Справа № 200/3394/21-а
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

23 грудня 2021 р. Справа №200/3394/21-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про заміну способу і порядку виконання рішення суду по справі № 200/3394/21-а за позовом ОСОБА_1 до департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахувати та виплатити недоплачену разову грошову допомогу,

В С Т А Н О В И В:

29.03.2021 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (далі відповідач1), Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі відповідач2) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахувати та виплатити недоплачену разову грошову допомогу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.04.2021 року по справі №200/3394/21-а, адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Миру, б. 70, ідентифікаційний код юридичної особи 41336065), Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (84025, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Тверська, б. 6, ідентифікаційний код юридичної особи 02770038) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахувати та виплатити недоплачену разову грошову допомогу задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

29.05.2021 року рішення набрало законної сили та 07.06.2021 року у справі видано виконавчий лист.

27.10.2021 року постановою державного виконавця виконавче провадження №66040760 з виконання виконавчого листа №200/3394/21-а було закрито.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

За приписами статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

За правилами частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно, керуючись викладеним, а також позицією суду апеляційної інстанції, яка викладена у тому числі в постанові від 10.02.2021 року по справі № 200/8049/20, суд вважає за належне змінити спосіб захисту прав ОСОБА_1 із зобов`язання на стягнення.

Керуючись статтями 167, 243, 248, 256, 294, 295, 297, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Змінити спосіб і порядок виконання рішення суду від 28.04.2021 по справі № 200/3394/21-а в частині зобов`язання департамента соціального захисту населення Маріупольської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, встановивши новий спосіб і порядок виконання рішення: "Стягнути з департамента соціального захисту населення Маріупольської міської ради на користь ОСОБА_1 недоотриману щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі 11 466,00 грн., з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтями 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Череповський