Справа № 200/13373/21
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 р. Справа№200/13373/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Буряк І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовною заявою до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі відповідач, Центральний ВДВС у м. Маріуполі), третя особа ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) відповідно до якої просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Центрального ВДВС Вахнової Т. В. від 18.09.2021 (виконавче провадження № 65156457), про накладення штрафу.

В обґрунтування позову зазначено, що постанову про відкриття спірного виконавчого провадження позивач не отримував. З матеріалами виконавчого провадження ознайомився 28.09.2021 та сплатив заборгованість за аліментами. У свою чергу постанова про накладення штрафу від 18.09.2021 не містить інформації про розмір заборгованості, яка утворилась з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, що є порушенням вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених статтею 287 КАС України. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

22 грудня 2021 року судом отримано клопотання позивача про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю прибути у судове засідання. Вказане клопотання обґрунтовано перебуванням ОСОБА_1 у відрядженні також наголошено на віддаленості м. Маріуполь та складною епідеміологічною ситуацією.

Суд розглянувши вказане клопотання, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення такого, оскільки жодних доказів, які б підтверджували обставини на які посилається позивач, не надано.

Згідно вимог ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідач повідомлений на електронну адресу та шляхом направлення поштової кореспонденції, яка згідно поштового відстеження Укрпошти № 847 отримана 21.12.2021.

Третя особа повідомлена шляхом направлення поштової кореспонденції, яка згідно поштового відстеження Укрпошти № 847 отримана 21.12.2021.

Сторони та третя особа до судового засідання не з`явились, належним чином повідомленні про час та дату розгляду справи.

Частиною 1 ст. 205 КАС України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Враховуючи приписи ст. ст. 124, 194, 205 та 268 КАС України, суд вважає, що неприбуття сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами у порядку письмового провадження.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано, що розгляду справи не перешкоджає. Справу розглянуто на підставі наявних матеріалів. (ч. 6 ст. 162 КАС України)

Правом, передбаченим ст. 165 КАС України, третя особа не скористалась.

Фактичні обставини встановлені судом у справі такі.

ОСОБА_1 є громадянином України паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце знаходження (згідно паспорту): АДРЕСА_1 .

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2021 ВП № 65156457 державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Маріуполі відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30.10.2020 № 264/5075/19 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.07.2019 та до повноліття дитини.

Постановою державного виконавця Центрального ВДВС у м. Маріуполі про накладення штрафу від 18.09.2021 ВП № 65156457 встановлено наявність заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 2 роки, накладення на боржника штрафу у розмірі 30 % суми заборгованості зі сплати аліментів. Постановлено за заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки накласти штраф у розмірі 50 % суми заборгованості зі сплати аліментів на ОСОБА_1 у розмірі 17 005,23 грн. на користь ОСОБА_2

ОСОБА_1 звернувся до Центрального ВДВС у м. Маріуполі із заявою за змістом якої, зокрема, повідомив про надання документів для розрахунку заборгованості по аліментам та докази сплати залишку заборгованості у сумі 44 719,87 грн.

У матеріалах справи наявний дублікат чека від 27.09.2021, платник ОСОБА_1 , отримувач Центральний ВДВС у м. Маріуполі, призначення платежу сплата заборгованості за ВП № 65156457.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин).

Стаття 1. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 3. Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень … ; 5) постанов державних виконавців … про накладення штрафу … ;

Стаття 13.

1. Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 18.

1. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

2. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

3. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

Стаття 28.

1. Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Стаття 71.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

4. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником;

Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.

14. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Стаття 11.

4. Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень. (далі Інструкція № 512/5, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин)

Розділ XVI.

4. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

8. Виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону.

Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу І цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.

Пункт 7 розділу І. Постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа);

мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.

До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

У разі якщо постанова виконавця є виконавчим документом, вона повинна відповідати вимогам до виконавчого документа, визначеним статтею 4 Закону.

Висновки суду.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що дата виникнення заборгованості зі сплати аліментів не впливає на можливість застосування штрафу до позивача, проте визначальним для вирішення справи є встановлення наявності такої заборгованості на час винесення постанови про накладення штрафу, тобто в даному випадку така заборгованість повинна існувати на час прийняття рішення про накладення на боржника штрафу, розмір, який впливає на визначення суми штрафу.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 24.11.2020 (справа № 620/517/20).

Отже, спірна постанова винесена 18.09.2021, а наявна заборгованість погашена позивачем 27.09.2021 (про що власне вказано позивачем за текстом позову), тому факт сплати останньої на правомірність постанови про накладення штрафу не впливає.

Щодо посилань на неотримання постанови про відкриття виконавчого провадження та спірної постанови.

Суд звертає увагу, що постанова про відкриття спірного виконавчого провадження не є предметом даного спору, а оскаржувана постанова про накладення штрафу не відноситься до переліку постанов, які належить відправляти рекомендованою кореспонденцією.

Отже, відповідні твердження позивача не визнаються судом достатніми для задоволення позову.

Водночас суд звертає особливу увагу на таке.

Наведені судом вище положення законодавства свідчать про право державного виконавця у разі установлення заборгованості зі сплати аліментів виносити постанови про накладення штрафу відповідно ч. 14 ст. 71 Закону № 1404, розмір якого визначається в залежності від фактичної суми заборгованості, що передбачає застосування абз. 1-3 ч. 14 ст. 71 Закону № 1404.

При цьому строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. (п. 4 ст. 11 Закону № 1404)

Установлені судом фактичні обставини справи свідчать, що виконавчий документ подано до виконання 13.04.2021. Аліменти стягуються щомісячно, починаючи з 31.07.2019 та до повноліття дитини. (постанова про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2021)

Водночас зміст постанови державного виконавця має відповідати вимогам п. 7 розділу І Інструкції № 512/5.

Зокрема, резолютивна частина постанови державного виконавця із зазначенням прийнятого виконавцем рішення має ґрунтуватись (відповідати) висновкам мотивувальної частини постанови, де відображаються мотиви, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків) і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову.

Натомість судом установлено, що мотивувальна частина спірної постанови не відповідає резолютивній, а саме: у мотивувальній частині встановлено: наявність заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 2 роки, що є підставою для накладення на боржника штрафу у розмірі 30 % суми заборгованості зі сплати аліментів. Однак у резолютивній частині констатовано наявність заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, що є підставою для накладення штрафу у розмірі 50 % суми заборгованості зі сплати аліментів на ОСОБА_1 у розмірі 17 005,23 грн. на користь ОСОБА_1 .

Отже судом установлено невідповідність оскаржуваної постанови вимогам п. 7 розділу І Інструкції № 512/5.

При цьому навіть за відсутності у суду доказів, що свідчать про наявний розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на момент винесення оскаржуваної постанови, такий розмір не може перевищувати 3 роки, ураховуючи, що обов`язок зі сплати аліментів виник у позивача з 31.07.2019, що виключає можливість застосування штрафу у розмірі 50 %.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем вказаний обов`язок не виконано.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); … .

На підставі викладеного, судом установлено, що спірна у справі постанова прийнята необґрунтовано, доказів, які б свідчили про інше відповідачем не надано. Вказане є підставою для прийняття рішення про задоволення позову.

Відповідно ч. 1 ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул.. Грецька, 19, ) третя особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Вахнової Т.В. від 18.09.2021 (виконавче провадження № 65156457) про накладення штрафу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул.. Грецька, 19, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому частиною першою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення та оскаржені у порядку, передбаченому статтями 292, 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Буряк