Справа № 815/2449/18
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2449/18
21 грудня 2021 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балан Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по адміністративній справі №815/2449/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
Рішенням Одеського окружного адміністративного по адміністративній справі №815/2449/18 суду від 22 серпня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та несплати єдиного соціального внеску у зв`язку з виплатою на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу; зобов`язання нарахувати та сплатити в установленому порядку суму єдиного соціального внеску на суму грошового утримання (заробітної плати) за час вимушеного прогулу, стягнутого на користь ОСОБА_1 за рішенням суду; зобов`язання видати наказ про підтвердження раніше не врахованого стажу служби; зобов`язання надати до ГУ ПФУ в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії в якій враховуватиметься до стажу служби час вимушеного прогулу - задоволено.
На виконання вказаного рішення суду, 29 грудня 2018 року, Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №815/2449/18, строком пред`явлення до виконання 13 грудня 2021 року.
В обґрунтування вищевказаної заяви позивачем зазначено, що Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області досі не виконано рішення суду, яке набрало законної сили, у частині видання наказу про підтвердження раніше не врахованого стажу служби ОСОБА_1 та обов`язку надати до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, в якій враховуватиметься до стажу служби час вимушеного прогулу ОСОБА_1 .
Заявником зауважено, що виконавчий лист №815/2449/18 звернуто до примусового виконання та 18.01.2019 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження №58123747.
Розглянувши подану заяву, вивчивши доводи наведені заявником в її обґрунтування, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
Судовий контроль це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці обставин, що перешкоджають виконанню такого рішення суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
Так, відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Зазначеній нормі відповідають також і положення пункту 1 частини 6 статті 246 КАС України, згідно з яким у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення та положення підпункту «ґ» пункту 4 частини 1 статті 322 КАС України, відповідно до якого постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.
Згідно частини 2 статті 382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З наведеного слідує, що повноваження адміністративного суду накладати на суб`єкта владних повноважень зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду є правом суду, а не його обов`язком, реалізація якого можлива у випадку доведення позивачем або встановлення судом під час розгляду справи, що за відсутності такого контролю рішення суду залишиться не виконаним, чи для його виконання доведеться докласти значних зусиль.
Тобто, встановлення судового контролю є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися у залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
За приписами частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 31 липня 2018 року по справі №235/7638/16-а та ухвалі по справі №805/516/18-а від 23 квітня 2019 року, №9901/598/19 від 13 травня 2021 року.
У свою чергу, згідно статті 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до загального правила, встановленого частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі - Закон №1404), примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються спеціальним законом.
Згідно статті 18 Закону №1404, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та у порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого:
проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;
викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні;
накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;
вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;
здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.
Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Судом встановлено, що у рамках виконавчого провадження №58123747 державним виконавцем надсилалися вимоги на адресу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області та виносилася постанова про накладення штрафу у розмірі 5100,00 гривень.
Однак, суд зауважує, що статтею 75 Закону №1404-VIII, встановлена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі, зокрема, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Тобто, накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.
Суд зауважує, що у матеріалах виконавчого провадження наданого заявником відсутня постанова державного виконавця про накладення штрафу у подвійному розмірі та докази звернення до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Тобто, державним виконавцем не вичерпано законодавчо визначені можливості для примусового виконання рішення суду, яке набрало законної сили та зобов`язання боржника виконати вимоги виконавчого документу.
У свою чергу, бездіяльність державного виконавця щодо не вжиття відповідних дій з примусового виконання рішення суду, яке набрало законної сили, може бути самостійною підставою для звернення до суду.
Таким чином, здійснивши перевірку обґрунтованості заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по адміністративній справі №815/2449/18.
Керуючись статтями 243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по адміністративній справі №815/2449/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Копію ухвали надіслати заявнику.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ярослава БАЛАН