Справа № 355/758/21
Суддя: Червонописький В. С.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №355/758/21
Провадження №2-а/355/13/21
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2021 року

Баришівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Червонописького В.С.,
за участі секретаря Котенко Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт.Баришівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Батальону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області Бабича Івана Ярославовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4311199 від 06.06.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 06.06.2021 о 11.30 год. на 77 км автошляху Київ-Харків керував автомобілем Peugeot Partner, д.н.з. НОМЕР_1 як в той час був зупинений інспектором БПП у м.Бориспіль УПП в Київській області лейтенантом поліції Бабич І.Я., який попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль та поліс обов`язкового страхування. Вищевказані документи були пред`явлені на вимогу, однак не зважаючи на те, що не порушував правила дорожнього руху України, інспектор склав протокол, в якому зазначено про порушення п.2.1 "а" ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.
Того ж дня, інспектором була винесена постанова серії ЕАН №4311199 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 3400,00 грн.
Позивач вважає постанову серії ЕАН №4311199 від 06.06.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП такою, що підлягає скасуванню, оскільки жодного правопорушення не вчиняв.
Ухвалою суду від 13.08.2021 відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву та всі докази, які наявні у нього з приводу заявлених позовних вимог.
Так, 05.11.2021 від відповідача до суду надійшов відзив, в якому зазначив, що згідно постанови серії ЕАН №4311199 від 06.06.2021 водій ОСОБА_1 керував без посвідчення водія, тобто не мав права керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1 "а" Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, внаслідок чого був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу у розмірі 3400,00 грн.
Відповідач у своєму відзиві зазначив, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 був зупинений на підставі п.4 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Однак, після зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, інспектором виявлено, що позивачем порушено п.2.1. «а» ПДР України, а саме, водій механічного транспортного засобу не мав при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Крім того, всупереч абз.5 п.30 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами водієм не було здійснено заміну посвідчення водія, виданого на території іншої країни. Посвідку на постійне місце проживання ОСОБА_1 отримав 12.12.2017. На підставі вищевказаного Положення ОСОБА_1 мав здійснити заміну посвідчення протягом 60 днів з моменту отримання документів на постійне місце проживання на території України до 12.12.2017. Також, до відзиву відповідач надав компакт диск з боді камери.
Враховуючи вищевикладене, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову, справу розглядати без його участі.
Позивач надав до суду заяву якою просив розглянути справу за його відсутності, просив позов задовольнити.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову з наступних підстав.
Згідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам,
Пунктом 1.1, 1,9 ПДР України встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі якщо водій порушив ПДР (ст. 35 Закону).
Відповідно до ч. 2 статті 126 КУпАП передбачає, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
У відповідності до вимог частини третьої статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.
Відповідно до статті 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.
Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, статтею 126 КУпАП.
Аналогічний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 522/6111/16-а (№ К/9901/11751/18).
Відповідно до пункту 5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.
Вирішуючи питання про встановлення факту допущення позивачем порушень ПДР, суд звертає увагу на наступне.
Обставини вчинення правопорушення, викладені у винесеній відповідачем постанові серії ЕАН №4311199 від 06.06.2021 у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності, порушення п.2.1 «а» ПДР України, тобто наявність в діях позивача ознак правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.
Відповідно до п.5 п.30 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 посвідчення водія, що належить особі, яка переїжджає на постійне місце проживання в Україну, дійсне на території України протягом 60 днів з дати видачі органами та підрозділами ДМС документів на постійне проживання в Україні і після цього підлягає заміні. Заміна таких посвідчень проводиться після проходження особою медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів.
За вимогами ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є, з поміж іншого, також показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.
Дослідивши надані до суду відеоматеріали, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом Peugeot Partner, д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія на право керування транспортними засобами встановленого зразка на території України.
Як вбачається із матеріалів справи та дослідженого відеозапису з нагрудної боді камери інспектора, долученого з відзивом до справи, водій ОСОБА_1 пред`явив посвідчення водія, видане 02.03.2017 на території Російської Федерації та посвідку на постійне місце проживання в Україні від 12.10.2017 (а.с.6-7).
Враховуючи Положення №340, ОСОБА_1 отримавши посвідку на постійне місце проживання на території України, мав протягом 60 днів з дати видачі такої посвідки, у строк до 12.12.2017 обміняти посвідчення водія, видане на території Російської Федерації на посвідчення встановленого зразка України, із проходженням медичного огляду та складення відповідних теоретичного та практичного іспитів. Крім того, у разі не бажання останнім обміняти вказане посвідчення, ОСОБА_1 слід було пройти навчання та отримати посвідчення на право керування українського зразка.
Матеріали справи не містять жодного доказу, що виключають вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, принаймні іншого позивачем не доведено.
Частина 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» містить вимоги щодо встановлення виключно автоматичних фото і відео технічних пристроїв для забезпечення публічної безпеки та порядку.
Тобто, надані матеріали інспектором розглядаються як докази в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Оцінивши докази в справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, відповідач постановив визнати винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн., що передбачено санкцією цієї статті.
Враховуючи те, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та чинного законодавства України, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 2, 5, 19, 25, 90, 168, 246, 258, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора Батальону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області Бабича Івана Ярославовича (місце знаходження: 08301, Київська область, м.Бориспіль, вул. Кошового, 4) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Червонописький