Справа № 640/10915/20
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року м. Київ № 640/10915/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу:

за позовомГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобус системс"
простягнення податкової заборгованості в розмірі 168 676,30 грн.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Головне управління ДПС у м. Києві з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобус систем», в якому просило прийняти рішення на користь Головного управління ДПС у м. Києві, яким стягнути кошти платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобус системс» з рахунків у банках, що обслуговують такого платника на суму податкового боргу в розмірі 168 676,30 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до приписів Податкового кодексу України за відповідачем обліковується податковий борг, який у добровільному порядку ним не сплачено.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, у зв`язку з чим суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами, згідно з вимогами ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобус системс» () перебуває на податковому обліку в органах державної податкової служби та є платником податків за основним місцем обліку.

Згідно з довідкою Головного управління ДПС у м. Києві від 02.03.2020 №7205/9/26-15-10-02-09 станом на 24.02.2020 згідно даних карток особових рахунків ІС «Податковий блок» за відповідачем обліковується борг в розмірі 168 676,30 грн., зокрема з податку на додану вартість в указаному розмірі.

За наслідками камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобус системс» за лютий 2017 року, позивачем встановлено порушення відповідачем пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України та розділу V Порядку №21, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з податку на додану вартість на 146 149 грн. та заниження суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість на 134 941 грн. У зв`язку з викладеним позивачем винесено податкове повідомлення-рішення від 11.05.2017 №, яким відповідачу донараховано основний платіж у розмірі 134 941,00 грн. та штрафні санкції в розмірі 33 735,25 грн., всього на суму 168 676,30 грн.

У подальшому позивачем винесено податкову вимогу форми «Ю» від 30.10.2017 №89051-17 про сплату відповідачем податкового боргу в розмірі 180 380,02 грн., зокрема: 136 732,00 грн. - основний платіж, 40 169,87 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи), 3478,15 грн. - пеня. Указане поштове відправлення повернулося до позивача неврученим адресату з відміткою підприємства поштового зв`язку - «не зареєстроване».

Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобус системс» вищевказану податкову вимогу не виконало, що призвело до виникнення у нього податкового боргу, зокрема, в розмірі 168 676,30 грн.

Зазначена заборгованість підтверджується інтегрованою карткою платника податків та детальним розрахунком податкового боргу, наданими позивачем.

Вирішуючи цей спір, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпункт 14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За змістом п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.31.1 ст.31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п.38.1 ст.38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п.п.41.1 та 41.2 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України податкові органи наділені повноваженнями звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Як встановлено судом, позивач в установленому порядку надіслав відповідачу податкову вимогу форми «Ю» від 20.10.2017 №89051-17 про сплату податкового боргу в сумі 180 380,02 грн.

Доказів оскарження цієї податкової вимоги в адміністративному чи судовому порядку суду не надано, а тому вона є чинною та підлягає виконанню. Також відсутні докази оскарження суми податкового зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Ураховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання у добровільному порядку або оскарження її в установленому порядку, натомість, доводи позивача знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги контролюючого органу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл судових витрат на підставі статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст.2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобус системс» (02098, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 9, офіс 152, ) кошти з рахунків у банках, що обслуговують такого платника, на суму податкового боргу в розмірі 168 676,30 грн. (сто шістдесят вісім тисяч шістсот сімдесят шість гривень 30 коп.).

Рішення суду, відповідно до частини першої ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими ст.ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.С. Мазур