Справа № 640/21192/21
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року м. Київ № 640/21192/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
до Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури
провизнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 із позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 01.07.2021 про скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області від 06.09.2019 про допуск ОСОБА_1 до складання кваліфікаційного іспиту;

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 01.07.2021 про скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області № 65 від 12.09.2019 про затвердження результатів кваліфікаційного іспиту та про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту;

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 01.07.2021 про відмову у відводі голови Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області ОСОБА_2 від провадження за скаргою ОСОБА_3 на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області від 06.09.2019 про допуск ОСОБА_1 до складання кваліфікаційного іспиту;

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 01.07.2021 про відмову у відводі ОСОБА_2 від провадження за скаргою ОСОБА_3 на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області від № 65 від 12.09.2019 про затвердження результатів кваліфікаційного іспиту та про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту;

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 01.07.2021 про поновлення заступнику голови Ради адвокатів України ОСОБА_3 строку оскарження рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області від 06.09.2019 про допуск ОСОБА_1 до складання кваліфікаційного іспиту;

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 01.07.2021 про поновлення заступнику голови Ради адвокатів України ОСОБА_3 строку оскарження рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області № 65 від 12.09.2019 про затвердження результатів кваліфікаційного іспиту та про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.08.2021 залишено позовну заяву без руху та надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Так, позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі рішення Ради адвокатів Луганської області склав присягу адвоката України та отримав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. На підставі скарги заступника Голови Ради адвокатів України ОСОБА_5, розпорядженням Голови Національної асоціації адвокатів України, Ради адвокатів України ОСОБА_4 №85 від 27.05.2020 було створено робочу групу по вивченню питань, порушених у скаргах щодо недотримання процедури допуску та складання кваліфікаційного іспиту, процесу проходження стажування та видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю позивачу та 15 іншим колишнім військовослужбовцям органів військової прокуратури України, з метою проведення відповідної перевірки на наявність порушень. За результатами розгляду скарги ОСОБА_3 та доданих до неї скарг адвокатів, оскаржуваним рішенням Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури було скасовано рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області від 06.09.2019 про допуск позивача до складання кваліфікаційного іспиту та рішення комісії №65 від 12.09.2019 про затвердження результатів кваліфікаційного іспиту та про видачу позивачу свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту. Позивач вважає вищевказане рішення протиправним, з огляду на те, що останнім було подано всі документи, що передбачені Порядком допуску до складання кваліфікаційного іспиту та методика оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні №20 від 17.12.2013, що стало підставою для прийняття КДКА Луганської області рішення про допуск позивача до складання іспиту та видачі свідоцтва. До того ж, заступник Голови Ради адвокатів України ОСОБА_5 в силу вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не може бути суб`єктом оскарження рішення КДКА Луганської області, що свідчить про те, що рішення Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури прийнято за наслідками такої скарги є протиправним та прийнятим за межами повноважень органу. Також, позивач вважає, що Вищою кваліфікаційно - дисциплінарною комісію адвокатури не вживалися дії для забезпечення справедливості слухання скарг представника позивача та протиправно не задоволено заяву про відвід ОСОБА_2 , який був очевидно упередженим щодо військових прокурорів, у тому числі позивача та його колег, які отримали статус адвоката.

У відзиві на позовну заяву, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що до Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури надійшла скарга заступника Голови Ради адвокатів України ОСОБА_3 на рішення КДКА Луганської області про допуск позивача до іспиту. Скарга обґрунтована тим, що позивач та його колеги одночасно отримували свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю 15.05.2020 під час дії карантину та обмежувальних заходів. Крім того, регіон складення іспиту не підтверджується місцем проживання вказаних осіб у зазначеному регіоні, що свідчить про протиправність допуску позивача до складання іспиту в Луганському КДКА. На підставі скарги, відповідачем було витребувано матеріали особової справи ОСОБА_1 та встановлено ряд порушень, які регламентують порядок прийняття заяви про допуск до складення кваліфікаційного іспиту. Так, зокрема заява ОСОБА_1 не містить відмітки про її реєстрацію в КДКА Луганської області; ксерокопія договору оренди житлового приміщення від 01.02.2019 не містить відміток особи, що приймала документи про засвідчення копії сторінок на відповідність оригіналу пред`явленого документу, вказане житло не задекларовано позивачем у щорічній декларації, крім того, з відмітки у паспорті вбачається, що зареєстрованим місцем проживання позивача є м. Київ; на бланку згоди заявника від 06.09.2019 на обробку персональних даних відсутні підписи відповідальної особи; в матеріалах особової справи відсутній оригінал рішення КДКА Луганської області про видачу йому свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту. На підставі виявлених порушень, відповідачем було прийнято законне та обґрунтоване рішення, до того ж, згідно висновків, зроблених Великою Палатою Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №826/9606/17, Суд дійшов висновку щодо неприпустимості суміщення перебування на посаді прокурора з адвокатською діяльністю. Крім того, на думку відповідача, протокольні рішення ВКДКА, в тому числі про відвід є протокольними рішеннями комісії і не підлягають оскарженню в силу вимог регламенту ВКДК.

У відповіді на відзив, позивач зазначив, що регламентом ВКДК закріплено вичерпний перелік підстав для звернення посадових осіб РАУ із скаргами до ВКДКА, до яких не відносяться підстави, що мають місце у даних правовідносинах.

У запереченнях на відповідь на відзив, відповідач вказав, що ОСОБА_3 як посадова особа органу адвокатського самоврядування правомірно звернувся до ВКДКА із скаргою.

Крім того, одночасно з відзивом на позовну заяву представником відповідача було подано клопотання про залучення до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Ради адвокатів України в особі Національної асоціації адвокатів України та заступника Голови Ради адвокатів України ОСОБА_5, мотивуючи це тим, що останній є особою, на підставі звернення якого прийнято оскаржувані рішення, а Рада адвокатів України діє у системі органів Національної асоціації адвокатів України та є національним органом адвокатського самоврядування.

У відповідності до частини 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Суд зазначає, що предметом та підставами позову в даному випадку є незгода позивача з прийнятими відповідачем рішеннями, які стосуються виключно прав та обов`язків позивача та жодним чином не зачіпають права ані Ради адвокатів України, ані ОСОБА_5 , як заступника Голови Ради адвокатів України, оскільки оскаржувані у даній адміністративній справі рішення стосуються виключно, прав та обов`язків позивача.

Також, представником відповідача разом з відзивом на позовну заяву подано клопотання про витребування доказів, в якому останній просив витребувати у Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області належним чином засвідчену копію матеріалів кваліфікаційної справи позивача.

Слід зазначити, що представником відповідача не вказано у своєму клопотанні, яких саме доказів не вистачає у матеріалах даної адміністративної справи для прийняття рішення суду по суті, як і не зазначено, які ще обставини, окрім тих, що були встановлені відповідачем під час розгляду скарги, можуть підтвердити досліджені відповідачем матеріали кваліфікаційної справи позивача, або які доводи позивача можуть бути спростовані знов ж таки дослідженими відповідачем матеріалами цієї кваліфікаційної справи.

Таким чином, суд не вбачає правових підстав для задоволення вказаного клопотання представника відповідача.

Окрім того, представник відповідача заявив клопотання про розгляд даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд звертає увагу, що предмет спору у вказаній адміністративній справі не підпадає під вичерпний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, в свою чергу, лише один намір представника відповідача бути присутнім в судовому засіданні не є належним чином вмотивованими та обгрунтованими підставами, які дозволяють суду дійти висновку про неможливість розгляду даної адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісією адвокатури Луганської області із заявою про допуск до складання кваліфікаційного іспиту для отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

09.09.2019 рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області допущено ОСОБА_1 до складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на зайняття адвокатською діяльністю.

12.09.2019 рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області прийнято рішення№65, яким затверджено результати складання кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 та видано йому свідоцтво про складання кваліфікаційного іспиту.

15.05.2020 Радою адвокатів Волинскої області видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1236.

Розпорядженням Голови Національної асоціації адвокатів України, Ради адвокатів України ОСОБА_4 від 27.05.2020 № 85 створено робочу групу по вивченню питань, порушених у скаргах окремих адвокатів щодо недотримання процедури допуску та складання кваліфікаційного іспиту, процесу проходження стажування та видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, зокрема, ОСОБА_1 , з метою проведення відповідної перевірки на наявність порушень.

Пунктом 3 вказаного розпорядження вирішено звернутися до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури щодо надання оцінки питанням, порушеним у скаргах окремих адвокатів, стосовно дотримання процедури допуску та складання кваліфікаційного іспиту, зокрема, позивачем.

11.06.2020 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури надійшла скарга Голови Робочої групи, Заступника Голови Ради адвокатів України ОСОБА_3 на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області від 06.09.2019 про допуск ОСОБА_1 до складання кваліфікаційного іспиту.

12.06.2020 листом № 2701 головою Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ОСОБА_2 на підставі пункту 3.39 Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури порушено питання щодо направлення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Луганської області матеріалів кваліфікаційної справи відносно ОСОБА_1

01.07.2021 рішенням № VІ-006/2021 Вищої кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури скаргу Голови Робочої групи, Заступника Голови Ради адвокатів України ОСОБА_3 задоволено частково. Скасовано рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області від 06.09.2021 про допуск ОСОБА_6 до складання кваліфікаційного іспиту.

01.07.2021 рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № VІ-007/2021 скаргу Голови Робочої групи, Заступника Голови Ради адвокатів України ОСОБА_3 задоволено. Скасовано рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області від 12.09.10.2019 № 65 про затвердження результатів кваліфікаційного іспиту та про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту.

Вважаючи вищевказані рішення протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Статтею 8 Закону № 5076-VI передбачено умови допуску до складення кваліфікаційного іспиту. Так, особа, яка виявила бажання стати адвокатом та відповідає вимогам частин першої та другої статті 6 цього Закону, має право звернутися до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за місцем проживання із заявою про допуск до складення кваліфікаційного іспиту. Порядок допуску до складення кваліфікаційного іспиту та перелік документів, що додаються до заяви, затверджуються Радою адвокатів України.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури перевіряє відповідність особи вимогам, установленим частинами першою та другою статті 6 цього Закону. З метою перевірки повноти та достовірності відомостей, повідомлених особою, яка виявила бажання стати адвокатом, і за наявності письмової згоди такої особи кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, кваліфікаційна палата або визначений нею член палати можуть звертатися із запитами до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, що зобов`язані не пізніше десяти робочих днів з дня отримання запиту надати необхідну інформацію.

Строк розгляду заяви про допуск до складення кваліфікаційного іспиту не повинен перевищувати тридцяти днів з дня її надходження.

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури приймає рішення про: 1) допуск особи до кваліфікаційного іспиту; 2) відмову в допуску особи до кваліфікаційного іспиту.

Особі, яка звернулася із заявою про допуск до складення кваліфікаційного іспиту, повідомляється про прийняте рішення письмово протягом трьох днів з дня його прийняття. У разі прийняття рішення про відмову в допуску особи до кваліфікаційного іспиту в рішенні кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в обов`язковому порядку зазначаються причини такої відмови.

Рішення про відмову в допуску особи до кваліфікаційного іспиту може бути оскаржено до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Згідно ст.9 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» кваліфікаційний іспит є атестуванням особи, яка виявила бажання стати адвокатом. Кваліфікаційний іспит полягає у виявленні теоретичних знань у галузі права, історії адвокатури, адвокатської етики особи, яка виявила бажання стати адвокатом, а також у виявленні рівня її практичних навичок та умінь у застосуванні закону.

Організація та проведення кваліфікаційного іспиту здійснюється кваліфікаційною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Порядок складення кваліфікаційних іспитів, методика оцінювання та програма кваліфікаційних іспитів затверджуються Радою адвокатів України. Рада адвокатів України може встановити плату за складення кваліфікаційного іспиту та порядок її внесення.

Особі, яка склала кваліфікаційний іспит, протягом десяти днів з дня складення кваліфікаційного іспиту кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури безоплатно видає свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту.

Свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту дійсне протягом трьох років з дня складення іспиту. Зразок свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту затверджується Радою адвокатів України.

Особа, яка не склала кваліфікаційний іспит, може протягом тридцяти днів з дня отримання рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури оскаржити його до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду, які можуть залишити оскаржуване рішення без змін, або зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури провести повторний кваліфікаційний іспит у найближчий час проведення таких іспитів.

Порядок допуску до складення кваліфікаційного іспиту, порядок складення кваліфікаційного іспиту та методика оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні затверджено рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2013 №270.

Аналіз наведених вище норм Закону та Порядку свідчить про те, що рішення про допуск особи до кваліфікаційного іспиту не підлягає оскарженню, водночас рішення про відмову в допуску особи до кваліфікаційного іспиту може бути оскаржено тільки особою, відносно якої воно прийнято. Крім того, саме особа, яка не склала кваліфікаційний іспит, може оскаржити таке рішення до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Законом не передбачено можливість оскарження рішення про затвердження результатів кваліфікаційного іспиту та про видачу свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту, оскільки будь-якого негативного впливу на права зазначених осіб вони не мають.

Отже з вищевказаного слідує, що рішення про допуск особи до кваліфікаційного іспиту не підлягає оскарженню, в той час як рішення про відмову в допуску особи до кваліфікаційного іспиту може бути оскаржено тільки особою, відносно якої воно прийнято.

З огляду на те, що рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області від 06.09.2021 про допуск ОСОБА_1 до складання кваліфікаційного іспиту не підлягає оскарженню, в той же час скаржник - заступник голови Ради адвокатів України є третьою особою, до якої вказане рішення не стосується, а відтак, останній не є та не може бути суб`єктом оскарження названого рішення.

Враховуючи викладене, а у ВКДКА не виникає повноважень на розгляд скарги та, відповідно, прийняття будь-якого рішення за наслідками її розгляду, окрім як відхилення скарги.

З огляду на вказане, судом не приймаються до уваги доводи відповідача про те, що кожному надається право на оскарження до ВКДКА будь-якого рішення, яке було прийнято кваліфікаційною палатою будь-якої КДКА регіону, а також про те, що жодних обмежень щодо суб`єктивного складу скаржників законодавством не передбачено.

До того ж, з моменту допуску позивача до складення кваліфікаційного іспиту рішення КДКА Луганської області про допуск до складення кваліфікаційного іспиту від 06.09.2019 вичерпало свою дію та не підлягало оскарженню.

Щодо рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області від 12.09.2019 №65 про затвердження результатів кваліфікаційного іспиту та про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" кваліфікаційний іспит є атестуванням особи, яка виявила бажання стати адвокатом. Кваліфікаційний іспит полягає у виявленні теоретичних знань у галузі права, історії адвокатури, адвокатської етики особи, яка виявила бажання стати адвокатом, а також у виявленні рівня її практичних навичок та умінь у застосуванні закону. Особі, яка склала кваліфікаційний іспит, протягом десяти днів з дня складення кваліфікаційного іспиту кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури безоплатно видає свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту. Свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту дійсне протягом трьох років з дня складення іспиту. Особа, яка не склала кваліфікаційний іспит, може бути допущена до складення такого іспиту повторно не раніше ніж через шість місяців. Особа, яка не склала кваліфікаційний іспит повторно, може бути допущена до наступного кваліфікаційного іспиту не раніше ніж через один рік. Особа, яка не склала кваліфікаційний іспит, може протягом тридцяти днів з дня отримання рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури оскаржити його до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду, які можуть залишити оскаржуване рішення без змін, або зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури провести повторний кваліфікаційний іспит у найближчий час проведення таких іспитів.

Відповідно до змісту статті 10 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» стажування полягає в перевірці готовності особи, яка отримала свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту, самостійно здійснювати адвокатську діяльність. Стажування здійснюється протягом шести місяців під керівництвом адвоката за направленням ради адвокатів регіону. За результатами стажування керівник стажування складає звіт про оцінку стажування та направляє його раді адвокатів регіону. Результати стажування оцінюються радою адвокатів регіону протягом тридцяти днів з дня отримання звіту. За оцінкою результатів стажування рада адвокатів регіону приймає рішення про: 1) видачу особі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; 2) продовження стажування на строк від одного до трьох місяців. Рішення ради адвокатів регіону про продовження стажування може бути оскаржено стажистом адвоката або керівником стажування протягом тридцяти днів з дня його отримання до Ради адвокатів України або до суду, які можуть залишити оскаржуване рішення без змін, або зобов`язати раду адвокатів регіону видати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно з частинами 1 статей 11 та 12 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" особа, стосовно якої радою адвокатів регіону прийнято рішення про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, не пізніше тридцяти днів з дня прийняття цього рішення складає перед радою адвокатів регіону присягу адвоката України та такій особі радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Наведене свідчить про те, що вказана стадія набуття права на заняття адвокатською діяльністю передбачає оскарження лише рішення про не складення кваліфікаційного іспиту та рішення ради адвокатів регіону про продовження стажування, суб`єктами оскарження рішення про не складення кваліфікаційного іспиту є виключно особа, яка його не склала, а рішення ради адвокатів регіону про продовження стажування - стажист адвоката або керівник стажування, що є логічним, оскільки такі рішення стосуються лише вказаних осіб та можуть мати негативні наслідки для них (зокрема, повторно до складення такого іспиту особа може бути допущена не раніше ніж через шість місяців).

Тобто, Закон не передбачає можливість оскарження рішення про затвердження результатів кваліфікаційного іспиту та про видачу свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту, оскільки будь-якого негативного впливу на права зазначених осіб вони не мають.

Таким чином, рішення про затвердження результатів кваліфікаційного іспиту та про видачу свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту не підлягають оскарженню.

За таких умов, рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області від 12.09.2019 №65 про затвердження результатів кваліфікаційного іспиту та про видачу позивачу свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту не підлягає оскарженню, в той же час скаржник - заступник голови Ради адвокатів України є особою, якої вказане рішення не стосується та стосуватися не може, у зв`язку з чим суд вважає, що останній не є та не може бути суб`єктом оскарження названого рішення, а відтак у відповідача не виникає повноважень на розгляд скарги та, відповідно, прийняття будь-якого рішення за наслідками її розгляду, окрім як відхилення скарги.

Щодо посилання відповідача на правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №826/9606/17, то суд зазначає слідуюче.

Слід також наголосити, що станом на вересень 2019 року були відсутні будь-які перешкоди у складенні кваліфікаційних іспитів діючими прокурорами та отриманні останніми свідоцтв про право на заняття адвокатською діяльністю.

Тому, незважаючи на те, що висновки Великої Палати Верховного Суду у розумінні вимог чинного законодавства підлягають обов`язковому застосуванню, вони, на переконання суду, можуть поширюватись виключно на правовідносини, що виникли після прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови, та не можуть бути поширені на правовідносини, що виникли за півтора роки до такої правової позиції суду.

Також, суд наголошу, що питання щодо допуску до професії адвоката неодноразово були предметом розгляду ЄСПЛ.

Зокрема у пунктах 33-35 рішення цього міжнародного судового органу від 28 травня 2009 року у справі "Бігаєва проти Греції" (Bigaeva v. Greece), заява №26713/05, ЄСПЛ, визнаючи порушення вимог статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в аспекті права на професію адвоката вказав, що в цьому випадку проблема полягає у тому факті, що Колегія адвокатів держави-відповідача спочатку надала дозвіл заявниці пройти передбачене законом стажування, проте в решті-решт не дозволила їй брати участь у відповідних екзаменаційних процедурах для отримання свідоцтва адвоката. ЄСПЛ зазначає, що така відмова Колегії адвокатів здійснена на останній стадії процесу, пов`язаного з зарахуванням заявниці в реєстр адвокатів Колегією адвокатів на стадії, коли вперше виникло питання про громадянство заявниці в контексті перешкоди для участі у екзаменах, організованих колегією. Тому такий крок Колегії адвокатів неочікувано поставив під сумнів професійну ситуацію заявниці після того, як сама ж Колегія адвокатів надала дозвіл на те, що заявниця вісімнадцять місяців свого професійного життя присвятила виконанню умов про передбачене Колегією адвокатів стажування. З урахуванням природи та підстав такого стажування, так як вони встановлені в законодавстві держави-відповідача, заявниця не змогла б пройти стажування, якби Колегія адвокатів відповіла б відмовою на її заяву про стажування (пункт 33 рішення).

У пункті 34 вказаного рішення ЄСПЛ зазначено, що держава-відповідач надала докази того, що заявниця допущена до процедур, пов`язаних з отриманням свідоцтва адвоката через недбалість. ЄСПЛ вважає, що навіть якщо припустити, що спершу заявниця допущена до стажування внаслідок помилки зі сторони Колегії адвокатів, і що, відповідно, мова не йшла про мовчазну згоду щодо її права на участь в екзаменах після стажування всупереч її громадянства, однієї цієї складової було б недостатньо, щоб посягати на професійне життя заявниці. Дійсно, питання про те, чи був мотив недопущення заявниці до її участі в екзаменах, а саме її громадянство, достатньо обґрунтованим не є першочерговим у цій справі. Суттєвим є той факт, що влада надала дозвіл заявниці пройти передбачене стажування, хоч було зрозуміло, що по закінченню стажування вона не отримає право брати участь в екзаменах в адвокатуру.

З огляду на наведене, у пункті 35 рішення у справі "Бігаєва проти Греції" ЄСПЛ вказав, що в діях компетентних органів держави-відповідача не було достатньої послідовності та поваги до особи та професійного життя заявниці і що держава-відповідач за таких умов порушила право заявниці на повагу до її приватного життя за змістом статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи прецедентну практику ЄСПЛ у вказаній справі, слід зазначити, що у спірних правовідносинах рішення відповідача мають вплив на приватне життя позивача в аспекті доступу до професії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач у відповідності до вимог та процедури, визначеної Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" набув право на зайняття адвокатською діяльністю, отримавши відповідне свідоцтво та посвідчення, а тому має гарантоване вказаним Законом право на здійснення такої діяльності.

Щодо вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення ВКДКА щодо поновлення ОСОБА_3 строку на звернення зі скаргою на рішення КДКА Луганської області, то суд зазначає наступне.

Правила регулювання строків для подання скарг, безумовно, мають на меті забезпечення належного здійснення їх розгляду і дотримання принципу юридичної визначеності при цьому, на необхідності дотримання якого постійно наголошує Європейський суд з прав людини. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Зважаючи на те, що відповідач допустив реалізацію не передбаченого законодавством права на оскарження рішення про допуск особи до кваліфікаційного іспиту, затвердження результатів кваліфікаційного іспиту та видачу свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту, суб`єктом, який не наділений правом на їх оскарження, тобто третьою особою, якої такі рішення не стосуються, поновивши строк на їх оскарження, відповідач допустив порушення принципу юридичної визначеності, оскільки відсутність умови належного здійснення їх розгляду і дотримання вказаного принципу приводила б до постійного збереження стану невизначеності у цих відносинах через можливість оскарження невизначеним колом осіб таких рішень внаслідок поновлення строків звернення на їх оскарження.

Вказані обставини впливають на протиправність оскаржуваного рішення в цілому і не можуть бути самостійною позовною вимогою.

Так, суд звертає увагу позивача, що законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24.03.1988 року), запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 та від 02.02.2016 у справі № 804/14800/14.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що визнання протиправними та скасування рішень Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 01.07.2021 про скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області від 06.09.2019 про допуск ОСОБА_1 до складання кваліфікаційного іспиту та від 01.07.2021 про скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області № 65 від 12.09.2019 про затвердження результатів кваліфікаційного іспиту та про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту є достатнім способом відновлення порушеного права позивача.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 01.07.2021 про відмову у відводі ОСОБА_2 від провадження за скаргою ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури (ч. 1 ст. 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»)

Відповідно до пункту 3.2 Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженого рішенням Ради адвокатів України 4-5 липня 2014 року №78 (далі - Регламент №78), про місце, день, час та перелік питань порядку денного засідання ВКДКА члени ВКДКА та інші особи, які мають право брати участь у засіданнях, повідомляються із зазначенням місця, дня та часу проведення засідання, не пізніше як за десять днів до дня його проведення шляхом повідомлення, відправленого засобами поштового зв`язку або кур`єром, або електронною поштою та розміщення інформації на офіційному сайті ВКДКА.

Згідно з пунктом 3.14 Регламенту №78 учасники засідання мають право бути присутніми на засіданнях ВКДКА; надавати пояснення та відомості, необхідні для прийняття рішення із питання, що розглядається.

Пунктом 3.22 Регламенту №78 визначено, що перед розглядом питання на засіданні головуючий роз`яснює запрошеній особі її права, а саме:

3.22.1. заявляти відвід членам ВКДКА з підстав та в порядку, що передбачені Регламентом;

3.22.2. ознайомлюватися з матеріалами дисциплінарної справи та матеріалами перевірки;

3.22.3. бути присутнім на засіданні ВКДКА при розгляді питання стосовно нього;

3.22.4. заявляти клопотання;

3.22.5. мати свого представника

Згідно п. 3.26 Регламенту №78 про задоволення або про відмову у задоволенні самовідводу/відводу ВКДКА постановляє протокольне рішення. У разі задоволення відводу член ВКДКА перебуває за межами зали засідань, де відбувається обговорення і голосування із відповідного питання.

Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що рішення про відмову у задоволенні заяви скаржника про відвід члену Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури є протокольним рішенням Комісії та не є тим рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, яке може бути оскаржено до суду, з огляду на що, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Положеннями статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 01.07.2021 про скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області від 06.09.2019 про допуск ОСОБА_1 до складання кваліфікаційного іспиту.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 01.07.2021 про скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області № 65 від 12.09.2019 про затвердження результатів кваліфікаційного іспиту та про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту;

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 3, ) понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 2724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.С. Мазур