Справа № 810/1724/18
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 810/1724/18

адміністративне провадження № К/9901/34188/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мацедонської В. Е.,

суддів: Данилевич Н. А., Уханенка С. А.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мелеус», про визнання протиправним та скасування рішення та визнання протиправною бездіяльності, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року (головуючий суддя Дудін С. О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року (головуючий суддя Парінов А. Б., судді: Земляна Г. В., Карпушова О. В.),

І. Суть спору

У квітні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - відповідач, Віто-Поштова сільрада), третя особа - ТОВ «Мелеус», у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення 17 сесії 7 скликання Віто-Поштової сільради від 22 грудня 2016 року № 17-72 «Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, укладеного з ТОВ «Мелеус»;

- визнати протиправною бездіяльність Віто-Поштової сільради, яка полягає у невиконанні нею у встановлені законом спосіб, порядку та строки обов`язку щодо оприлюднення:

порядку денного 17 сесії 7 скликання Віто-Поштової сільради від 22 грудня 2016 року;

проектів рішень, винесених на 17 сесію 7 скликання Віто-Поштової сільради від 22 грудня 2016 року;

рішень, прийнятих на 17 сесії 7 скликання Віто-Поштової сільради від 22 грудня 2016 року;

- визнати протиправною бездіяльність Віто-Поштової сільради, яка полягає у невиконанні нею у встановлені законом спосіб, порядку та строки обов`язку щодо інформування через засоби масової інформації мешканців с. Віта-Поштова про плани перспективного розвитку території і населених пунктів, розміщення важливих містобудівних об`єктів - багатоквартирних житлових будинків.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що Віто-Поштова сільрада у своїй діяльності порушує ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи.

14 жовтня 2006 року між Віто-Поштовою сільрадою та ТОВ «Мелеус» укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Дудкіною Н. В., зареєстрований в реєстрі за № 1-3784, щодо якого здійснена державна реєстрація прав на землю та нерухоме майно 22 грудня 2006 року за № 58.

Згідно даних інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03 квітня 2018 року № 119444662 та № 119447265, договором оренди передбачена передача в оренду підприємству ТОВ «Мелеус» двох земельних ділянок, а саме: земельної ділянки площею 0,6 га, кадастровий номер :01:010:0057, розташованої у с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області; земельної ділянки площею 2,5 га, кадастровий номер :01:012:0020, розташованої у с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області. Цільове призначення земельних ділянок, відповідно до вказаних довідок, - для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування.

Рішенням 17 сесії 7 скликання Віто-Поштової сільради від 22 грудня 2016 року № 17-72 «Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, укладеного з ТОВ «Мелеус», передбачено внесення змін до договору оренди, зокрема підп. 1.1. рішення передбачено внесення змін до п. 1.2. договору оренди, шляхом викладення цього пункту у новій редакції: «Зазначена земельна ділянка надається в оренду із земель запасу Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області під розміщення житлової багатоповерхової забудови в с. Віта-Поштова по обидві сторони автомагістралі Київ-Одеса»; п. 4 рішення підприємству ТОВ «Мелеус» надано дозвіл на виготовлення детального плану території на орендованій земельній ділянці для розміщення житлової багатоповерхової забудови у відповідності до вимог чинного законодавства, провести громадські слухання щодо розробленого детального плану території, погодити його у відповідних органах та надати його на затвердження до Віто-Поштової сільради.

Вважаючи, що відповідач, вчинивши бездіяльність та не виконавши обов`язок щодо оприлюднення порядку денного сесії ради, на засіданні якої було прийнято вказане рішення, а також проектів таких рішень та прийнятих рішень, порушив права та інтереси позивача, як члена громади с. Віта-Поштова, шляхом обмеження доступу до публічної інформації та позбавлення можливості взяти участь у місцевому самоврядуванні та бути проінформованому про значимі події місцевого значення, що впливають безпосередньо на життя місцевої громади, звернувся до суду з цим позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.

ІІІ. Рішення судів попередніх інстанцій та мотиви їх ухвалення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року, яка залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року, закрито провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 22 грудня 2016 року № 17-72 «Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки ТОВ «Мелеус».

Постановою Верховного Суду від 13 лютого 2020 року ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року у цій справі скасовано в частині закриття провадження в справі щодо визнання протиправним та скасування рішення від 22 грудня 2016 року № 17-72 "«Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки ТОВ «Мелеус» в частині уповноваження сільського голови укласти з ТОВ «Мелеус» додаткову угоду про внесення змін до цього договору, зобов`язання цього товариства здійснити реєстрацію укладеної додаткової угоди після її підписання, надання товариству дозволу на виготовлення детального плану території на орендованій земельній ділянці, провести громадські слухання щодо розробленого детального плану території, погодити його та надати на затвердження. В цій частині справу направлено на новий судовий розгляд до Київського окружного адміністративного суду. В іншій частині вказані судові рішення залишено без змін.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року, яка залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року, закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення 17 сесії 7 скликання Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 22 грудня 2016 року № 17-72 «Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки ТОВ «Мелеус» стосовно уповноваження сільського голови укласти з ТОВ «Мелеус» додаткову угоду про внесення змін до цього договору, зобов`язання цього товариства здійснити реєстрацію укладеної додаткової угоди після її підписання, надання товариству дозволу на виготовлення детального плану території на орендованій земельній ділянці, провести громадські слухання щодо розробленого детального плану території, погодити його та надати на затвердження. Роз`яснено позивачу, що спір в цій частині підлягає розгляду місцевим загальним судом за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що спірне рішення № 17-72 стосується права оренди земельної ділянки, яке виникло і яке на момент звернення позивача до суду, так і на теперішній час існує у ТОВ «Мелеус». З огляду на зазначене та враховуючи, що спірні пункти 2-5 оскаржуваного рішення не є самостійними та незалежними від пункту 1 частинами рішення, оскільки фактично ці пункти направлені на реалізацію ТОВ «Мелеус» свого існуючого права на землю (пов`язані з оформленням, реєстрацією та реалізацією ТОВ «Мелеус» права користування та розпорядження відповідними земельними ділянками), тобто безпосередньо випливають з речового права третьої особи на відповідний об`єкт та зачіпають її приватно-майнові права, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані пункти рішення пов`язані не з діяльністю відповідача як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, а випливають з майнових цивільних прав ТОВ «Мелеус» на земельні ділянки, що свідчить про приватно-правовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі ч. 2 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

V. Касаційне оскарження

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування своєї позиції позивач посилається на те, що прийняте органом місцевого самоврядування рішення про розроблення детального плану відповідного населеного пункту не створює, не змінює і не припиняє цивільних прав та обов`язків окремих осіб. Позивач стверджує, що судами першої та апеляційної інстанції не було враховано, що оскаржуваним рішенням було, крім іншого, надано дозвіл ТОВ «Мелеус» на виготовлення детального плану території на орендованій земельній ділянці для розміщення житлової багатоповерхової забудови у відповідності до вимог чинного законодавства, а також про проведення громадських слухань щодо розроблення детального плану території, погодження його у відповідних органах та надання його на затвердження відповідачу. Скаржник наголошує, що предметом спору у даній справі є безпосередньо рішення відповідача, яким розпочато процедуру розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з порушенням вимог чинного законодавства. Також ОСОБА_1 звертає увагу, що про наявність у позивача будь-якого приватного інтересу жодною зі сторін не повідомлялось та не доказувалось, позивач у позовній заяві не піднімає питання про припинення права оренди третьою особою.

Відповідач та третя особа відзив на касаційну скаргу не подавали, що не є перешкодою для перегляду судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

VІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами п. 2 ст. 4 КАС України установлено, що публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

VІІ. Висновки Верховного Суду

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

В силу положень ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

З аналізу вказаного вище законодавства вбачається, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як убачається з матеріалів справи, предметом даного спору є, зокрема, оскарження рішення від 22 грудня 2016 року № 17-72 «Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки ТОВ «Мелеус». Вказаним рішенням були внесені зміни до договору оренди земельної ділянки, укладеного між Віто-Поштовою сільською радою (орендодавець) та ТОВ «Мелеус» (орендар) 14 жовтня 2006 року та зареєстрованого за № 1-3784, а саме:

- викласти п. 1.2 договору у новій редакції: «Зазначена земельна ділянка надається в оренду із земель запасу Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області під розміщення житлової багатоповерхової забудови в с. Віта-Поштова по обидві сторони автомагістралі Київ-Одеса»;

- доповнити розд. ІІІ договору п. 3.11 такого змісту: «При проектуванні першої черги забудови орендар зобов`язаний передбачити проектною документацією на першому поверсі не менше 350 м. кв. нежитлових приміщень під розміщення амбулаторії та передати дані приміщення з внутрішнім оздобленням до комунальної власності Віто-Поштової територіальної громади після завершення будівництва житлового багатоповерхового будинку, в якому розташовані дані приміщення протягом 30 календарних днів з моменту введення в експлуатацію житлового багатоповерхового будинку, в якому розташовані дані приміщення»;

- уповноважити Віто-Поштового сільського голову Шульгана Дмитра Юрійовича укласти з ТОВ «Мелеус» додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки у відповідності до даного рішення;

- зобов`язати ТОВ «Мелеус» здійснити реєстрацію у відповідності до вимог чинного законодавства укладеної додаткової угоди після її підписання та повернути один примірник до Віто-Поштової сільської ради;

- надати дозвіл ТОВ «Мелеус» на виготовлення детального плану території на орендованій земельній ділянці для розміщення житлової багатоповерхової забудови у відповідності до вимог чинного законодавства, провести громадські слухання щодо розробленого детального плану території, погодити його у відповідних органах та надати його на затвердження до Віто-Поштової сільської ради.

Тобто, спірним рішенням відповідача були внесені зміни до договору оренди земельних ділянок, укладеного між відповідачем та третьою особою, в частині порядку використання цієї земельної ділянки, а також вчинення цим товариством дій, направлених на завершення процедури набуття ним права оренди на відповідні земельні ділянки.

Водночас, колегія суддів вважає за доцільне зазначити, що набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно - починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування. Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку.

Отже, надання на підставі п. 4 спірного рішення ТОВ «Мелеус» дозволу на виготовлення детального плану території на орендованій земельній ділянці пов`язане з вчиненням третьою особою дій щодо подальшого розпорядження відповідним об`єктом, який знаходиться в його оренді.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що договір оренди земельних ділянок від 14 жовтня 2006 року № 1-3784 укладений на 49 років з дня підписання його сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації. Станом на час розгляду цієї справи цей договір дійсний, не скасований у передбаченому законодавством порядку.

Отже, спірне рішення Віто-Поштової сільської ради від 22 грудня 2016 року № 17-72 стосується права користування та розпорядження (оренди) земельних ділянок, яке виникло на момент звернення позивача до суду і існує на теперішній час у ТОВ «Мелеус».

Ураховуючи зазначене, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду знаходить, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, правильно застосували норми процесуального права, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст.350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись ст. 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Е. Мацедонська

Судді Н. А. Данилевич

С. А. Уханенко