Справа № 300/5544/21
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позову без розгляду
"21" грудня 2021 р. справа №300/5544/21
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Григорук О.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмови №413/108/05/29-21 від 09.07.2021 щодо нездійснення призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги на підставі пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" та зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу на підставі пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 №4.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі.
Ухвалою суду від 10.12.2021 дану позовну заяву залишено без руху.
Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно наказу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 07.04.2016 №109о/с позивача звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу).
Згідно довідки МСЕК серії АГ №0011921 від 05.01.2017 та виписки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0779700 від 05.01.2017, позивачу з 05.12.2016 встановлена III група інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.40-42).
17.01.2017 позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням ним служби в поліції.
Відповіддю від 19.10.2017 №К-136 Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області відмовило позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги з підстав встановлення інвалідності після шестимісячного терміну з моменту звільнення його з поліції, встановленого пунктом 4 частини 1 статі 97 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с.37).
09.06.2021 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням ним служби в поліції (а.с.38).
За результатами розгляду заяви від 09.06.2021, відповідач листом від 09.07.2021 №413/108/05/29-21 повідомив позивача, що позивач вже звертався по даному питанню з цими ж документами до відповідача і позивачу була надана відповідь від 19.10.2017 №К-136 про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги. Зазначено, що при розгляді поданих документів було встановлено, що позивача звільнено з поліції 11.04.2016. Враховуючи вимоги пункту 4 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", правові підстави для виплати позивачу одноразової грошової допомоги відсутні, оскільки згідно довідки МСЕК серії АГ №0011921 від 05.01.2017 та копії виписки МСЕК від 05.01.2017 серії АВ №0779700 позивачу встановлено групу інвалідності (з 05.12.2016) після визначеного терміну, передбаченого законодавством, яке регулює дані правовідносини. Крім цього, зазначено, що згідно пункту 6 статті 100 Закону України "Про Національну поліцію" особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права. Дані терміни при подачі повторної заяви на виплату одноразової допомоги у зв`язку із отриманням інвалідності в результаті захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, позивачем не дотримано (а.с.35, 36).
Перебіг встановленого шестимісячного строку на звернення до суду з даним позовом розпочався з 2017 року, тобто з моменту отримання позивачем відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, оформленої відповіддю від 19.10.2017 №К-136 (а.с.37), оскільки приписи статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України пов`язують початок перебігу строку звернення до суду із днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а не з часом повторного звернення з заявою про виплату одноразової грошової допомоги.
Ухвалою суду від 10.12.2021 про залишення позовної заяви без руху встановлено, що звернувшись у 2021 році до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із даною позовною заявою, позивачем подано позов після закінчення строків, встановлених законодавством.
Вказаною ухвалою про залишення позовної заяви без руху надано позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з зазначенням підстав для поновлення такого строку разом з доказами поважності причин його пропуску.
На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі, позивач 17.12.2021 подав до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Підставами для поновлення строку встановленого для звернення до суду з позовною заявою позивач зазначив, що відповідь 19.10.2017 №К-136 на заяву від 17.01.2017 Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області направило через дев`ять місяців, що є порушенням Закону України "Про Національну поліцію", а також Порядку виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016. Також, позивач посилається на тривалість проходження стаціонарного лікування, періодичність проходження переоглядів комісією МСЕК для продовження пенсії по інвалідності, як на підстави для поновлення встановленого строку для звернення до суду. На підтвердження поважності причин пропуску строку позивач додав: виписки з історії хвороби №№744, 916, 1109, 1565 та виписки з медичної карти стаціонарного хворого №№5396/17, 969, 537, 716, 603, 4395/2019, 189, 409, 309. Зазначив, що даний перелік перебування на стаціонарному лікуванні є неповним, інші підтверджуючі документи не збереглися.
Розглянувши подану суду заяву, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
За змістом статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області з розгляду питань, пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги №5 від 14.07.2017, за результатом розгляду зави позивача про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням ним служби в поліції, на підставі пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", комісія відмовила виплатити позивачу одноразову грошову допомогу (а.с.8). Крім того, суд зазначає, що за результатами розгляду повторної заяви позивача від 09.06.2021, відповідачем не приймалося рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, а листом від 09.07.2021 №413/108/05/29-21 надана інформація про те, що позивач вже звертався по даному питанню з цими ж документами до відповідача і позивачу була надана відповідь від 19.10.2017 №К-136, якою було повідомлено про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги.
Таким чином, перебіг строку звернення до суду із позовними вимогами про захист права на одержання одноразової грошової допомоги розпочався після отримання позивачем відповіді від 19.10.2017 №К-136. Водночас із позовом про захист порушеного на думку позивача права на одержання одноразової грошової допомоги позивач звернувся 27.09.2021, тобто поза межами встановленого шестимісячного строку для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.
Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Згідно з частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу, якою встановлені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Зазначення того, що відповідь 19.10.2017 №К-136 на заяву від 17.01.2017 відповідач направив через дев`ять місяців, що є порушенням вищевказаного законодавства, як на підставу для поновлення строку встановленого для звернення до суду з позовною заявою є необґрунтованим, оскільки в ухвалі про залишення позовної заяви без руху встановлено, що перебіг встановленого шестимісячного строку на звернення до суду з даним позовом розпочався з 2017 року, зокрема з моменту отримання позивачем відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, оформленої вказаною відповіддю від 19.10.2017 №К-136.

Щодо посилання позивача на тривалість проходження ним стаціонарного лікування, періодичність проходження переоглядів комісією МСЕК для продовження пенсії по інвалідності, як на підстави для поновлення встановленого строку для звернення до суду, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась до суду.

Проте, подані позивачем виписки з історії хвороби та виписки з медичної карти стаціонарного хворого, якими позивач обґрунтовує тривалість проходження ним стаціонарного лікування, періодичність проходження переоглядів комісією МСЕК для продовження пенсії по інвалідності, не підтверджують поважності причин пропуску шестимісячного строку на звернення до суду, який розпочався з 2017 року, оскільки позивач звернувся до суду з позовом після тривалого спливу встановленого строку - у 2021 році, а подані позивачем докази не підтверджують наявності обставин, які б перешкоджали позивачу звернутися до суду з позовною заявою у весь період починаючи з 2017 року, за виключенням періодів стаціонарного лікування та проходження переоглядів комісією МСЕК.

Також, зазначення, що даний перелік перебування на стаціонарному лікування є неповним, інші підтверджуючі документи не збереглися, не доводить поважності причин пропуску шестимісячного строку на звернення до суду, який розпочався з 2017 року, при тому, що позивачем не наведено будь-яких інших обставин і не надано відповідних доказів, які би свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення до суду з позовом.

Суд зазначає, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, враховуючи наведене, оскільки підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду визнані судом неповажними, при цьому, позивачем не наведено будь-яких інших обставин і не надано відповідних доказів, які би свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення до суду з позовом, суд дійшов висновку що даний адміністративний позов слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статями 123, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій - залишити без розгляду.

Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Григорук О.Б.