Справа № 540/6709/21
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/6709/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Автопрокат РОНА-АВТО" до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 26.10.2021 року №301246,

встановив:

Приватне підприємство «Автопрокат РОНА-АВТО» (далі позивач), звернулося до суду з адміністративним позовом до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі відповідач, Укртранспбезпека), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 301246 від 26.10.2021 про стягнення адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на п.п. 2 п. 2, п. 12, п. 13, п.п. 21-24 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, п. 9 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 № 255, Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" від 05.06.2014 № 1314-VI, Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 № 94, Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 22.5 ПДР та позивачем зазначено, що спірна постанова винесена без наявності в діях підприємства фактів правопорушень та за порушенням габаритно-вагового контролю і розгляду справи про автомобільний транспорт, представник позивача зазначає, що навантаження на строєну вісь неправомірно визначалось шляхом сумування навантаження по кожній з одиничних осей окремо; на місці ГВК були відсутні та на вимогу водія не пред`явлені документи на законність використання зважувального обладнання; у матеріалах перевірки відсутні жодні посилання на обладнання, яким проводилось зважування; при виявлені факто нібито перевищення вагових норм на одну вісь посадовими особами не вживалося жодних обов`язкових процедурних заходів щодо затримання та заборони руху транспортного засобу; штраф застосовано за перевищення вагових норм без відповідного дозволу при перевезення сипучого подільного вантажу, по-якому законом не передбачено видання дозволу на проїзд, в тому числі законом не передбачено видання дозволу на одну вісь, а також при відсутності відповідної Методики зважування сипучих вантажних по осях; в оскаржуваній постанові не вказано чіткої суті порушення та конкретної норми закону, яка порушена; представника підприємства було позбавлено право брати участь у розгляді справи заздалегідь отримано складену постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу. Представник позивача просить суд позов задовольнити.

Ухвалою від 05.11.2021 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Відповідач до суду відзиву на позов не надіслав, ухвала суду від 05.11.2021, позовну заяву з додатками отримано належним чином, що підтверджується Реєстром вихідних документів з відміткою про отримання 09.11.2021.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, суд вважає можливим відповідно до положень ст.ст. 257-262 КАС України розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з дотриманням строків розгляду справи та на підставі наявних у справі матеріалів.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

Співробітниками Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, 31.08.2021 був зупинений транспортний засіб марки MAN номерний знак НОМЕР_1 , номер свідоцтва НОМЕР_2 , причіп JANMIL, номерний знак НОМЕР_3 , серія свідоцтва НОМЕР_4 , який належать підприємству.

Відповідно до довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю №032010 від 31.08.2021, зважування транспортного засобу марки MAN номерний знак НОМЕР_1 з причіпом JANMIL, номерний знак НОМЕР_3 за допомогою зважувального обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу здійснювалося: вісь 1 -6,440т; вісь 2 8,810 т; вісь 3 8,090т; вісь 4 8,660т; вісь 5 8,060т; що разом складає 40,060т.

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу встановлено, що навантаження на строєну вісь склало 40,060 т при нормативно допустимому - 40 т.

Контролюючими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складений Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0015657 від 31.08.2021 та Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 31.08.2021 №294959.

У акті зазначено, під час перевірки виявлене порушення: за результатами ГВК навантаження на строєну задню вісі КТЗ склало 24,810.

Відповідно зафіксовано перевищення встановленого законодавством габаритно-вагових норм понад 10% але не більше 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, а саме зафіксовано перевищення 12,8 %, відповідальність за яке передбачена абз.15 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

На підставі акту відповідачем прийнята постанова про застосування адміністративного-господарського штрафу № 301246 від 26.10.2021 за порушення абз.15 ч. 1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", якою на ПП «АВТОПРОКАТ РОНА АВТО» накладено штраф у сумі 17000,00 грн.

Не погодившись із постановою, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним постановам, суд використовує наступні правові норми, чинні на час виникнення спірних правовідносин.

Як вбачається зі спірної постанови, вона прийняті на підставі абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі Закон №2344-III), яка передбачає, що відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 15).

Відповідно до ч. 6 ст. 48 статті 60 Закону № 2344-IIІ у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Із аналізу ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-IIІ, слідує, що для настання відповідальності за вказаною нормою є встановлення факту перевезення вантажу без відповідного дозволу.

За приписами ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ (далі - Закон № 3353 - ХІІ) з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 22.1 ПДР маса вантажу, що перевозиться і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Дозвіл відповідно до ст. 48 Закону № 2344-III, що дає право на рух автодорогами України з перевищенням встановлених законодавством нормативно-вагових параметрів понад 10%, але не більше 20% відсутній.

Відповідно до статті ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно з п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Проаналізувавши наведені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що правила перевезення неподільного та подільного вантажів у випадку перевищення вагових або габаритних параметрів є різними, а саме:

- перевезення неподільного вантажу допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі;

- перевезення подільного вантажу не допускається взагалі.

Оскільки ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III не було встановлено відповідальності за перевезення подільного вантажу з перевищення вагових або габаритних параметрів без дозволу, в наступному законодавцем були внесені відповідні зміни.

Так, за новою редакцією абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону №2344-III, яка почала діяти з 01.10.2021, законодавець відокремив відповідальність за перевищення ваги неподільного вантажу без відповідного дозволу та за перевищення ваги подільного вантажу, на перевезення якого раніше дозвіл не вимагався.

У цій справі представник позивача не заперечує обставин, що відбувалось перевезення вантажу у вигляді пшениці, який за своїм характером є подільним, тобто може при завантаженні бути поділений на окремі частки без втрати або пошкодженні його властивостей, а тому перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, заборонено.

Головна мета такої заборони - збереження автомобільних доріг та попередження їх передчасного руйнування. Унаслідок цього й встановлено заборону з перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм без будь-яких винятків.

Відповідно вбачається, що чинним законодавством встановлена імперативна заборона на перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість отримання перевізником відповідного дозволу, у зв`язку з чим суд зазначає, що заборона руху транспортних засобів з перевищенням вагових параметрів при перевезенні подільного вантажу унеможливлює отримання перевізником дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. За вказаних обставин, оскільки видача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, не передбачена, то на особу не може бути накладений штраф відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону № 2344-IIІ за відсутність такого дозволу.

Водночас, варто відзначити, що за перевищення габаритно-вагових параметрів подільного вантажу, перевізник повинен нести відповідальність у вигляді нарахування посадовою особою Укртрансбезпеки плати за проїзд, відповідно до п. 31-1 Порядку №879, що узгоджується із правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 29.01.2020 № 814/1460/16, в якому суд касаційної інстанції відзначив, у випадку перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами до перевізників лише може бути застосована відповідальність у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів.

За даною справою, позивачем сплачено плату за проїзд у розмірі 334,53 євро за перевищення параметрів від нормативу у розмірі 12,8%, що підтверджується наявним у справі розрахунком № 0015667 від 31.08.2021.

За приписами статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України). Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90 КАС України).

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_10 Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 КАС України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 26.10.2021 № 301246 про застосування до Приватного підприємства «АВТОПРОКАТ РОНА АВТО» адміністративного-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Стягнути на користь Приватного підприємства «АВТОПРОКАТ РОНА АВТО» (, 73008, Бериславське шосе, 46, м. Херсон) за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Берсилавське шосе, 46, м. Херсон, 73008) відділу Державної служби України з безпеки на транспорті () судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.І. Войтович

кат. 113070200