Справа № 400/4765/19
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/4765/19

Головуючий І інстанції: Мельник О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Чорноморську митницю Держмитслужби на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року (м.Миколаїв, дата складання повного тексту судового рішення - 18.01.2021р.) у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноторг» до Миколаївської митниці ДФС (правонаступник - Чорноморська митниця Держмитслужби) про визнання протиправним та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

26.12.2019р. ТОВ «Техноторг» звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Миколаївської митниці ДФС, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати рішення відповідача від 29.11.2019р. №KT-UA-2019, від 30.11.2019р. №UA-2019 та №UA-2019 про визначення коду товару.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючим органом, за результатами перевірки митних декларацій, було протиправно визначено код товарів як - 8427 20 11 00 згідно з УКТ ЗЕД, за ставкою ввізного мита - 5%, хоча кодом товарів за митними деклараціями - є 8427 20 19 00 згідно з УКТ ЗЕД, ставка ввізного мита за яким становить - 0%. З огляду на те, що відповідачем належно не було обґрунтовано зміну коду товарів за спірними рішеннями, ТОВ «Техноторг» звернулося до суду із даним позовом.

Представник відповідача надав до суду першої інстанції письмовий відзив, у якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.

Ухвалами Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.03.2020р. замінено відповідача у справі - Миколаївську митницю ДФС, на її правонаступника - Чорноморську митницю Держмитслужби та призначено по справі авто-товарознавчу експертизу.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року (ухваленим в порядку спрощеного (письмового) провадження) адміністративний позов ТОВ «Техноторг» - задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Миколаївської митниці ДФС про визначення коду товару від 29.11.2019р. №KT-UA-2019, від 30.11.2019р. №UA-2019 та від 30.11.2019р. №UA-2019. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ТОВ «Техноторг» судовий збір у сумі 5763 грн. та витрати на проведення експертизи в сумі 4707,07 грн.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Чорноморська митниця Держмитслужби 19.02.2021р. подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим просила скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.01.2021р. та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

11.03.2020р. матеріали даної справи, разом із апеляційною скаргою відповідача, надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021р. дану апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом 2-ї інстанції можуть бути розглянуті в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ТОВ «Техноторг» в листопаді 2019р. імпортував в Україну на підставі контракту від 08.01.2019р. №024-DМ, укладеного із компанією «Dieci S.R.L.» (продавець), товар - навантажувачі «DIECI AGRI STAR 38.10 FPT» і «DIECI AGRI STAR 37.7 FPT».

З метою розмитнення вищевказаного товару, позивач (декларант) подав до митного оформлення митні декларації від 29.11.2019р. №UA504170/2019/012737, від 30.11.2019р. №UA504170/2019/012769 та від 30.11.2019р. №UA504170/2019/012770.

При цьому, позивачем за вищезазначеними митними деклараціями було визначено код товарів - 8427 20 19 00 згідно з УКТ ЗЕД, ставка ввізного мита - 0%.

Однак, митний орган, під час митного оформлення вказаного вище товару за результатами перевірки вищезазначених митних декларацій прийняв рішення про визначення іншого коду товару, та відповідно, визначив код товарів як 8427 20 11 00 згідно з УКТ ЗЕД, ставка ввізного мита за яким складає 5%, а саме:

- рішенням від 29.11.2019р. №КТ-UA-2019 за МД №UA504170/2019/012737 від 29.11.2019р. («DIECI AGRI STAR 38.10 FРТ»- 2 одиниці);

- рішенням від 30.11.2019р. №КТ-UA-2019 за МД №UA504170/2019/0112769 від 30.11.2019р. («DIECI AGRI STAR 38.10 FРТ» - 2 одиниці);

- рішенням від 30.11.2019р. №КТ-UA-2019 за МД №UA504170/2019/012770 від 30.11.2019р. («DIECI AGRI STAR 37.7 FРТ»- 3 одиниці).

Мотивовані обґрунтування щодо зміни коду товару у зазначених вище рішеннях відсутні.

Не погоджуючись із вказаними вище рішеннями відповідача, та вважаючи визначення іншого коду товару протиправним та необґрунтованим, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності дій та спірних рішень відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими та заснованими на законі, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Згідно з визначенням, наведеним у ч.1 ст.4 МК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), «митним контролем» є сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України (ч.ч.1,2 ст.318 МК України).

Як передбачено ч.ч.1,2 ст.69 МК України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, які зазначені в Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД). Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

За приписами ч.1 ст.67 МК України, УКТ ЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

Ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст.68 МК України).

При цьому, відповідно до положень ч.ч.4,7 ст.69 МК України, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку.

Для цілей митного оформлення, класифікація товарів здійснюється згідно з вимогами УКТ ЗЕД, що є товарною номенклатурою «Митного тарифу України» (затв. Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013р. №584-VII), з урахуванням «Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД», відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій та тих характеристик товару, які є визначальними для класифікації.

Товарна номенклатура Митного тарифу України складається з трьох складових частин, а саме: Основних правил інтерпретації класифікації товарів, приміток до розділів і груп та безпосередньо номенклатури товарів: текстовий опис угруповань ТН (розділ, група - два знаки, позиція - чотири знаки, підпозиція - шість знаків, категорія - вісім знаків, підкатегорія десять знаків), а також їх цифрове позначення - код товарів.

Відповідно до п.1 «Основних правил інтерпретації», назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп.

Згідно з п.6 «Основних правил інтерпретації», для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, із урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

У справі, що розглядається, ТОВ «Техноторг» було подано митні декларації від 29.11.2019р. №UA504170/2019/012737, від 30.11.2019р. №UA504170/2019/012769 та №UA504170/2019/012770, в яких до митного оформлення заявлений товар - навантажувачі «DIECI AGRI STAR 38.10 FPT», «DIECI AGRI STAR 37.7 FPT» за кодом УКТ ЗЕД 8427 20 19 00 (ставка ввізного мита - 0%).

У свою чергу, митний орган посилався на те, що з урахуванням характерних особливостей навантажувачів «DIECI AGRI STAR 37.7 FPT», «DIECI AGRI STAR 38.10 FPT», наявних в мережі «Інтернет», відповідно до технічної інформації, представленої на офіційному сайті виробника, вимог УКТ ЗЕД та пояснень до товарної позиції 8427 УКТ ЗЕД, класифікація даних транспортних засобів має здійснюватися у товарній підкатегорії 8427 20 11 00, якому відповідає ставка ввізного мита 5%.

Надаючи оцінку судовому рішенню 1-ї інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що за змістом пояснень до товарної позиції 8427 Розділу XVI додатку до Закону №584-VII, до товарної підкатегорії 8427 20 11 00 згідно з УКТ ЗЕД (ставка мита 5%), належать штабелювальні навантажувачі для нерівної місцевості з вилковим та іншими видами захвату.

Автонавантажувачі з вилковим захватом з механічним приводом, які іноді бувають великих розмірів, підіймають вантаж на підіймальній каретці, що переміщається по вертикальній щоглі.

При цьому, підіймальний механізм зазвичай розташовується перед водієм.

Механізм призначений для підтримування вантажу під час руху і підіймання вантажу з метою його укладання або навантаження на транспортний засіб.

У зазначену групу також входять автонавантажувачі із бічним захватом, які призначені для навантаження та розвантаження довгомірних вантажів (балки, дошки, труби, контейнери і т.п.). Вони зазвичай оснащені платформою для утримання вантажу під чає його перевезення на короткі відстані. Підіймальний пристрій вищевказаних автонавантажувачів зазвичай приводиться в дію силовим блоком транспортного засобу і, як правило, передбачає оснащення різним спеціальним начіпним обладнанням (вилкові захвати, укосини, ковші, грейфери (захвати) і т.п.) відповідно до виду вантажу, що підлягає навантаженню.

Інші ж штабелювальні пристрої, зазвичай встановлювані на навантажувачі, оснащуються платформами або вилками, які можуть підійматися та опускатися уздовж вертикальних опор за допомогою ручних лебідок або лебідок з приводом від двигуна чи рейкової системи. Вони використовуються для укладання мішків, ящиків, бочок і т.п.

Таким чином, до основних кваліфікуючих ознак товару за кодом 8427 20 11 00 згідно з УКТ ЗЕД відносяться: наявність штабелювальних пристроїв (в тому числі вилкового захвату) та можливість їх використання на нерівній місцевості. До штабелювальних пристроїв відносять пилковий захват та інші захвати, пристосовані для підіймання, переміщення та укладання у штабелі. Основною ознакою штабелювальних пристроїв є наявність платформ або вил, які можуть підніматися та опускатися уздовж вертикальних опор.

Як уже було встановлено судом апеляційної інстанції, за вказаними митними деклараціями позивачем декларувались навантажувачі «DIECI AGRI STAR 37.7 FPT», «DIECI AGRI STAR 38.10 FPT» колісні, фронтальні, одноковшові, не призначені для підземних робіт і нерівної місцевості. При цьому, вилкові захвати, за митними деклараціями, разом із зазначеними навантажувачами не декларувалися, а самі навантажувачі конструктивно не обладнані штабелювальним пристроями, тобто платформами або вилками, які можуть підійматися та опускатися уздовж вертикальних опор за допомогою ручних лебідок або лебідок з приводом від двигуна чи рейкової системи.

За таких обставин, висновок суду 1-ї інстанції про те, що навантажувачі «DIECI AGRI STAR 37.7 FPT» та «DIECI AGRI STAR 38.10 FPT» було об`єктивно класифіковано ТОВ «Техноторг» за товарною позицією згідно з УКТ ЗЕД 8427 20 19 00 ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права та повністю узгоджується із висновком експерта від 30.09.2020р. №20-567 судової авто-товарознавчої експертизи зазначених вище транспортних засобів (призначеної ухвалою суду першої інстанції від 02.03.2020р.).

Як передбачено приписами ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 статті 74 КАС України визначено те, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як передбачено п.1 ч.1 ст.102 КАС України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

За змістом ст.101 КАС України, «висновком експерта» вважається докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Дійсно, у відповідності до ст.108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст.90 цього ж Кодексу. Однак, відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

У свою чергу, варто зазначити й про те, що наявний в матеріалах справи висновок судової авто-товарознавчої експертизи від 30.09.2020р. №20-567 повністю відповідає вимогам, визначеним ст.101 КАС України, є належним та допустимим доказом, а тому судова колегія, як і суд першої інстанції, приймає його до уваги при вирішенні даної справи по суті.

Враховуючи, що навантажувачі «DIECI AGRI STAR 37.7 FPT» та «DIECI AGRI STAR 38.10 FPT» не обладнані штабелювальним пристроєм, платформами чи вилками, які можуть підійматися та опускатися уздовж вертикальних опор за допомогою ручних лебідок або лебідок з приводом від двигуна чи рейкової системи, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновком суду 1-ї інстанції про те, що відповідач оскаржуваними рішеннями безпідставно визначив код товарів 8427 20 11 00 згідно з УКТ ЗЕД, з огляду на основні кваліфікуючі ознаки товару за зазначеним кодом.

Інші аргументи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах чинного законодавства та спростовуються матеріалами справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду 1-ї інстанції про те, що оскаржувані рішення митного органу про визначення коду товарів від 29.11.2019р. №KT-UA-2019, від 30.11.2019р. №UA-2019 та №UA-2019, не відповідають критеріям, визначеним ст.2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати, що дані рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Слід також зазначити про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, що, у свою чергу, не було відповідним чином реалізовано апелянтом при розгляді справи в судах 1-ї та 2-ї інстанцій.

З огляду на викладене, судова колегія доходить висновку, що суд 1-ї інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, згідно зі ст.316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 22.12.2021р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко