Справа № 420/2783/21
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/2783/21
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційні скарги ОСОБА_1 , Одеської Обласної прокуратури на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, Офісу Генеральної прокуратури, Кадрової комісії №3 з атестації прокурорів регіональних прокуратур про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2021р. ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Одеської обласної прокуратури, Офісу Генеральної прокуратури, Кадрової комісії №3 з атестації прокурорів регіональних прокуратур, в якому з урахуванням уточнень просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення третьої кадрової обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №21 від 19.11.2020 Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків керівника Одеської обласної прокуратури від 23.12.2020 №3048к про звiльнення ОСОБА_1 з посади прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області прокуратури з 30.12.2020р.;

- поновити ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, а саме: на посаді прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ();

- стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.12.2020р. до дня поновлення на роботі;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000грн.;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано наказ виконувача обов`язків керівника Одеської обласної прокуратури від 23.12.2020 №3048к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області з 30.12.2020р..

Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області прокуратури з 30.12.2020р.

Зобов`язано Одеську обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 грудня 2020р. по день фактичного поновлення на посаді з розрахунку середньоденної заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995р. №100.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, з 30 грудня 2020р. та стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць.

В решті позову відмовлено.

6.10.2021р. представником позивача було подано клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Так, додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021р. клопотання представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500грн..

В апеляційній скарзі Одеська Обласна прокуратура просить додаткове рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить додаткове рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку. В судове засідання представник Офісу Генерального прокурора та Одеської Обласної прокуратури з`явилася, надала пояснення щодо даної справи та не заперечувала про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження. Представник позивача та сам позивач в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їхньої участі, в порядку письмового провадження.

З урахуванням належного сповіщення сторін, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційні скарги можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційних скарг, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення скарги Одеської Обласної прокуратури, ОСОБА_1 , та скасування додаткового рішення та прийняття нової постанови про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення 3 500грн. на користь позивача, оскільки такий розмір гонорару є співмірним, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час та підтвердження відповідно сплачених позивачем коштів адвокату.

Надаючи правову оцінку заявленим вимогам у зазначеній заяві та беручи до уваги рішення апеляційного суду від 22.12.2021р., яким скасовано рішення суду першої інстанції та відмовлено у задоволенні позовних вимог, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.2-7 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.1,7 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Положеннями ч.7 ст.139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, часу, витраченого адвокатом , їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Судова колегія зазначає, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009р. №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

З викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 17.03.2020р. по справі № 820/3308/17, від 4.08.2020р. по справі №810/3213/16.

На думку судової колегії надані позивачем докази надають право на відшкодування понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу.

Однак, судова колегія звертає увагу на те, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021р. рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021р. скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що сума стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірною із задоволеними позовними вимогами.

Враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, то колегія суддів приходить до висновку про те, що сума витрат на правничу допомогу, яка підлягає відшкодування становить 1 000грн..

За таких обставин, судова колегія вважає за необхідне додаткове рішення суду скасувати, та прийняти нове рішення, про часткове задоволення зави представника позивача про стягнення судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.315, 317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Одеської Обласної прокуратури задовольнити частково.

Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021р. скасувати.

Прийняти нове рішення, яким частково задовольнити заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської Обласної прокуратури (65026, м.Одеса, вул.Пушкінська, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000грн..

У решті вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв