Справа № 640/13630/20
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року м. Київ № 640/13630/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу:

за позовомГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві
до Приватного підприємства "Рубіком-Ю"
простягнення податкової заборгованості у сумі 107 848,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Головне управління ДПС у м. Києві з адміністративним позовом до Приватного підприємства «Рубіком-Ю», в якому просило прийняти рішення на користь Головного управління ДПС у м. Києві, яким стягнути кошти платника податків Приватного підприємства «Рубіком-Ю» з рахунків у банках, що обслуговують такого платника на суму податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 107 848,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.06.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до приписів Податкового кодексу України за відповідачем обліковується податковий борг, який у добровільному порядку останнім не сплачено.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, у зв`язку з чим суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами відповідно до вимог ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд встановив, що Приватне підприємство «Рубіком-Ю» перебуває на податковому обліку в контролюючих органах як платник податків.

Згідно з податковим повідомленням-рішенням від 27.04.2018 № відповідачу визначено податкове зобов`язання в розмірі 107 856,00 грн., зокрема: 86 285,00 грн. за основним зобов`язанням та 21 571,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

В установленому порядку зазначене зобов`язання відповідачем не виконане.

19.06.2016 Головним управлінням ДПС у м. Києві щодо відповідача винесено податкову вимогу форми «Ю» №119353-17 на суму 125 251,06 грн., зокрема: 86 285,00 грн. - основний платіж, 21 751,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції, 17 395,06 грн. - пеня.

Указана податкова вимога надіслана на адресу відповідача за його місцезнаходженням, однак, повернулася до позивача неврученою з причин, незалежних від нього.

Згідно з детальним розрахунком податкового боргу відповідача, наданим позивачем, його розмір становить 107 848,00 грн. (86 285,00 грн. - основний платіж, 21 751,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції), що також підтверджується інтегрованою карткою платника податків за 2019 рік.

Вирішуючи цей спір, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України під податковим зобов`язанням розуміється сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 31.1 статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Згідно з п. 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п.59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно з п.59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На підставі статті 59 Податкового кодексу України податковим органом 19.06.2018 винесено податкову вимогу форми «Ю» №119353-17 на суму 125 251,06 грн., однак, зазначені кошти ним сплачені не були.

Відповідно до пп.14.1.175 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відтак, враховуючи, що сума податкових зобов`язань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

У ході судового розгляду справи судом не здобуто доказів щодо сплати відповідачем самостійно узгоджених грошових зобов`язань, як і доказів оскарження вищевказаної податкової вимоги та податкового повідомлення-рішення.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення такого боргу позивачем вважається дотриманою.

Відповідно до пп.14.1.137 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п.41.2 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп.20.1.34 п.20.1 статті 20 Податкового кодексу України)

Відповідно до п.95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати до стягнення не підлягають.

Керуючись вимогами статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, 04116) задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Рубіком-Ю» (002218, м. Київ, вул. Райдужна, 3-а, кв.86, ) з усіх рахунків, відкритих у банках, що обслуговують такого платника податків, суму податкового боргу в розмірі 107 848,00 грн. (сто сім тисяч вісімсот сорок вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду, відповідно до частини першої ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими ст.ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.С. Мазур