Справа № 520/14259/21
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 р. № 520/14259/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (м. Харків, вул. Шевченко, 315 А), Департаменту патрульної поліції (вул. Ф. Ернста, 3, м. Київ) про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому позивач просив визнати протиправним та скасувати Наказ №73 від 11.06.2021 року начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Стрижак Альони Олегівни «Про застосування патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення».

В обґрунтування позову зазначено, що 29.06.2021 до позивача було доведено наказ №73 від 11.06.2021 начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Стрижак А.О. «Про застосування патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення».

З тексту наказу позивачу стало відомо, що нібито було проведено негласне закрите службове розслідування за фактами події, що мало місце 25.02.2021, яким до позивача було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження. Після ознайомлення з наказом, позивачу стало відомо, що його звинувачують, на його думку незаконно, у дисциплінарному проступку, який він не скоював, а наслідки службового розслідування, про яке не було проінформовано та не ознайомлено, взагалі ідуть врозріз відкритого кримінального провадження №0000018 за наслідком події, що мало місце 25.02.2021 за ч.2 ст.342 КК України. Вважаючи протиправним наказ №73 від 11.06.2021, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що на підставі наказу начальника УПП в Харківській області ДПП від 15.03.2021 № 141 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни поліцейським взводу № 1 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , який травмувався під час несення служби 25.02.2021 під час патрулювання за адресою: автодорога М-03 «Київ-Харків- Довжанський» 429 км+50 м, було призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.

Наказом начальника УПП в Харківській області ДПП від 14.04.2021 № 203, відповідно до частини другої статті 16 Статуту, згідно з доповідною запискою від 14.04.2021, продовжено термін проведення службового розслідування на один місяць.

13.05.2021 начальником УПП в Харківській області ДПП затверджено висновок службового розслідування.

В ході службового розслідування було встановлено, що 01.03.2021 до керівництва УПП в Харківській області ДПП надійшов рапорт старшого інспектора державного нагляду за охороною праці УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про факт травмування позивача під час виконання службових обов`язків 25.02.2021, в ході патрулювання за адресою: автодорога М-03, 429 км + 50 м.

До матеріалів службового розслідування, згідно рапорту старшого інспектора з ОД ВМАЗ УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Аліни Лошакової від 16.04.2021 за № 567вн/41/14/01 -2021, було долучено матеріали перевірки за заявою ОСОБА_3 , яка зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Головного управління Національної поліції в Харківській області від 26.02.2021 № 238 та надійшла до УПП в Харківській області ДПП з ГУНП в Харківській області 05.03.2021 за вхідним № 621ж. За змістом вказаної заяви, ОСОБА_3 поскаржився на неправомірні дії позивача, який зі слів заявника безпідставно зупинив керований ним автомобіль Маzda Premacy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вимагав пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, почав виламувати двері в автомобілі, а через деякий час - застосував фізичну силу, порвавши заявнику куртку та штани.

За результатом перевірки долученої до матеріалів ЄО заяви ОСОБА_3 , згідно доповідної записки старшого лейтенанта поліції Аліни Лошакової від 16.04.2021, інформація викладена в зверненні частково знайшла своє підтвердження, у зв`язку з чим для повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, матеріали перевірки було долученого до матеріалів службового розслідування.

Згідно розстановки сил та засобів роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП, позивач заступив на нічну зміну патрулювання з 20 год. 00 хв.

25.02.2021 по 08 год. 00 хв. 26.02.2021 та ніс службу разом із поліцейським взводу №2 2 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП рядовим поліції ОСОБА_4 у складі екіпажу «КУПОЛ-6Ю1».

Дослідженням інформації, наявної в системі ІПНП встановлено, що 25.02.2021 до скороченого номеру екстреного виклику поліції « 102» від позивача надійшло повідомлення про опір представникові влади, представникові правоохоронного органу, (матеріал ЄО ВП № 1 БРВП ГУНП в Харківській області від 25.02.2021 № 570), за результатом якого слідчим слідчого відділу ВП № 1 БРВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 зібрано відповідний матеріал.

В ході проведення вказаного службового розслідування, дисциплінарною комісією встановлено, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог підпунктів 1, 10 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції поліцейського УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 № 5217, частини першої статті 14 Закону України «Про охорону праці», частин першої та другої статті 18 Закону України «Про Національну поліції», частини першої статті 38 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки під час події 25.02.2021 старший сержант поліції ОСОБА_1 , всупереч вимогам частини першої статті 38 Закону України «Про Національну поліцію» відчинив двері зупиненого ним транспортного засобу Маzda Premacy, реєстраційний номер НОМЕР_1 та в подальшому не подбав про особисту безпеку і здоров`я, внаслідок чого отримав травмування під час перебування на службі, знаходячись на місці події з отриманою ним табельною вогнепальною зброєю.

13.05.2021 начальником УПП в Харківській області ДПП затверджено висновок службового розслідування.

Наказом Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції від 11.06.2021 №73 за вчинення дисциплінарного проступку, допущеного 25.02.2021, що виразилося в порушенні вимог пп.1, 10, п.3.1 розділу ІІІ посадової інструкції поліцейського УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 №5217, ч.1 ст.14 ЗУ «Про охорону праці», п.1та п.2 ч.1 ст.18, ч.1 ст.38 ЗУ «Про Національну поліцію», п.п.1, 2, 4 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого ЗУ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», на підставі вимог ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до поліцейського взводу №1 роти №6 батальйону №4 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , з урахуванням вимог ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого ЗУ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», у відповідності до вимог п.1 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосовано дисциплінарне стягнення у виді зауваження.

Не погодившись із прийнятим відповідачем наказом, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію»).

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що у вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VІІІ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

У частині 3 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, звати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти півникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Частинами 3-4, 6, 10 статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії (стаття 15 Дисциплінарного статуту).

Частиною 15 статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Дисциплінарним проступком, відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Пунктом 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Пунктом 2 частини першої статті 18 Закону встановлено, що поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

До матеріалів службового розслідування було долучено надані позивачем наступні документи: довідку від 09.03.2021 № 16/44, видану КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, виписку з амбулаторної картки хворого № 3654, видану 09.03.2021 КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, висновок відділення магнітно-резонансної терапії КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР від 28.02.2021 № б/н, довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України від 26.02.2021 № 1161, від 10.03.2021 № 1474, видані ДУ «ТМО МВС України по Харківській області» та фотокопію витягу з ЄРДР за № 0000018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 342 КК України.

Із матеріалів службового розслідування встановлено, що старший сержант поліції ОСОБА_1 неодноразово вимагав від водія зупиненого ним транспортного засобу пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, проте жодного разу не вказав водію норму закону чи нормативно-правового акту, на підставі якого він вимагав ці документи, не зазначив який саме пункт Правил дорожнього руху він порушив та взагалі яка була підстава для запинки вказаного транспортного засобу. Позивач та присутні події цивільні особи поводили себе зухвало, агресивно, всіляко намагались провокувати конфліктну ситуацію один з одним.

Згідно роздавальних відомостей від 25.02.2021 № 1348, 1349 портативний відеореєстратор № 2261 отримував поліцейський взводу № 1 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_4 , про що він проставляв особистий підпис. Старший сержант поліції ОСОБА_1 портативний відеореєстратор не отримував, особистий підпис про отримання в зазначених роздавальних відомостях не проставляв, проте всі наявні відеозаписи свідчать про те, що зазначений відеореєстратор був закріплений на однострої позивача.

При цьому, обставини та підстави зупинки транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням позивача не були зафіксовані на портативний відеореєстратор № 2261.

