Справа № 280/4830/21
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

О К Р Е М А Д У М К А
21 грудня 2021 року Справа № 280/4830/21
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в частині визначення розміру надбавки ОСОБА_1 за вислугу років у періоди з 25.01.2002 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2011 у відсотках тільки від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас та бездіяльність, що полягає у не проведенні нарахування та виплати надбавки за вислугу років до заробітної плати за ці періоди у відповідності до ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку; зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області нарахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) надбавку за вислугу років в розмірі, визначеному ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу за періоди з 25.01.2002 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2011; зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області нарахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій втраті працездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально- побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за періоди з 25.01.2002 по 31.12.2005 з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2011; зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області виплатити, нарахувавши на суму незаконно недоплаченої за період з 25.01.2002 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2011 включно, надбавки за вислугу років та незаконно недоплачених сум заробітної плати за час відпустки, допомоги по тимчасовій втраті працездатності та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексацію відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»; зобов`язати Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування Територіальному управлінню Державної судової адміністрації в Запорізькій області з єдиного рахунку Державного бюджету України виплати недоплаченої заробітної плати, виходячи з розрахунку надбавки за вислугу років відповідно до частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів», з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: з урахуванням окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу, з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам витати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за періоди з 25.01.2002 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2011.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в частині визначення розміру надбавки ОСОБА_1 за вислугу років у періоди з 25.01.2002 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2011 у відсотках тільки від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас та бездіяльність, що полягає у не проведенні нарахування та виплати надбавки за вислугу років до заробітної плати за ці періоди у відповідності до ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області нарахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) ОСОБА_1 надбавку за вислугу років в розмірі, визначеному ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу за періоди з 25.01.2002 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2011. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області нарахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) ОСОБА_1 заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій втраті працездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально- побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за періоди з 25.01.2002 по 31.12.2005 з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2011. Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 , нарахувавши на суму незаконно недоплаченої за період з 25.01.2002 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2011 включно надбавки за вислугу років та незаконно недоплачених сум заробітної плати за час відпустки, допомоги по тимчасовій втраті працездатності та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та індексацію за період з 25.01.2002 по 01.01.2003 відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Зобов`язано Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування Територіальному управлінню Державної судової адміністрації в Запорізькій області з єдиного рахунку Державного бюджету України виплати недоплаченої ОСОБА_1 заробітної плати, виходячи з розрахунку надбавки за вислугу років відповідно до частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: з урахуванням окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу, з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам витати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за періоди з 25.01.2002 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2011. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного від 21 грудня 2021 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Натомість, на моє переконання, суд першої інстанції, так само як і суд апеляційної інстанції, не надав належної оцінки нормам Кодексу адміністративного судочинства України та Кодексу законів про працю України в частині строків звернення до суду з даним позовом.

Так, статтею 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ст. 233 КЗпПУ працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно зі ст. 238 КЗпПУ при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком.

На мою думку, законодавець чітко встановив обмежений строк для звернення до суду з позовом у справах щодо проходження публічної служби.

В свою чергу Кодекс законів про працю України визначає особливості застосування строків у справах щодо стягнення працівникові належних сум.

Проте системний аналіз наведених норм КЗпПУ дає можливість дійти висновку, що закон не обмежує строк звернення до суду виключно у справах про стягнення працівникові належної заробітної плати/належних сум. Передумовою для їх стягнення є вирішення трудового спору/спору щодо проходження публічної служби.

У спірних правовідносинах позивач звернувся до суду саме для вирішення трудового спору/спору щодо проходження публічної служби, адже ОСОБА_1 не погоджується з діями Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області в частині належного нарахування заробітної плати у періоди з 25.01.2002 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2011. Право ж на стягнення певних сум виникає у позивача лише у тому випадку, коли суд підтвердить обґрунтованість заявлених позовних вимог та визнає певні складові заробітної плати як такі, що належать до виплати.

Отже суд, приймаючи заявлений ОСОБА_1 позову до розгляду, мав надати, насамперед, правову оцінку щодо підстав для відкриття провадження у справі з огляду на приписи чинного законодавства щодо строків звернення до суду для вирішення трудового спору/спору щодо проходження публічної служби.

У даному спорі позивач має статус судді у відставці, тобто має високий професійний рівень у галузі права, а тому не міг не знати про порушення своїх прав щодо неотримання належних сум в момент їх виплати (у періоди з 25.01.2002 по 31.12.2005, з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2011), натомість з позовом про донарахування відповідних сум звернувся лише у 2021 році, тобто з пропуском строку, визначеного законом.

На моє переконання, відповідний позов не може бути заявлений без обмеження будь-яким строком, адже в іншому випадку створюються умови, за яких держава позбавлена можливості ефективно вибудовувати фінансову, економічну та бюджетну стратегії, що негативно впливає на розвиток України та економічне становище інших верств населення.

Цілком зрозуміло, що Держава має добросовісно виконувати взяті на себе зобов`язання, дотримуватися у своїй діяльності приписів законодавства та не допускати прийняття законодавчих актів, які суперечать Конституції України.

Натомість й право звернення до суду щодо оскарження дій того чи іншого державного органу не є безумовним і пов`язано, насамперед, з добросовісним користуванням особою-позивачем процесуальними правами, зокрема, правом звернення до суду у строки, визначені законом.

Враховуючи сукупність викладених обставин, вважаю, що даний позов заявлений у справі щодо проходження публічної служби, а не у справі щодо стягнення належних до виплати сум, а тому поданий поза межами встановлених законом строків. Позивач не наводить обґрунтовані причини пропуску такого строку, а тому позов мав би бути залишений без розгляду.

Суддя О.В. Головко