 МК України, підприємство задекларувало зазначену партію товару, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД №UA110150/2021/004158 від 19.03.2021 року.
Електронна митна декларація №UA110050/2021/002766 від 30.03.2020 року:
Митна вартість зазначеного товару підприємством була визначена відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст.58 Митного кодексу України.
Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємством було надано митному органу документи, передбачені частинами 2 та 3 ст.53 МКУ, перелік яких зазначений в гр.44 митної декларації, а саме:
- декларацію митної вартості;
- зовнішньоекономічний контракт №OWN-1-2019 від 06.09.2019 року;
- специфікацію від 10.12.2020 року №8;
- пакувальний лист від 21.12.2020 року
Для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України підприємство надало митниці:
- договір перевезення вантажу морським транспортом №2110/912/2018 від 21.10.2020 року;
- коносаменти №MRPB21010767 від 12.01.2021 року;
- заявку на міжнародне морське перевезення №1/11-4 від 10.12.2020 року;
- акт виконаних робіт від 26.02.2021 року.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено електронне повідомлення №1 від 31.03.2021 pоку, відповідно до якого виявлені начебто розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи начебто не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Цим же повідомленням, відповідно до ч.5 ст.54 МКУ, митницею були додатково витребувані від ТОВ "ПК "ДТЗ", наступні документи:
1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
2) транспортні (перевізні) документи, з урахуванням відомостей про перевантаження оцінюваної партії товару;
3) виписку з бухгалтерської документації;
4) прайс-листи виробника товару;
5) копію митної декларації країни відправлення;
6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Листом №01-01/04 від 01.04.2021 року ТОВ ТД «АМТ» додатково надало митниці: - прайс-лист виробника від 26.11.2020, каталог виробника (технічний опис товарів) від 30.03.2021 року та надіслано пояснення щодо виявлених невідповідностей та зазначено, що будь-які інші документи у ході митного оформлення товару, задекларованого за ЕМД від 30.03.2021 №UA110050/2021/002766 у 10-денний термін надаватись не будуть.
Відповідно до пункту 2 частини 3 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються, у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Скориставшись правом передбаченим пунктом 2 частини 3 ст.52 МК України, підприємство задекларувало зазначену партію товару, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД №UA110050/2021/002924 від 01.04.2021 року.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "АМТ" вважає, що під час митного оформлення підприємство надало усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, а отже останній не погоджується з рішеннями Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару №UA110150/2021/000056/1 від 18.03.2021 року та №UA110050/2021/000028/1 від 01.04.2021 року, з огляду на що звернувся із даною позовною заявою до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для захисту своїх порушених прав та законних інтересів.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.
Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Частинами четвертою та п`ятою статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно із статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (стаття 52 Митного кодексу України).
Відповідно до статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій , шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).
У силу частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст.53 МК України).
Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п`ятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.
Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю є виключно наявність обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/ або недостовірні відомості про митну вартість товарів.
Правильному застосуванню вказаної норми може сприяти розуміння логіки правової позиції Верховного Суду України, висловленої ним в постанові від 01.10.2013 року у справі №21-354а13.
У вказаній постанові Верховний Суд України дійшов висновків, що сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
У постановах від 15.10.2013 року у справі №21-270а13 та від 22.10.2013 року у справі №21-342а13 Верховний Суд України за результатами аналізу Митного кодексу України року зазначає, що підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості може бути наявність в спеціалізованих програмно-інформаційних комплексах Єдиної автоматизованої системи Держмитслужби інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів.
Аналіз норм Митного кодексу України дає підстави вважати, що контроль правильності обчислення декларантом митної вартості може здійснюватися, в тому числі, шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням ЄАС, яка містить відповідну інформацію.
При цьому суд вважає, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
Таким чином, у разі виявлення відповідачем розбіжності між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, останній вправі витребувати від декларанта додаткові документи та здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують сумнів у правильності визначення митної вартості товарів.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, яка викладена в постановах від 31.03.2015 року по справі №21-127а15 та від 31.03.2015 року по справі №21-53а15, разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Оскільки відповідач виявив розбіжності у поданих позивачем документах, а тому вправі був направити відповідні запити до позивача.
Щодо здійснення оплати коштів за товар, судом враховується наступне.
Відповідно до статті 58 МКУ митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає статі за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої статті 58 МКУ.
У графі 44 ЕМД від 18.03.2021 №UA110150/2021/004050 наявне посилання на документи з літерою d (каталог виробника за кодом 3012 від 18.03.2021 №б/н). який не надано до митного оформлення.
Відповідно до специфікації від 15.12.2020 №9 оплата здійснюється протягом 90 днів від дати фактичного отримання товару. Враховуючи умови поставки FOB, Продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до відомостей коносаментів від 25.01.2021 №MRFB21012685, MRFB21012686 товар було завантажено на судно - 25.01.2021. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 cт.53 МКУ).
Згідно до ч.4,5 ст.58 МКУ митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Надана для митного оформлення Специфікація №9 визначає термін сплати валютних коштів за товар, узгоджений сторонами - 90 днів від дати від дати фактичного отримання товарів згідно Специфікації №9.
На момент декларування термін сплати за товар по Специфікації №9 не сплинув.
На підставі наданих документів вартість товарів обчислюється як ціна, що підлягає сплаті за товари.
Відповідно до специфікації від 10.12.2020 №8 оплата здійснюється протягом 90 днів від дати фактичного отримання товару. Враховуючи умови поставки FOB, Продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до відомостей коносамента від 12.01.2021 №MRFB21010767, товар було завантажено на судно - 12.01.2021. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 ст.53 МКУ).
Зазначене зауваження не дає правових підстав митниці вимагати додаткові документи, передбачені ч.3 ст.53 МКУ, оскільки не є розбіжністю, яка має вплив на правильність визначення митної вартості.
Датою фактичного отримання товару підприємство вважає дату надходження товару у кінцевий пункт призначення - м. Дніпро - 16.03.2021 року. Саме з цієї дати починається перебіг терміну сплати валютних коштів за товар. На день декларування товару платежі за товар продавцю не перераховувались, у зв`язку з чим надання банківського платіжного документа не є можливим.
19.03.2021 року сторонами укладена додаткова угода №1/1 згідно якої термін оплати коштів за поставлений товар сторонами продовжено до 300 днів від дати фактичного отримання товару.
Часткова оплата вартості товару здійснена платіжним дорученням №27 від 25.03.2021 р., №31 від 16.04.2021 р.
Верховний Суд щодо умов оплати висловив наступну правову позицію назначивши у постановах від 11.04.18 по справі №804/4680/16,від 11.06.2019 по справі 813/1755/17, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
Таким чином, зазначені зауваження не дають митниці правових підстав вимагати додаткові документи та здійснювати коригування митної вартості.
Щодо відсутності в комерційних документах інформації стосовно вартості послуг навантаження чи включення вказаних витрат до ціни товару, судом враховується наступне.
В рішеннях зазначено, що відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - Ningbo, China, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB, Продавець повинен доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження.
Водночас, відповідно до п.4.3 контракту від 05.09.2019 №OWEN-1-2019 у ціну товару включена виключно вартість пакування та маркування. Надані до митного оформлення комерційні документи (специфікація, інвойс) не містить інформації стосовно вартості послуг навантаження чи включення вказаних витрат до ціни товару.
Зазначене зауваження не відповідає відомостям, які містяться у наданих до митного оформлення документах і не може бути підставою для коригування митної вартості товарів.
Відповідно до п.3.1.1 Контракту, його сторонами погоджено, що у разі використання правил Інкотермс FOB (вільно на борту) у порту відвантаження продавець зобов`язаний за свій рахунок здійснити завантаження товару на борт зазначеного покупцем судна на узгоджену дату або в межах обумовленого терміну в названому порту відвантаження відповідно до звичаїв порту, а також виконати митні формальності, необхідні для вивозу. Покупець зобов`язаний за свій рахунок зафрахтувати судно і своєчасне сповістити продавця про терміни, умови та місце навантаження, назву, час прибуття судна. Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
Партії товарів поставлялись на умовах FOB - Ningdo (Китай) згідно міжнародних торговельних правил «Інкотермс 2010».
Базис поставки FOB «Інкотермс 2010» покладає на продавця обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.
Покупець зобов`язаний оплатити фрахт судна, розвантажити в порту прибуття, виконати імпортне митне оформлення з оплатою імпортних мит і зборів, і доставити товар до місця призначення.
Таким чином складовими митної вартості відповідно до умов поставки товару є інвойсна вартість товару та вартість міжнародного морського перевезення (фрахту) товару з порту відправлення в порт призначення (до кордону України).
Згідно частини 10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
У даному випадку, враховуючи умови поставки, такі витрати на навантаження включені у вартість товару, відтак не повинні додаватись до ціни, що підлягає сплаті продавцю.
Верховний Суд в постановах від 02.03.2018 року по справі № 804/2997/17, від 12.03.19 по справі №817/604/17 висловив наступний правовий висновок: « Суд апеляційної інстанції вказав, що термін FOB Інкотермс 2010 передбачає оплату продавцем витрат на завантаження вантажу на борт судна, а тому доводи позивача щодо відсутності як підстав, так і доказів сплати ним зазначених витрат є обґрунтованими».
«У розумінні "Інкотермс 2010" термін "вартість і фрахт" означає, що постачальник оплачує, всі витрати, які необхідні для доставки товару до порту призначення, в тому числі витрати по навантаженню товару на борт судна та будь-які збори в зв`язку з вивантаженням товару у порту призначення, які за умовами договору покладаються на продавця.
Суди попередніх інстанцій вірно встановили, що витрати на транспортування по країні продавця та завантаження на борт судна не потребують додаткового підтвердження для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов договору поставки та за інвойсом.
Таким чином зазначені митницею витрати на навантаження товару на борт судна не потребують додаткового підтвердження в даних випадках.»
Щодо ненадання копії митної декларації країни експорту, суд враховує наступне.
У рішеннях відповідач зазначає, що заявленими умовами поставки FOB передбачено здійснення митних формальностей у країні відправлення продавцем. Крім того, відповідно до п.3.1.1 контракту, ціна товару включає ціну експортного митного оформлення товару, всупереч зазначеному, митна декларація країни відправлення не надана до митного оформлення.
Будь-яка легальна експортно-імпортна операція у Китаї супроводжується оформленням у митному відношенні та декларуванні товарів, що ввозяться або вивозяться. Це передбачено Законом КНР «Про порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації», затвердженого маніфестом Головного митного управління КНР №52 2008 року.
Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту, що також зазначено у пункті 3.1.1 контракту №OWEN-1-2019 від 05.09.2019.
В рамках проведення консультацій декларанта зобов`язано надати копію декларації країни відправлення з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч.5 cт.54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п.2 та п.3 cт.53 МКУ,
Ненадання декларантом експортної декларації свідчить про небажання її надавати митному органу для здійснення контролю правильності заявленої декларантом митної вартості та її складових: перевірки ціни товару, ваги, кількості, найменування, та інших відомостей, що заявлялась митним органам Китаю при вивезенні. Декларантом не надано копію декларації країни відправлення.
В повідомлені митниці не зазначено, які саме надані документи передбачені ч.2.ст.53 МКУ, містять такі розбіжності, які усуватиме додатково витребувана копія митної декларації країни відправлення. Посилання на пункт 3.1.1 договору є помилковим, оскільки зазначений пункт не містить обов`язків для сторін вимагати та надавати документи, які підтверджують включення у вартість товару витрат , які несе постачальник в країні відправлення.
Крім того, надання додаткових документів можливе за умови наявності таких документів у підприємства, оскільки копія митної декларації у підприємства відсутня, саме тому надання її митниці не є можливим.
Враховуючі надані до митного оформлення документи, які підтверджують вартість товару, яка підлягає сплаті, у повідомленні митницею не зазначено у зв`язку з якими розбіжностями в документах, що впливають на правильність визначення митної вартості, висувається вимога про надання копії митної декларації країни відправлення.
Здійснення митного оформлення в країні відправлення є обов`язком китайського підприємства-постачальника відповідно до законодавства КНР. Діючим митним законодавством ні України, ні КНР не передбачено зобов`язання надавати підтвердження митного оформлення в країні відправлення іншій стороні контракту. Законодавство КНР щодо митного оформлення товарів не є міжнародним нормативно-правовим актом та розповсюджується виключно на територію КНР та китайських суб`єктів господарювання .
Митницею не наведені конкретні положення національного законодавства ні КНР, ні України, які зобов`язують українські підприємства вимагати від іноземних партнерів та мати у себе в наявності копії декларації країни відправлення та у обов`язковому порядку надавати такі копії митному органу.
Верховний Суд в постанові від 19.03.2019 по справі №810/4116/17 висловив наступну правову позицію щодо ненадання декларації країни відправлення: «Крім того, неподання позивачем, митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».
Щодо наданих прайс-листів б/н 25.11.2020 та 26.11.2020 року, суд враховує наступне.
При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою, відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції. Згідно загальносвітової практики прейскурант (прайс-лист) має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару.
Прайс-лист компанії "Taizhou Owen Electro-Machinery" CO., LTD. від 25.11.2020 року наданий декларантом, містить цінову інформацію виключно на товари, які декларуються за ЕМД від 18.03.2021 №UA110150/2021/004050.
Відповідно до п.6 cт.54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ніш особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів у разі відсутності у наданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів».
Зауваження митниці щодо наданих прайс-листів та комерційної пропозиції виробника не можуть вважатись розбіжностями у розумінні положень частини 3 ст.53 МК України .
Чинним міжнародним законодавством не встановлено типової форми комерційної пропозиції та прайс-листа. Згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.
Враховуючи те, що комерційна пропозиція містить посилання на особу, якій надається пропозиція, та вказівку на найменування товару, кількість, умови поставки, ціну одиниці товару, а інформація, що міститься в комерційній пропозиції та прайс-листах відповідає іншим документам, які надавались позивачем до митного оформлення, не виникає ніяких сумнівів, що надані документи, передбачені ч.3 ст.53 МКУ, стосуються саме задекларованого товару і містять інформацію щодо ціни товару, яка пропонується для придбання.
Відповідно до положення пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Із наведеної засади випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа.
Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності митним органам заборонено втручатися у підприємницьку діяльність декларантів шляхом відмови взяти до уваги прайс-лист з мотивів його недопустимості у зв`язку із наявністю чи відсутністю у ньому певних відомостей (реквізитів).
«Посилання контролюючого органу на те, що наданий прайс-лист не можна вважати ні прайс-листом, ні комерційною пропозицією, оскільки виданий особі, що жодним чином не фігурує ні в одному документі та відповідно до загальноприйнятої практики не містить відомостей, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки дата його складання, або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, суди також обґрунтовано не взяли до уваги з огляду на те, що по - перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по - друге, прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по - третє, жодним нормативним актом, в тому числі і міжнародним, не встановлено вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.»
Посилання відповідача на те, що прайс-лист не містить інформації щодо періоду дії цін, на думку суду, є необґрунтованими, враховуючи наступне.
Так, у прайс-листах від 01 грудня 2016 року та від 07 грудня 2016 року, копії яких наявні в матеріалах справи, зазначено, що ціни вказані для запитуваних товарів та дійсні до кінця 2016 року, тобто, ціни, вказані у прайс-листах, були чинними на момент відвантаження товарів позивачеві.
Прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований безпосередньо конкретному покупцю.
Оскільки чинним міжнародним законодавством не встановлено типової форми прайс-листа, згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів».
Щодо ненадання документів, що підтверджують стосунки з компанією «ICS LTD» та наявність різних відомостей про включення додаткових витрат в заявках на перевезення, судом вбачається наступне.
У коносаментах від 25.01.2021 MRFB21012685 та MRFB21012686 у графі «For delivery apply to» (Для доставки звертатися до) зазначено - ICS LTD, що може свідчити про залучення третіх осіб для перевезення вантажу та додаткові витрати на транспортування.
Наявність перевантаження свідчить про наявність транспортного документу, що у порушення вимог cт.335 МКУ, до митного оформлення не надавався.
Судом встановлено, що у наданих до митного оформлення Заявках на перевезення від 15.12.2020 №1/13-2 та 1/13-3 містяться різні відомості про включення додаткових витрат, а саме в п. 11 вартість послуг (виключаючи додаткові витрати), при цьому вартість фрахту по маршруту вказана з врахуванням перевантаження на загальну суму 1070 дол.США. та 1070 дол.США.
Зазначені зауваження не можуть вважатись розбіжностями в документах, які дають підстави для коригування митної вартості. Компанія ICS LTD зазначена в коносаментах як особа, до якої необхідно звертатись щодо надходження вантажу в порт призначення, оскільки зазначена компанія є агентом морської лінії в порту призначення.
Морський агент - це уповноважена судновласником особа, призначена ним для безпосереднього обслуговування належних судновласникові судів в певному порту або портах, для надання сприяння капітанові судна у взаєминах з вантажовласниками, портовими і адміністративними владою і для скорочення часу стоянки судна в порту.
Таким чином, компанія ICS LTD не виступає третьою особою в міжнародному морському перевезенні за договором №2110/912/2019 від 21.10.2019 pоку, а виконує функції морського агента Перевізника в порту "Південний" на території України.
Договірних стосунків з цією компанією ТОВ «ТД АМТ» в рамках договору фрахту №2110/912/2019 не має, зв`язку з чим надання будь-якого документального підтвердження не можливе.
Відповідно до пунктів 1.2, 4.3 договору №2110/912/2019 детальні умови перевезення визначаються в заявках, підписаних Замовником, які є невід`ємною частиною Договору.
У разі перевантаження (перевалки) контейнера (контейнерів) на інше судно в проміжному порту, вартість даного перевантаження включається в загальну вартість морського перевезення (фрахту), зазначену в рахунку (інвойсі) і акті виконаних робіт.
Надані заявки на перевезення, інвойси на сплату фрахту, акти виконаних робіт підтверджують факт включення вартості перевантаження в загальну вартість транспортних витрат.
Ніяких протиріч у заявках №1/13-2, №1/13-3, №1/11-4 та інших документах, що підтверджують вартість транспортних витрат, не має.
У пункті 10 Заявок зазначена вартість фрахту ( включаючи додаткові витрати) у розмірі 1070 дол.США і зазначено, що вартість перевантаження включена у загальну вартість ТЕО. В пункті 11 Заявки сторонами підтверджується відсутність додаткових витрат (оформлення додаткових документів, страхування, конвой та інше). Враховуючи що умовами договору передбачено, що перевантаження контейнерів в транзитному порту включається у загальну вартість транспортних витрат, зазначених в інвойсі, такі витрати в порту перевалки відноситься до основних умов перевезення, узгоджених сторонами контракту і не є додатковими послугами Перевізника.
Є хибним зауваження щодо різного об`єму наданих послуг та маршрутах зазначених у Заявках та інвойсах, оскільки відповідно до пункту 1.1 договору №1210/912/2019, предметом договору є виконання міжнародного морського перевезення (фрахт) вантажів, що підтверджується на підставі інвойсів, актами виконаних робіт, коносаментами.
Зазначені відомості не мають розбіжностей у числових значеннях і підтверджують транспортні витрати, як складову митної вартості, а тому перевезення по території України після ввезення не входить у предмет зазначеного договору.
Як вбачається з наданих документів, в них зазначено саме вартість міжнародного морського перевезення товару за певним маршрутом - китайський порт - український порт .
Таким чином, з урахуванням пункту 1 Заявки, за згодою сторін зазначено повний маршрут прямування вантажу до кінцевого пункту призначення, а не маршрут надання послуг.
Щодо ненадання документів, що підтверджують оплату транспортних послуг
У якості розбіжності в документах митниця в рішеннях зазначає, що якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 cт.53 МКУ). Вказані документи до митного оформлення не надано.
Згідно п. 4.2 Договору №2110/912/2019 оплата Замовником виставленого Перевізником інвойсу на оплату морського перевезення здійснюється на протязі 45 календарних днів з дати вивантаження контейнерів в порту .
В наданих інвойсах зазначено дату сплати інвойса - 10.04.2021 року та 08.04.2021 року.
На день декларування товару оплата інвойса не здійснювалась. Терміни оплати не сплинули.
Таким чином надання банківських платіжних документів було не можливе з об`єктивних причин.
Оплата фрахту була здійснена 12.04.2021 року та 27.04.2021 року платіжними дорученнями №2 та №3.
Зазначене митницею не може вважатись зауваженням у розумінні положень ч.3 ст.53 МКУ.
Щодо обрання відповідачем методу для визначення митної вартості, судом враховується наступне.
Таким чином асортимент оцінюваного товару та відмінні фактичні характеристики оформленого за ЕМД від 03.03.2021 №UA500020/2021/007427 товару №1 коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД, затвердженого Законом України від 04.06.2020 №674-ІХ "Про Митний тариф України" (кілограм) .
У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного прийнято Рішення про коригування митної вартості від 18.03.2020 №UA110150/2021/000056/1.
Таким чином асортимент оцінюваного товару та відмінні фізичні характеристики оформленого за ЕМД від 03.03.2021 №UA500020/2021/007427 товару, коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України від 04.06.2020 № 674-ІХ "Про Митний тариф України" (кілограм).
У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного прийнято Рішення про коригування митної вартості від 30.03.2020 №UA110050/2021/000028/l.
Як вбачається з зазначених відомостей, у спірних рішеннях митна вартість визначена митницею відповідно до заявлених позивачем товарів у валюті контракту, згідно з положеннями ст.64 МКУ та ґрунтується на ціновій інформації відповідно до наявної у митного органу інформації щодо вартості оцінюваних товарів з урахуванням опису товару, сфери застосування, технічних характеристик, термінів ввезення, вагових характеристик.
Таке твердження митниці не відповідає дійсності, оскільки в спірних рішеннях зазначена дата раніше оформлених ЕМД, їх реєстраційний номер, і в той же час зазначається, що встановлена відмінність відомостей щодо фізичних характеристик співставних товарів, у зв`язку з чим коригування здійснюється за одиницею виміру у кілограмах.
При цьому в рішеннях не зазначено: вага одиниці товару, не наведені торгова марка, технічні характеристики товару, що має значення, оскільки ціна товару за контрактом встановлювалась не виходячи з ваги товару, а виходячи з його технічних характеристик, а ідентифікація раніше оформленого митницею товару, на підставі зазначених вище відомостей взагалі не можлива.
Зазначений митницею розрахунок вартості товару за штуку не відповідає дійсній ціні товару, оскільки митниця загальну кількість партії у кілограмах помножує на вартість за 1 кг. та у подальшому ділить на кількість штук товару у партії.
Такий розрахунок не відповідає зазначеній ціні товару, оскільки вартість товару визначалася виходячи з технічних та якісних характеристик товару, які митницею не були враховані.
У ході консультацій, до прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості, митницею представнику підприємства для ознайомлення, з метою можливості проведення аналізу розрахунку не надавалась інформація та документи щодо товарів раніше оформлених органами доходів та зборів, хоча в листах-відповідях на електронні повідомлення від митниці декларанту підприємством заявлялась вимога про їх надання, що було проігноровано митним органом.
Тим самим митницею було порушено один із принципів здійснення державної митної справи - додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб (пункт 7 частини 1 статті 8 МКУ), який означає обов`язок органу доходів і зборів вжити заходів щодо забезпечення інтересів декларанта, зокрема інтересу бути обізнаним із попередньою оцінкою, даною органом доходів і зборів у справі. Це означає, що орган доходів і зборів повинен довести до відома декларанта таку свою оцінку з тим, щоб декларант міг сформувати власну правову позицію і стратегію її відстоювання у конкретній митній процедурі.
Верховний Суд, розглядаючи судові справи щодо оскарження аналогічних рішень митниці висловлює у своїх постановах, наступні правові висновки: «Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
Відповідно до пунктів 2,4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування». (Постанова від 22.04.2019 №815/6242/17).
Між тим, спірні рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містять, що не дає підстав вважати їх обґрунтованими та вмотивованими у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.
Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару, митниця виходила з наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості. Однак, в порушення вимог ст. 57 Митного кодексу України митницею не доведено неможливість застосування інших (попередніх) методів (2а-2г) визначення митної вартості товару, а застосовано резервний метод, який відповідно до наведених вище норм законодавства застосовується у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена за попередніми методами.
Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Такий правовий висновок здійснений Верховним Судом України в постанові по справі №21-127а15 від 31.03.2015.
Таким чином, факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.
Таким чином, ТОВ "Торговий Дім "АМТ" під час митного оформлення надало усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і, достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого товариством товару та протиправність оскаржуваних рішень.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи, що протягом судового розгляду справи митний орган не довів правомірність оскаржуваних рішень, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "АМТ" у повному обсязі, шляхом визнання протиправним та скасування Рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару №UA110150/2021/000056/1 від 18.03.2021 року; визнання протиправним та скасування Рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару №UA110050/2021/000028/1 від 01.04.2021 року.
Щодо судових витрат зі сплати судового збору, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч.1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до вимог ч.1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 2270,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням АТ "Альфа-Банк" №448 від 26 серпня 2021 року.
Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "АМТ" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару №UA110150/2021/000056/1 від 18.03.2021 року.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару №UA110050/2021/000028/1 від 01.04.2021 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник