Справа № 340/8482/21
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м.Кропивницький Справа № 340/8482/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Пасічника Ю.П. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул.Соборна, 7А, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ) про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - відповідач) в якому просить зобов`язати відповідача зарахувати до загального трудового стажу позивача час відбування кримінального покарання у вигляді виправних робіт за місцем роботи з 01.11.1987 року по 01.01.1989 року.

Позовна заява обґрунтована тим, що Вироком Кіровського райнарсуду м. Кіровограда від14.10.1987р. позивача було визнано винним за ч. 1 ст. 169 КК УРСР із застосуванням ст. 44 КК УРСР та піддано до виправних робіт за місцем робіт строком на 2 роки з утриманням 15% заробітку в дохід держави.

Відповідно до статті 95 Виправно-трудового кодексу України (далі - ВТК), який був чинний до 01.01.2004р. час відбування покарання у вигляді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу. На звернення позивача до відповідача з приводу зарахування часу відбування покарання у вигляді виправних робіт до загального трудового стажу, йому було повідомлено, що таке зарахування можливе лише за рішення суду.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даними позовом.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов з якого слідує, що законодавством чинним на момент відбування покарання позивачем, не передбачено у період до 01 січня 2004 року самостійного, тобто без рішення суду чи звернення особи з відповідним клопотанням включення пенсійним органом часу відбування покарання у виді виправних робіт до загального трудового стажу (а.с.15,16).

Ухвалою суду від 10.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.11).

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Вироком Кіровського райнарсуду м. Кіровограда від14.10.1987р. позивача було визнано винним за ч. 1 ст. 169 КК УРСР із застосуванням ст. 44 КК УРСР та піддано до виправних робіт за місцем робіт строком на 2 роки з утриманням 15% заробітку в дохід держави (а.с.19).

Позивач звернувся до відповідача з питання зарахування періоду відбування кримінального покарання у вигляді виправних робіт з 01.11.1987 року по 01.01.1989 року о загального трудового стажу.

19.07.2021 року листом позивачу було повідомлено, що період відбування кримінального покарання у вигляді виправних робіт з 01.11.1987 року по 01.01.1989 року. може бути зарахований до загального трудового стажу виключно за рішенням суду (а.с.8).

З метою врегулювання вказаного питання позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 103 ВТК час відбування виправних робіт без позбавлення волі до загального і безперервного трудового стажу засудженого не зараховується, про що робиться запис у його трудовій книжці. При умові сумлінної роботи і зразкової поведінки в період відбування виправних робіт без позбавлення волі цей час може бути включений в загальний трудовий стаж особи, яка відбула покарання, на підставі рішення суду в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством України.

Положеннями частини четвертої статті 95 ВТК, якими регулювався порядок і умови виконання покарання у виді виправних робіт та які були чинні у період відбування позивачем виправних робіт, визначалось, що час відбування покарання у виді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого.

Згідно з частиною третьою статті 42 чинного Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК) час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи.

У свою чергу, статтею 8 КВК встановлено, що засуджені мають право на соціальне забезпечення, у тому числі й на отримання пенсій відповідно до законів України.

Відповідно до Прикінцевих положень КВК з набранням чинності цим Кодексом втрачає чинність Виправно-трудовий кодекс України; закони України та інші нормативно-правові акти до приведення у відповідність із цим Кодексом застосовуються у частині, що не суперечить цьому Кодексу.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Правовідносини, пов`язані із визначенням страхового стажу позивача виникли з моменту звернення позивача до управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком.

На момент виникнення спірних правовідносин частина третя статті 42 КВК передбачає, що час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи.

З огляду на те, що на час вирішення питання про обчислення страхового стажу позивача частина третя статті 42 КВК прямо передбачає можливість включення до загального стажу роботи періоду відбування покарання у виді виправних робіт, то період роботи позивача з 01.11.1987 року по 01.01.1989 року має бути зарахований до його страхового стажу.

Отже, вимога про зобов`язання відповідача здійснити зарахування до загального страхового стажу позивача час відбування кримінального покарання у вигляді виправних робіт з 01.11.1987 року по 01.01.1989 року підлягає задоволенню.

У справі за подібних правовідносин Верховний Суд вже раніше висловив правову позицію щодо застосування зазначених вище норм матеріального права (постанова від 30 січня 2018 року у справі №211/1432/17(2-а/211/103/17); постанова від 21.06.2019 року у справі №448/1691/16-а).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду справи суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то сплачений судовий збір у сумі 908 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до загального трудового стажу час відбування кримінального покарання у вигляді виправних робіт за місцем роботи з 01.11.1987 року по 01.01.1989 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник