Справа № 820/5225/15
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року

м. Київ

справа №820/5225/15

адміністративні провадження № К/9901/58841/18, №К/9901/59340/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Данилевич Н.А., Кашпур О.В.

розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №820/5225/15

за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод», за участю третіх осіб - Головного управління Державного казначейства України в Харківській області, Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, - про стягнення податкового боргу, провадження в якій відкрито

за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ВАТ «Харківський тракторний завод» і Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2018 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Катунова В.В., суддів Бершова Г.Є., Ральченка І.М.

УСТАНОВИВ:

І. Обставини справи

1. Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе» (далі - відповідач, ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе»), за участю третьої особи - Головного управління Державного казначейства України у Харківській області (далі - третя особа, ГУ ДКСУ у Харківській області) з вимогою стягнути з ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе» заборгованість перед державою за кредитами, наданими підприємству під державні гарантії у розмірі 553170557,74 грн.

2. На обґрунтування вимог позивач зазначив, що між ПАТ «Харківський тракторний завод імені С.Орджонікідзе» і фірмою «Deutz AG» було укладено контракт від 04.09.1997 №804-05750295/276-03-97 на поставку товарів. ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе» були надані кредити під державні гарантії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.01.1998 №78 «Про надання гарантії Кабінету Міністрів України щодо забезпечення погашення кредиту ФРН, що залучається для фінансування проекту організації виробництва сільськогосподарських тракторів ХТЗ-17021 з двигунами німецької фірми «Deutz AG» на ВАТ «Харківський тракторний завод імені С.Орджонікідзе» та їх реалізації». Так, між відповідачем і державним експортно-імпортним банком України, який дії від імені та за дорученням Кабінету Міністрів України, укладені угоди від 05.02.1998 №11/16-169 і від 30.11.1998 №11/17-182 про надання кредитів у сумі 11655921,00 євро і 9739343,40 євро. До зазначених угод узгоджені графіки погашення кредитів. Водночас відповідно до наданих відомостей ГУ ДКСУ у Харківській області станом на 01.03.2015 у відповідача існує заборгованість перед державою за кредитами, наданими підприємству під державні гарантії на загальну суму 553170557,74 грн, а саме: 477868615,60 грн - прострочений борг за іноземними кредитами; 26377737,71 грн - відсотки за надання державних гарантій по іноземному кредиту; 48924204,43 грн - сума пені, що нарахована за невиконання зобов`язань за іноземним кредитом. У зв`язку із цим, позивач звернувся до суду та просив стягнути цю заборгованість в судовому порядку.

3. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22 липня 2015 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

4. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.

5. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 квітня 2016 року, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22 липня 2015 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе» заборгованість перед державою за кредитами, наданими під державні гарантії у розмірі 400982187,64 грн. В іншій частині позову відмовлено.

6. Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ВАТ «Харківський тракторний завод» (далі - ТОВ «Торговий дім ВАТ «Харківський тракторний завод») звернулось до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року.

7. Заява обґрунтована тим, що після винесення судом апеляційної інстанції вказаного рішення ТОВ «Торговий дім ВАТ «Харківський тракторний завод» стали відомі істотні обставини, що не були і не могли бути відомі йому на час розгляду справи.

8. Так, заявник пояснює, що 22.11.2001 між Міністерством фінансів України і відповідачем було укладено акт про зарахування заборгованості №071-211-1. Відповідно до цього акту прострочена заборгованість відповідача перед державою за кредитами, наданими відповідно до кредитних угод від 05.02.1998 №11/16-169 і від 30.11.1998 №11/17-182, зменшується на суму 33980649,90 грн, що за офіційним обмінним курсом Національного банку України на дату поставки сільськогосподарської техніки лізингодавцям становить 18956139,77 німецьких марок. У пункті 3 вказаного акту зазначено, що відповідач відображає в бухгалтерському обліку суму 18956139,77 німецьких марок (станом на 01.01.2002 - 9692121 Євро), як погашення кредиторської заборгованості перед державою за кредитами.

9. Постановою Вищого господарського суду України від 05 березня 2008 року в справі №42/299-05 встановлено, що зазначена сума заліку 9692121 Євро була розподілена банком на погашення заборгованості за іноземними кредитами - на суму 9432704,34 Євро та на погашення плати за надання гарантії по кредиту - на суму 328682,80 Євро, що суперечить приписам статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2000 рік» і постанови Кабінету Міністрів України від 29.05.2001 №629 «Про розрахунки за сільськогосподарську техніку, поставлену у 1998-1999 роках». Водночас чинним законодавством України не передбачено зарахування будь-яких додаткових платежів на користь держави, зокрема і плати Кабінету Міністрів України за надання гарантії.