Згідно пояснень по з матеріалів службового розслідування, позивач самостійно відчиняв двері зупиненого ним транспортного засобу Маzda Premacy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зв`язку із чим вказані дії старшого сержанта поліції ОСОБА_1 відповідачем кваліфіковано як порушення ним вимог частини першої статті 38 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки поліція може проникнути до житла чи іншого володіння особи без вмотивованого рішення суду лише в невідкладних випадках, пов`язаних із: рятуванням життя людей та цінного майна під час надзвичайних ситуацій; безпосереднім переслідуванням осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення; припиненням злочину, що загрожує життю осіб, які знаходяться в житлі або іншому володінні.

В ході проведення вказаного службового розслідування, дисциплінарною комісією встановлено, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог підпунктів 1, 10 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції поліцейського УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 № 5217, частини першої статті 14 Закону України «Про охорону праці», частин першої та другої статті 18 Закону України «Про Національну поліції», частини першої статті 38 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки під час події 25.02.2021 старший сержант поліції ОСОБА_1 , всупереч вимогам частини першої статті 38 Закону України «Про Національну поліцію» відчинив двері зупиненого ним транспортного засобу Маzda Premacy, реєстраційний номер НОМЕР_1 та в подальшому не подбав про особисту безпеку і здоров`я, внаслідок чого отримав травмування під час перебування на службі, знаходячись на місці події з отриманою ним табельною вогнепальною зброєю.

Згідно статті 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Стаття 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Згідно частини 3 цієї статті, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

Згідно ч.ч. 7-8 ст. 19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За вчинення дисциплінарного проступку дисциплінарною комісією запропоновано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.

Службове розслідування, згідно затвердженого начальником УПП в Харківській області ДПП висновку від 13.05.2021, було проведено у формі письмового провадження, а не у формі відкритого засідання.

Під час проведення службового розслідування, позивачу було повідомлено про можливість скористатися своїм правом на захист під час проведення службового розслідування.

Позивачем, 05.04.2021 були надані письмові пояснення щодо обставин, які були досліджені під час проведення службового розслідування.

Доказів на підтвердження надання позивачем будь-яких клопотань з приводу проведення службового розслідування у порядку відкритого розгляду або наміру скористатись правовою допомогою, до матеріалів справи не надано.

Підпунктом 6, 8 пункту 2.1 розділу II Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 № 5217 передбачено, що поліцейський, відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби здійснює: припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження; затримання осіб на підставах і в порядку, передбачених законодавством, а також доставляє затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення (у визначених законодавством випадках), до підрозділів Національної поліції та/або суду.

Підпунктом 1,10 пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції передбачено, що поліцейський патрульної поліції під час несення служби зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність патрульної поліції, а також Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки і накази керівництва, постійно і наполегливо самовдосконалюватись, підвищувати рівень довіри суспільства до поліції.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 7, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно - правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їх повноважень та відповідно до закону; утримуватись від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.

Також статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини третьої та восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія та керівник враховують характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту, засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку є дисциплінарне стягнення.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч. З ст. 13 Дисциплінарного статуту).

Недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи - порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, сувора догана.

Керівник може застосувати будь-яке дисциплінарне стягнення до особи за умови, що вид обраного стягнення відповідає тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, і це є дискреційними повноваженнями керівника органу.

Судом встановлено, що усі юридичні фактори, котрі мають юридичне значення для вирішення питання про дисциплінарне покарання поліцейського викладені дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що застосування у відношення позивача дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження є правомірним та вчиненим на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Встановлені судом обставини справи підтверджують, що відповідачем було дотримано порядок проведення службового розслідування та встановлено фактичні порушення з боку позивача, відповідно підстави для визнання протиправним та скасування наказу №73 від 11.06.2021 року начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Стрижак Альони Олегівни «Про застосування патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» - відсутні.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява N 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Суд зазначає, що оскаржуваний наказ прийнято відповідачем на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірними. Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (м. Харків, вул. Шевченко, 315 А), Департаменту патрульної поліції (вул. Ф. Ернста, 3, м. Київ) про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Єгупенко