Справа № 520/2227/21
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 520/2227/21

адміністративне провадження № К/9901/43526/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Витязь» на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2021 у справі №520/2227/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Витязь» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Витязь» звернулось до суду з позовом в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Харківській області «Про проведення фактичної перевірки» ТОВ «Витязь» від 03.02.2021 № 515-П.

Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 в задоволенні позову відмовлено.

ТОВ «Витязь», не погодившись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2021 апеляційну скаргу ТОВ «Витязь» залишено без задоволення, задоволено клопотання Головного управління ДПС у Харківській області про закриття провадження у справі, скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 по справі №520/2227/21, закрито провадження у справі за позовом ТОВ «Витязь» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу.

Колегія суддів дійшла висновку, що зазначений спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, відтак наявні підстави для задоволення клопотання відповідача та закриття провадження у справі. При цьому судом апеляційної інстанції враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17.

29.11.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Витязь» на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2021 у справі №520/2227/21, підписана представником позивача - адвокатом Сімейком Артуром Миколайовичем.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

За правилами пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Скаржником вказано, що касаційна скарга подається з підстав, передбачених підпунктами «а» та «б» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Верховний Суд зауважує, що скаржником не наведено доводів в обґрунтування того, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.

У касаційній скарзі міститься посилання на наявність випадку, передбаченого підпунктом «б» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України - позивач позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями, при розгляді іншої справу. Такі посилання обґрунтовані тим, що в провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №520/14609/21 за позовом ТОВ «Витязь» до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами спірної фактичної перевірки. Позивачем зазначено, що в рамках розгляду справи №520/14609/21 його позиція, крім іншого, ґрунтується на твердженні про те, що фактична перевірка за місцем фактичного провадження ТОВ «Витязь» господарської діяльності не проводилась, певні обставини, які могли бути встановлені тільки під час проведення фактичної перевірки, встановлені не були, що, крім іншого, зумовлює протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Відтак, для розгляду справи №520/14609/21 певне значення мають обставини, про якій мова йде в оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції, зокрема, встановлена апеляційним судом обставина про те, що на підставі наказу від 03.02.2021 проведена фактична перевірка.

Проаналізувавши наведені доводи, Верховний Суд зауважує, що вони не містять достатніх обґрунтувань, оскільки фактично зводяться до незгоди із висновками судів попередніх інстанцій та правовою оцінкою встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що не є тотожним неправильному (помилковому) встановленню обставин у справі, які скаржник позбавлений можливості спростувати.

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 цього Кодексу.

Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України);

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини 4 статті 328 КАС України);

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України).

Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини 4 статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено, про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Верховний Суд зауважує, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на його думку, відповідна норма повинна застосовуватися.

Натомість доводи касаційної скарги зводяться до незгоди скаржника з врахуванням судом апеляційної інстанції правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 816/228/17, цитування норм Податкового кодексу України, переоцінки доказів, висловлення незгоди з встановленими судом обставинами справи.

Разом з тим, скаржником не обґрунтовано, в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права та як відповідні норми мають застосовуватися.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Витязь» на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2021 у справі №520/2227/21 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяІ.А. Васильєва