10. Документально підтверджені витрати державного бюджету станом на 01.10.2005 складають 7763784,60 Євро. Отже, сума заліку за актом від 22.11.2001 №071-211-1, з урахуванням самостійно сплачених відповідачем сум, поглинає розмір фактичних витрат бюджету по заборгованості за кредитами, залученими державою під державні гарантії.

11. На думку заявника, ці обставини (юридичні факти), які встановлені в мотивувальній частині постанови Вищого господарського суду України від 05 березня 2008 року в справі №42/299-05 свідчать про відсутність боргу відповідача перед державою за надані гарантії з огляду на акт про зарахування заборгованості від 22.11.2001 №071-211-1.

12. Ураховуючи, що ТОВ «Торговий дім ВАТ «Харківський тракторний завод» не було учасником в справі №42/299-05, а тому такі обставини не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи №820/5225/15.

13. Протокольною ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2018 року замінено позивача в справі - Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби на його правонаступника - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби. Також здійснено заміну відповідача - ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе» на Приватне акціонерне товариство «Харківський транспортний завод» (далі - ПрАТ «Харківський транспортний завод»).

14. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Торговий дім ВАТ «Харківський тракторний завод» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року.

15. При постановленні ухвали суд апеляційної інстанції виходив з того, що вказані заявником обставини не можуть вважатися нововиявленими, оскільки ТОВ «Торговий дім ВАТ «Харківський тракторний завод» було кредитором відповідача в справі №Б-39/109-07 про визнання останнього банкрутом, що не заперечується заявником. У межах зазначеної справи судом досліджувався акт про зарахування заборгованості від 22.11.2001 №071-211-1 і розглядалися питання порушені у постанові Вищого господарського суду України від 05 березня 2008 року в справі №42/299-05, що підтверджується ухвалою Вищого господарського суду України від 10 серпня 2010 року. Таким чином, судом апеляційної інстанції було встановлено, що обставини, на які посилається заявник існували на момент вирішення адміністративної справи №820/5225/15 і були відомі сторонам на час її розгляду, а тому вони не є нововиявленими.

16. Судом апеляційної інстанції також було досліджено сам акт про зарахування заборгованості від 22.11.2001 №071-211-1 і встановлено, що він жодним чином не впливає на встановлені судом обставини при розгляді цієї справи.

17. При цьому, суд апеляційної інстанції також звернув увагу на те, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року не було вирішено жодних прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків ТОВ «Торговий дім ВАТ «Харківський тракторний завод».

18. Протокольною ухвалою ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року залучено до участі у розгляді справи як третю особу - Головне управління Державної податкової служби у Харківській області.

ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

19. Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, відповідач подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить її скасувати.

20. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач зазначає, що в межах справи №42/299-05 було вирішено спір між тими самими сторонами і про той самий предмет. Судовим рішенням було встановлено, що заборгованість ПрАТ «Харківський транспортний завод» в рамках одних і тих же угод перед державою відсутня. Зазначені обставини, уважає відповідач, мають суттєве значення для перегляду справи за нововиявленими обставинами.

21. Відповідач також наголошує, що цей спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а тому провадження у цій справі підлягає закриттю.

22. Указана касаційна скарга надійшла на адресу Верховного Суду 10.08.2018.

23. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Хохуляку В.В., суддям Бившевій Л.І., Шипуліній Т.М.

24. Ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.

25. Не погоджуючись з ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2018 року, ТОВ «Торговий дім ВАТ «Харківський тракторний завод» також подало до Верховного Суду касаційну скаргу 15.08.2018.

26. У касаційній скарзі ТОВ «Торговий дім ВАТ «Харківський тракторний завод» вказує, що наведені ним в заяві обставини є нововиявленими. Вони впливають на результат розгляду цього спору.

27. ТОВ «Торговий дім ВАТ «Харківський тракторний завод» також звертає увагу, що ним для встановлення фактичних обставин у цій справі були заявлені до суду клопотання: про витребування доказів, про залучення до участі у справі третіх осіб і про призначення експертизи. Однак, суд апеляційної інстанції необґрунтовано відхилив їх, що призвело до безпідставного стягнення з відповідача заборгованості.

28. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Хохуляку В.В., суддям Бившевій Л.І., Шипуліній Т.М.

29. Ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.

30. Від позивача надійшли заперечення на касаційну скаргу ТОВ «Торговий дім ВАТ «Харківський тракторний завод, в яких він наполягаєна безпідставності останньої, просить у її задоволенні відмовити і залишити оскаржуване судове рішення без змін.

31. Ухвалою Верховного Суду від 24 лютого 2020 року задоволено заяви суддів Хохуляка В.В., Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М. про самовідвід.

32. За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційні скарги передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Данилевич Н.А., Кашпур О.В.

ІІІ. Джерела права та акти їхнього застосування

33. 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15.01.2020 №460-XI «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон №460-XI), яким до окремих положень КАС України унесені зміни.

34. Водночас пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №460-XI передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

35. З урахуванням викладеного, розглядаючи цю справу, Суд керується положеннями КАС України, що діяли до набрання чинності змін, унесених Законом №460-IX.

36. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

37. Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

38. Статтею 361 КАС України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

39. Згідно з частинами другою та третьою статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

40. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

41. Приписами частини четвертої статті 361 КАС України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

42. Відповідно до частини шостої статті 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

43. Статтею 365 КАС України встановлено порядок подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Так, відповідно до частин першої та другої цієї статті КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

44. Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

ІV. Позиція Верховного Суду

45. Вирішуючи питання про обґрунтованість касаційних скарг, Суд виходить з такого.

46. В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та відповідно не могли надати суду про неї дані. Таким чином перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

47. Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

48. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

49. Аналіз наведених норм процесуального права свідчить, що судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуто на підставі істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

50. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

51. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27 жовтня 2021 року в справі №120/2083/19-а.

52. ТОВ «Торговий дім ВАТ «Харківський тракторний завод», обґрунтовуючи подану ним заяву про перегляд постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами, посилалося на обставини, встановлені у постанові Вищого господарського суду України від 05 березня 2008 року в справі №42/299-05.

53. Зокрема, що відповідно до акту про зарахування заборгованості від 22.11.2001 №071-211-1, прострочена заборгованість відповідача перед державою за кредитами, наданими відповідно до кредитних угод від 05.02.1998 №11/16-169 і від 30.11.1998 №11/17-182, зменшується на суму 33980649,90 грн, що за офіційним обмінним курсом Національного банку України на дату поставки сільськогосподарської техніки лізингодавцям становить 18956139,77 німецьких марок. У пункті 3 цього акту зазначено, що відповідач відображає в бухгалтерському обліку суму 18956139,77 німецьких марок (станом на 01.01.2002 - 9692121 Євро), як погашення кредиторської заборгованості перед державою за кредитами. Судом установлено, що документально підтверджені витрати державного бюджету станом на 01.10.2005 складають 7763784,60 Євро. Отже, сума заліку за актом від 22.11.2001 №071-211-1, з урахуванням самостійно сплачених відповідачем сум, поглинає розмір фактичних витрат бюджету по заборгованості за кредитами, залученими державою під державні гарантії.

54. Однак, оцінюючи ці обставини, суд апеляційної інстанції установив, що заявник був кредитором відповідача в межах справи №Б-39/109-07 про банкрутство ПрАТ «Харківський тракторний завод», в якій судом досліджувався акт про зарахування заборгованості від 22.11.2001 №071-211-1 і розглядалися питання порушені у постанові Вищого господарського суду України від 05 березня 2008 року в справі №42/299-05. За таких умов, наведені заявником обставини не можуть уважатися такими, що існували, проте не були і не могли бути відомі йому та сторонам на час розгляду справи №820/5225/15.

55. Доводи касаційних скарг не містять належних та об`єктивно обумовлених міркувань, які б спростовували наведені висновки суду апеляційної інстанції.

56. При цьому, Суд погоджується з твердження суду апеляційної інстанції, що у межах спірних правовідносин рішення суду апеляційної інстанції стосується прав та обов`язків вичерпного кола осіб: органу податкової служби та суб`єкта господарювання - ПрАТ «Харківський транспортний завод». Питання про права, свободи та (або) інтереси заявника ним не вирішувалось.

57. За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, Суд уважає що суд апеляційної інстанцій дійшов правильного висновку, що у розумінні вимог статті 361 КАС України обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими, а отже вони не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

58. Розглядаючи касаційну скаргу відповідача, Суд не надає оцінку щодо дотримання чи порушення судом апеляційної інстанції правил предметної юрисдикції, оскільки таке ним не вирішувалось і не могло бути вирішено на тій стадії процесу, на якій було постановлено оскаржуване рішення.

59. Розглядаючи касаційну скаргу ТОВ «Торговий дім ВАТ «Харківський тракторний завод», Суд відзначає, що питання про вступ у справу третіх осіб, призначення експертизи та витребування доказів розглядається під час вирішення справи по суті позовних вимог. Водночас об`єктом цього перегляду є виключно процесуальна ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2018 року.

60. Положеннями частини першої статті 341 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020) визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

61. Відповідно до частини другої статті 341 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020) суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

62. Згідно з частиною першою статті 350 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

63. Ураховуючи те, що при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції порушень норм процесуального права не допустив, Суд дійшов висновку про залишення касаційних скарг без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

V. Судові витрати

64. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, Суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

65. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

66. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ВАТ «Харківський тракторний завод» і Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» залишити без задоволення.

67. Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2018 року залишити без змін.

68. Судові витрати не розподіляються.

69. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: Н.А. Данилевич

О.В. Кашпур