Справа № 580/8603/21
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 грудня 2021 року справа № 580/8603/21 м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 580/8603/21

за позовом ТОВ «Чорна Кам`янка» (вул. Молодіжна 1, с. Поминик (Вікторівка), Маньківскький район, Черкаська область, код ЄДПРОУ 32837408) в особі голови комісії з припинення Франчука Вадима Вікторовича ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління ДПС України у Черкаській області (вул. Хрещатик 235, м. Черкаси, 18002, )

про визнання протиправного бездіяльність та стягнення штрафу, постановлено ухвалу.

22.10.2021 вх. № 41193/21 ТОВ «Чорна Кам`янка» в особі голови комісії з припинення Франчука В.В., звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС України в Черкаській області, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС України в Черкаській області, щодо непогашення пені у сумі 489 584 (чотириста вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири гривні) 07 грн, нараховану за несвоєчасно погашену заборгованість з відшкодування ПДВ за період з 01.03.2020 до 21.05.2021;

- стягнути з державного бюджету України через ГУ ДКС у Черкаській області на користь ТОВ «Чорна Кам`янка» пеню у сумі 489 584,07 грн (чотириста вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири гривні сім копійок) за несвоєчасне погашення заборгованості з відшкодування ПДВ за період з 01.03.2020 до 21.05.2021;

- стягнути на користь ТОВ «Чорна Кам`янка» (вул. Молодіжна, 1, с. Поминик (Вікторівка), Маньківський район, Черкаська обл., 20144, ) сплачений під час подання адміністративного позову судовий збір у сумі 9 613,76 грн, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУ ДПС України в Черкаській області (, вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18000).

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 позовну заяву залишено без руху.

13.12.2021 вх. 50430/21 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява від ТОВ «Агрофірма «Хлібороб» про усунення недоліків позовної заяви та із клопотанням про заміну сторони.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернення до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, що має сформулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень (його рішення), що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

У позовній заяві не зазначено, яке право позивача порушено, якими саме діями/бездіяльністю/рішеннями відповідача з огляду на критерії частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачу варто уточнити позовні вимоги відповідно до пункту 6 частини 1 статті 5 КАС України та необхідно зазначити яку норму порушено саме відповідачем, зміст норми, її аналіз, тлумачення та аргументи в чому саме полягає протиправність оскаржуваного рішення.

Великою Палатою Верховного Суду у справі №640/7310/19 (ЄДРСР 94394125) зазначено: особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень (а якщо відповідачем може бути суб`єкт господарювання, то який саме) порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать. Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право. Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Зміст вимог позовної заяви необхідно сформувати відповідно до п.п. 4, 5 та 9 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Відповідно до ч.4. ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Агрофірмою «Хлібороб`у формі ТОВ подано заяву про заміну сторони в справі, проте справа до розгляду не призначена.

Згідно ч. 1 ст. 48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Суд звертає увагу заявника, що провадження в справі не відкрите, позаяк станом на 21.12.2021 недоліки позовної заяви не усунено. З документів, наявних у матеріалах позову та додатково поданих на усунення недоліків позовної заяви, не вбачається власного волевиявлення позивача на зміну сторони.

Відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 580/781/20 позов товариства з обмеженою відповідальністю Чорна Кам`янка задоволено частково: стягнуто з державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Черкаській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю Чорна Кам`янка заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1274000,00 (один мільйон двісті сімдесят чотири тисячі) грн та пеню в розмірі 2316660 (два мільйони триста шістнадцять тисяч шістсот шістдесят) грн 06 коп., нараховану на суму такої заборгованості, що в сумі складає 3590660,06 (три мільйони п`ятсот дев`яносто тисяч шістсот шістдесят) грн 06 коп. У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення набрало законної сили та передбачає стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, поміж іншого, пені. На виконання вказаного рішення відповідачем в порядку звернення рішення до примусового виконання 21.05.2021 сплачені кошти в сумі 3590660,06 грн.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Згідно з частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Аналіз зазначених норм свідчить, про різновиди судового контролю за виконанням судового рішення: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст.382 КАС України), визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст.383 КАС України); окрема ухвала (ст.249 КАС України); оскарження у виконавчому провадженні (ст.287 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження №К/9901/5159/18) звернув увагу, що зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. Верховний Суд зазначив, що наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України (ст.382 КАС України), що не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за Кодексом адміністративного судочинства України.

Верховний Суд у справі № 909/243/18 акцентував увагу на відмінностях між поняттями «предмет спору» та «предмет позову»: предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Невиконання чи неналежне виконання судового рішення як завершальна стадія розгляду справи не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Верховний Суд у справі № 0940/2394/18 зазначив: у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання відповідним заявником усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду

З урахуванням аналізу позовних вимог у справах №580/8603/21, №823/1904/16 та №580/781/20 позивачу необхідно уточнити, якій особі належить право вимоги та яке право даної особи порушене, розмежувати судовий контроль у вирішених справах від ініційованого нового позову.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 121, 139, 160, 161, 169, 241, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк для усунення недоліків за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Чорна Кам`янка» до Головного управління ДПС України у Черкаській області про визнання протиправного бездіяльність та стягнення штрафу, що залишений без руху.

Недоліки можуть бути усунені шляхом подання обгрунтування нетотожності вимог у цій та вирішених справах у контексті судового контролю, позовної заяви із уточненими позовними вимогами та підтвердженням обставин доказами з огляду на критерії частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та зазначенням волевиявлення позивача в справі на заміну сторони; обрання належного способу захисту відповідно до ст. 5 КАС України з огляду на статті 382-383 КАС України.

Повідомити про недопустимість зловживання процесуальними правами.

Надати позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви 10 днів з моменту отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА