Справа № 240/10026/21
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 108010200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Капинос О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
визнати протиправною та скасувати постанову від 29 липня 2020 року №27 винесену першим заступником начальника головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області Волківським І.А. про накладення на ОСОБА_1 адміністративно-господарської санкції у вигляді штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 170000 гривень.
Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувана постанова є протиправно, оскільки, ні акт проведення перевірки , ні протокол про адміністративне правопорушення йому не надсилалися. Приміщення, де здійснювалась перевірка здано в оренду іншому суб"єкту господарювання.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
У відзиві на позов відповідач вказує, що за результатами перевірки 21 липня 2020 року спеціалістами Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області був складений акт, в якому зафіксовано, що ФОП ОСОБА_1 створив перешкоди щодо проведення планового заходу шляхом недопущення до перевірки. Вище вказані обставини також підтверджуються матеріалами відеозапису здійсненого на персональний мобільний відеореєстратор моделі ДМТ 9. На підставі акту перевірки №018 від 21 липня 2020 року складено Протокол №011 про виявлені порушення вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", а саме Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не допустив до проведення планового заходу чим порушив вимоги п.6 ч.4 ст.44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".
Ухвалою від 30.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити. Пояснив також, що приміщення де проводилась перевірка здане ним в оренду іншій особі.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову.
Усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 10.11.2021 суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
На підставі наказу №1494-0Д від 15.07.2020 видано направлення №251 від 15.07.2020 на проведення планової перевірки щодо дотримання вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".
За результатами перевірки 21 липня 2020 року спеціалістами Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області був складений акт №018, в якому зафіксовано, що ФОП ОСОБА_1 створив перешкоди щодо проведення планового заходу шляхом недопущення до перевірки. Крім того, у акті вказано, що 16 та 20 липня 2020 року не представилось можливим провести відповідний захід з підстав, що не залежали від волі контролюючого органу.
21 липня 2020 року на підставі вказаного акту було складено протокол №011 про виявлені порушення вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", у якому вказано, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не допустив до проведення планового заходу чим порушив вимоги п.6 ч.4 ст.44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".
Копії акту та протоколу позивачем було направлено на адресу відповідача засобами поштового зв`язку.
30 липня 2020 року були повернуті до Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області, в довідці Укрпошти про причини повернення/досилання(Ф- 20) зазначено "адресат відмовився".
29 липня 2020 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Житомирській області було винесено постанова №27 про накладення на фізичну особу підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн. за створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірки характеристик продукції відповідно до п.6 ч.4 ст.44 Закону України "Про Державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".
Позивач вважає таку постанову протиправною, тому звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірному рішенню, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначає Закон України від 02 грудня 2010 року № 2735-VI "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" (далі - Закон №2735) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з частинами першою, другою статті 10 Закону № 2735, ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.
Повноваження та порядок діяльності органів ринкового нагляду, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, встановлюються цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" (частина п`ята статті 10 Закону № 2735).
Згідно з частинами першою, другою статті 10 Закону № 2735, ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.
Повноваження та порядок діяльності органів ринкового нагляду, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, встановлюються цим Законом, Законами України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та іншими законами України (частина п`ята статті 10 Закону № 2735).
Пунктами 4, 11 частини першої статті 11 Закону № 2735 встановлено, що з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 2735 заходами ринкового нагляду є: перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: обмеження надання продукції на ринку; заборону надання продукції на ринку; вилучення продукції з обігу; відкликання продукції; контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.
Згідно з підпунктом б пункту 2 частини першої статті 24 Закону № 2735 органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів, зокрема, позапланові у разі якщо під час перевірки характеристик продукції у виробника відповідної продукції виробник доведе що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності розповсюджувача (розповсюджувачів) такої продукції.
Відповідно до п.п.3 п.8 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Житомирській області, затверджене наказом Держпродспоживслужби від 17.07.2017 року №566, Головне управління Держпродспоживслужби, відповідно до покладених на нього завдань у сфері здійснення державного ринкового нагляду, проводить перевірки характеристик продукції.
Законом №2735-IV встановлено, загальний порядок проведення перевірок характеристик продукції, що визначається в ст. 23 цього Закону.
Так, відповідно до ч. 3-6 ст.23 Закону №2735-VI органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.
Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи.
Під час проведення перевірок продукції певного виду (типу), категорії та/або групи забороняється перевіряти продукцію іншого виду (типу), категорії та/або групи.
У разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції органом ринкового нагляду прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо продукції певного виду (типу), категорії та/або групи, що є предметом перевірки, такі заходи мають бути вжиті суб`єктами господарювання щодо всіх одиниць продукції певного виду (типу), категорії та/або групи, які надаються на ринку та є небезпечними, становлять ризик та/або не відповідають встановленим вимогам.
Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.
Перевірки характеристик продукції проводяться: 1) у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання; 2) у місцях введення продукції в експлуатацію (якщо відповідність продукції певним встановленим вимогам може бути визначена лише під час введення її в експлуатацію); 3) за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб; 4) у місцях зберігання під митним контролем продукції, митне оформлення якої призупинено за результатами контролю продукції; 5) за місцезнаходженням органу ринкового нагляду.
Частиною 1 ст.34 Закону №2735-VI, передбачено, що з метою контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів органи ринкового нагляду: 1) аналізують повідомлення про виконання цих рішень, надані (надіслані) суб`єктами господарювання, яких стосувалися такі рішення; 2) проводять перевірки стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; 3) здійснюють моніторинг результативності вжитих обмежувальних (корегувальних) заходів.
Під час проведення перевірки стану виконання рішення орган ринкового нагляду встановлює ступінь виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та результативність їх виконання (ч.6 ст.34 Закону №2735-VI).
У разі якщо за результатами аналізу повідомлення суб`єкта господарювання про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або перевірки стану виконання цього рішення встановлено факт невиконання чи часткового виконання суб`єктом господарювання відповідного рішення або виконання рішення не може бути визнано результативним, орган ринкового нагляду невідкладно приймає рішення про внесення змін до зазначеного рішення. Такі зміни можуть передбачати вжиття нових обмежувальних (корегувальних) заходів (ч.8 ст.34 Закону №2735-VI).
Відповідно до п.6 ч.4 ст.44 Закону №2735-VI до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частинами 5-7 ст. 44 Закону №2735-VI передбачено, що адміністративно-господарські санкції накладаються на особу, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, та/або на розповсюджувача за кожну модель, артикул чи партію продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, незалежно від кількості одиниць такої продукції та/або місць її реалізації.
Відповідальність за порушення інших вимог цього Закону встановлюється згідно із законом.
Справи про накладення штрафів за порушення, визначені цією статтею, розглядаються керівниками органів ринкового нагляду або їх заступниками відповідно до їх компетенції.
Суми штрафів, що накладаються органами ринкового нагляду, зараховуються до Державного бюджету України.
Про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадові особи органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складають протокол на підставі документів, що містять інформацію про походження продукції та її обіг.
Протокол складається у двох примірниках, які підписуються посадовими особами органу ринкового нагляду та фізичною особою, у тому числі фізичною особою - підприємцем, чи керівником юридичної особи або уповноваженою ним особою.
У разі відмови фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, чи керівника юридичної особи або уповноваженої ним особи підписати протокол посадова особа органу ринкового нагляду вносить до такого протоколу відповідний запис.
Один примірник протоколу вручається фізичній особі, у тому числі фізичній особі - підприємцю, чи керівнику юридичної особи або уповноваженій ним особі, а другий - зберігається в органі ринкового нагляду.
Протокол разом з актом перевірки, поясненнями фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, чи керівника юридичної особи або уповноваженої ним особи (у разі їх наявності) та документами, що стосуються справи, не пізніше наступного робочого дня за днем його складання передається керівнику чи заступнику керівника органу ринкового нагляду, які розглядають справу протягом 15 календарних днів з дня отримання протоколу та відповідних документів і приймають рішення про накладення штрафу. Кожний штраф оформляється окремою постановою.
Постанова надсилається суб`єкту господарювання не пізніше наступного робочого дня за днем її оформлення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.44 Закону створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ч.6 ст. 44 Закону №2735-VI, суб`єкт господарювання має сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення. У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку.

Суб`єкт господарювання має право оскаржити рішення органу ринкового нагляду про накладення штрафу до керівника органу ринкового нагляду, а також у судовому порядку. У разі оскарження рішення у суді суб`єкт господарювання сплачує штраф після прийняття відповідного рішення керівником органу ринкового нагляду або судом.

Із наведеного вбачається, що за відмову в допуску посадової особи компетентного органу до здійснення державного контролю з підстав, не передбачених законом або інше перешкоджання її законній діяльності, встановлена відповідальність у вигляді штрафу.

Спірною постановою на позивача накладено штраф у розмірі 17000 грн. за створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірки характеристик продукції відповідно до п.6 ч.4 ст.44 Закону України "Про Державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".

Позивач посилаючись на протиправність постанови вказує на те, що ні акту перевірки характеристик продукції про недопущення до перевірки, протоколу про виявлене порушення вимог закону не отримував. Крім того, приміщення, де ним здійснюється господарська діяльність здано в оренду іншому суб"єкту господарювання.

Суд такі доводи позивача оцінює критично, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до відомостей з ЄДРЮОФОП ОСОБА_1 (ін. НОМЕР_1 ) є суб`єктом господарювання зі статусом фізичної особи-підприємця, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва платника єдиного податку, яке видане суб`єкту господарювання ОСОБА_1 , вбачається, що податковою адресою вказаного СПД є АДРЕСА_1 , видами господарської діяльності вказано "52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 68.20 Надання в оренду й експлуатація власного чи орендованого нерухомого майна".

Також матеріалами справи підтверджується, що ФОП здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_2 (приміщення автовокзалу).

Відповідно до договору оренди цілісного майнового комплексу Попільнянської автостанції від 01.01.2020, ТОВ "Компанія "Житомиравтотранс" (Орендодавець) передано в оренду цілісний майновий комплекс Попільнянську автостанцію площею 297,3 м2 та 3400 м2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

16 липня 2020 року об 11 год. 30 хв. посадові особи Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області згідно секторального плану на 2020 рік, з метою проведення перевірки прибули за місцем розташування об`єкту перевірки за адресою: АДРЕСА_2 , магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Відповідно до установчих документів за вказаною адресою, здійснює господарську діяльність Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Посадовими особами відповідача обставини проведення заходу державного контролю були зафіксовані на персональний мобільний відеореєстратор моделі ДПТ9. Вказаний відеозапис був оглянутий в судовому засіданні під час розгляду справи.

Так, з відеозапису встановлено, що на час прибуття перевіряючих 16.07.2020 в приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_2 , там знаходилась жінка, яка без надання жодних документів, повідомила, що є стажером. Крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що в магазині здійснюється торгівля, в тому числі, електричними товарами.

На прохання перевіряючих, жінка повідомила в телефонному режимі суб`єкта господарювання ОСОБА_1 про прибуття контролюючого органу для проведення перевірки та вийшла з приміщення. Магазин залишився без нагляду. Представники позивача викликали працівників поліції з метою забезпечення охорони магазину. ОСОБА_1 на об`єкт перевірки не з`явився з невідомих причин, стажер до магазину не повернулася.

20 липня посадові особи відповідача з метою продовження перевірки прибули за місцем розташування об`єкту перевірки (магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") за адресою: АДРЕСА_2 , де було встановлено, що приміщення відкрите, а суб`єкт господарювання та продавець відсутні (факт відсутності зафіксовані поліцейськими СРПП Попільнянського відділення Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області сержантом ОСОБА_2 та поліцейським ОСОБА_3 )

21 липня 2020 року перевіряючі з метою здійснення перевірки характеристик продукції ФОП ОСОБА_1 знову прибули за місцем здійснення господарської діяльності відповідача. Прибувши за місцем розташування об`єкту перевірки посадові особи мали намір почати перевірку у зв`язку з тим, що в приміщені магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " знаходився ФОП ОСОБА_1 , проте після повідомлення спеціалістами відповідача про мету прибуття, ОСОБА_1 нічого не відповівши, зачинив двері магазину на замок та зник з місця перевірки.

При цьому, при перегляді в судовому засіданні вказаного відеозапису встановлено, що в період проведення перевірки ОСОБА_1 був присутній в приміщенні автовокзалу за адресою: АДРЕСА_2 , що ним в не заперечувалося.

За результатами перевірки 21 липня 2020 року спеціалістами Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області був складений акт №18, в якому зафіксовано, що ФОП ОСОБА_1 створив перешкоди щодо проведення планового заходу шляхом недопущення до перевірки, та протокол.

Таким чином, наданий до матеріалів справи акт перевірки від 21.07.2020 в сукупності з оглянутим відеозаписом дає підстави для висновку, що позивач своїми діями створив перешкоду для здійснення перевірки суб`єкта господарювання характеристик продукції, чим порушив вимоги п.6 ч.4 ст.44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", за адресою АДРЕСА_2 .

При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача про те, що зазначене приміщення здане ним в суборенду, оскільки у матеріалах справи міститься фотокопія, зроблена під час перевірки, з куточку покупця магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", а саме: копія свідоцтва платника єдиного податку суб"єкта господарювання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ін. НОМЕР_1 ).

Отже, саме позивач, у даному випадку є суб"єктом господарювання, який несе відповідальність за не допуск до перевірки працівників відповідача та створення перешкод у її проведенні.

Факт створення перешкод у провадженні перевірки, шляхом не допуску до її проведення, підтверджується дослідженими судом доказами та матеріалами справи. При цьому, відеозапис, здійснений на персональний мобільний (відео реєстратор моделі ДМТ9), який є сертифікований, що підтверджується сертифікатом та висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи, є належним доказом та підтверджує зазначені обставини.

Щодо доводів позивач про неотримання ним акту та протоколу.

Як вже зазначалося вище, протокол складається у двох примірниках та підписується особою, яка його склала. Один примірник протоколу вручається під розписку особі щодо якої складено протокол, або її представникові, а другий - зберігається у компетентному органі або його територіальному органі. У разі відмови особи, щодо якої складено протокол, або її представника від отримання примірника протоколу в ньому робиться відповідний запис, і не пізніше наступного робочого дня після складення протокол надсилається такій особі рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. У разі ненадання особою, щодо якої складено протокол, інформації про її місцезнаходження (місце проживання) протокол надсилається за відповідною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, і вважається врученим незалежно від факту його отримання такою особою.

У акті та протоколі містяться відмітки про те, що такі разом з супровідним листом надіслані відділенням поштового зв"язку №2 згідно квитанцій 936, 910 від 22.07.2020.

При цьому, такі поштові відправлення були направлені і за адресою місця реєстрації позивача ( АДРЕСА_1 ), і за адресою здійснення господарської діяльності ( АДРЕСА_2 ).

Разом з тим, згідно наявної у матеріалах справи копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, 936 таке містить відмітку "вручено" та зазначено дату отримання, при цьому дата та прізвище закреслені.

Головне управління Держпродспоживслужби направило до Житомирської дирекції АТ "Укрпошта" лист від 10.08.2020, в якому повідомлено наступне:

"Рекомендовані листи, які були направлені ОСОБА_1 30.07.2020 повернені Укрпоштою до управління з відміткою "адресат відмовився".

При візуальному огляді листи мають видимі ознаки крім того, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення:

- за номером 6 має відмітку: "вручено" ОСОБА_4 та зазначено дату отримання. При цьому, дата та прізвище перечеркнуті, лист повернутий.

- за номером 910 повідомлення про вручення відсутнє взагалі.

Беручи до уваги вищеописане є ознаки того, що ОСОБА_1 ознайомився з вмістом листів, після чого відмовився від їх отримання.

Просимо провести службову перевірку з приводу порушень поштових правил службовими особами ВПЗ смт.Попільня при видачі зазначених листів та проінформувати Головне управління (вул. Гагаріна, 55, м. Житомир, 10002), чи отримував кореспонденцію та чи був ознайомлений з вмістом вкладених листів у вказаній в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення час та дату отримував ОСОБА_1 ."

На зазначений лист від Житомирської дирекції АТ "Укрпошта" надійшов лист-відповідь від 18.08.2020 №41-Ш-8472-1, в якому зазначено, що рекомендований лист №936 з рекомендованим повідомленням про вручення від 22.07.2020, на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , був вручений матері адресата 24.07.2020. Через години адресат: ОСОБА_1 прийшов у відділення та повернув лист, відмовившись від нього.

Рекомендований лист з рекомендованим повідомленням про вручення №910 від 22.07.2020 на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 , не вручений, повідомлення про лист доставлялося на робочу адресу адресата. ОСОБА_1 відмовився отримувати лист, коли приходив повертати лист №936.

З огляду на досліджені в ході розгляду справи докази, суд вважає, що ФОП ОСОБА_1 у встановлений законом спосіб було направлено і акт перевірки, і протокол. Проте, останній відмовився їх отримувати, повернувши у відділення поштового зв"язку.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання позивача про те, що вказані листи направлялися не за адресою місця його проживання, якою є АДРЕСА_2 .

Так, з наданих разом з позовною заявою та засвідчених позивачем копій договору оренди цілісного майнового комплексу №6 від 01.01.2020 між ТОВ "Компанія "Житомиравтотрас" та ФОП ОСОБА_1 , трудового договору №1 від 29.03.2019 між ФОП ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_5 , трудового договору №2 від 29.03.2019 між ФОП ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_6 , трудового договору №1 від 06.02.2020 між ФОП ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_7 , договору оренди об`єкта малої архітектурної споруди від 01.01.2020 між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_8 , договору оренди об`єкта малої архітектурної споруди від 01.01.2020 між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_9 , договору суборенди нежитлового приміщення №02-01/01/20 від 01.01.2020 між ФОП ОСОБА_1 та ПТОВ "Ломбард заставне товариство "Діамантовий дім" ТОВ "Монета" і компанії", вбачається, що адреса ФОП ОСОБА_1 зазначена: АДРЕСА_1 . Крім того, така ж адреса зазначена в наданих позивачем до матеріалів справи Звіті про суми нарахованої заробітної плати за липень 2020 року, витязі "2381 з реєстру платників єдиного податку.

З огляду на зазначене, доводи позивача, що АДРЕСА_1 не є його адресою, судом оцінюються критично. При цьому, як вже зазначалося, вказана адреса є і адресою реєстрації ОСОБА_1 як СПД, так і його податковою адресою.

Вищенаведене дає підстави для висновку про наявність ознак того, що ФОП ОСОБА_1 ознайомився зі вмістом направлених йому відповідачем листів, після чого відмовився від їх отримання.

Відтак, суд вважає безпідставними доводи позивача про відсутність підтвердження факту не допуску до перевірки та наявність складеного акту і протоколу.

Інших підстав в обґрунтування протиправності спірної постанови про накладення штрафу позивачем не наведено.

Враховуючи викладене та зважаючи на підтвердження факту протиправного не допуску позивачем працівників відповідача для здійснення заходів державного нагляду (контролю), суд зазначає, що на момент прийняття постанови про накладення штрафу у відповідача були усі передбачені чинним законодавством підстави на її винесення, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем в ході розгляду справи доведено правомірність спірного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 41 висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги безпідставні та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області (вул. Гагаріна, 55, м.Житомир,10002, ) про визнання протиправною та скасування постанови, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос