Справа № 148/1829/21
Суддя: Саламаха О. В.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/1829/21
Провадження №2-а/148/18/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 грудня 2021 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Немирівської Ю.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, третя особа: інспектор Гуменчук Д.Ю., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов мотивований тим, що постановою інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області Гуменчука Д.Ю. № 833933 від 27.09.2021 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності ч. 3 ст. 140 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн. Позивача визнано винним у тому що, 27.09.2021 о 14:00 год. в АДРЕСА_1 , виконуючи аварійно-відновлювільні роботи по монтажу електропроводу на повітряній лінії ТП 151 за нарядом № 898, виданим АТ ВОЄ "СО Тульчинські ЕМ", він порушив вимоги ПДР України (без зазначення пункту правил) - не забезпечив місця роботи знаками об`їзду території, де проводились ремонтні роботи.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Інспектором не прийнято до уваги, що роботи виконувалися за межами проїжджої частини за нарядом № 898, який зареєстрований в оперативно диспетчерській службі СО "Тульчинські ЕМ" і яким був наданий дозвіл на виконання робіт, у якому вказане місце виконання робіт, а також відповідальна особа за безпечне проведення робіт з використанням підйомника АП-17А - ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 .

Таким чином, позивач жодним чином не відповідав за безпеку проведення цих робіт з підйомником АП-17А і, відповідно, не являвся правопорушником.

Окрім того, позивач не є водієм підйомника АП-17А і відповідальною особою, вказаною в наряді за безпечне проведення робіт з використанням підйомника, що прямо вказує на те, що постанова відносно нього за ч. 3 ст. 140 КУпАП є незаконною, оскільки він не є суб`єктом правопорушення.

Також, інспектором відмовлено позивачу у наданні останнім пояснень і проігноровано той аргумент, що він не є відповідальним за роботу підйомника. Йому була надана копія постанови без зазначення у ній установи та прізвища інспектора, що склав протокол, який позивачу не вручено, та в подальшому виніс незаконну постанову.

Тобто, з наведених фактів видно, що інспектором не було з`ясовано всіх обставин справи і не враховано всіх об`єктивних даних при її розгляді.

Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Просить вищевказану постанову скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до надісланого на адресу суду відзиву на позовну заяву (а.с. 24-26) відповідач просить відмовити у задоволенні позову. У відзиві зазначає, що в провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. З приводу заперечень проти позову вказує, що під час патрулювання 27.09.2021 у АДРЕСА_1 , інспектором Гуменюком Д.Ю. виявлено правопорушення, що полягало у тому, що ОСОБА_3 , будучи відповідальною посадовою особою - майстром служби ліній Тульчинського РЕС, порушив норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: проводив роботи відновлення електропостачання та не встановив тимчасові дорожні знаки відповідно до ДСТУ 8749:2017, у зв`язку з чим, порушив п. 1.5 ПДР України та ДСТУ 8749:2017. Встановивши всі обставини, інспектором прийнято рішення притягнути водія до адміністративної відповідальності та вподальшому винести постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 140 КУпАП.

Вказані обставини підтверджуються фото, які відповідач додає до відзиву, та нарядом-допуском № 898, який позивач сам надав до позовної заяви та пред`явив на місці працівникам поліції і відповідно до яких саме він, ОСОБА_3 , є керівником (наглядачем) робіт та допускає до робіт працівників.

Посилання позивача на те, що водій винен у цьому вважає безпідставними, оскільки, за виконанням робіт повинен стежити саме ОСОБА_3 і роботи виконувались взагалі без застосування відповідних знаків, які передбачені ДСТУ 8749:2017.

Інспектор у даному випадку діяв правомірно, оцінивши порушення позивачем ПДР, притягнув останнього до адміністративної відповідальності.

Позивачем надіслано відповідь на відзив (а.с. 32-33), у якому він зазначає, що у відзиві відповідач прізвище особи, що вчинила адміністративне правопорушення, зазначає ОСОБА_4 , в той час як його прізвище ОСОБА_5 . Також, у відзиві зазначено, що інспектором прийнято рішення про притягнення водія ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. Однак, позивач не є водієм і не є участиком дорожнього руху, так як перебував за межами проїжджої частини дороги. Окрім того, у відзиві зазначено посаду позивача "майстер служби ліній Тульчинського РЕС", а його посада носить назву "майстер ІІ групи Тульчинської дільниці з експлуатації електромереж".

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії постанови серії ДП18 № 833933 від 27.09.2021, прийнятої інспектором взводу № 2 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Гуменчуком Д.Ю. (а.с. 27), 27.09.2021 о 14:35 год. в смт. Кирнасівка Тульчинського району по вул. Соборній, 122, ОСОБА_6 , будучи відповідальною посадовою особою - майстром служби ліній Тульчинського РЕС, порушив норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: проводив роботи відновлення електроживлення та не встановив тимчасові дорожні знаки відповідно до ДСТУ8749:2017, чим порушив п. 1.5. ПДР України та ДСТУ 8749:2017. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 140 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн.

Суд не бере до уваги копію постанови серії ДП18 № 833933, надану позивачем з позовною заявою (а.с. 6) через відсутність можливості зрозуміти її текст.

Згідно копії довідки Структурної одиниці "Тульчинські електричні мережі" АТ "Вінницяобленерго" від 23.11.2021 (а.с. 34) та посвідчення № 23/1, виданого ПАТ "Вінницяобленерго" 11.06.2021 (а.с. 35-37), позивач ОСОБА_1 працює в даній організації на посаді майстра ІІ групи Тульчинської дільниці з експлуатації електромереж № 1.

Відповідно до копії Положення про Тульчинську дільницю з експлуатації електромереж № 1 СТ "Тульчинські електричні мережі" АТ "Вінницяобленерго", затвердженого 04.01.2021 (а.с. 7-11), основним завданням даної установи є організація виробничої діяльності ДЕЕ по ремонту та експлуатації закріпленого за бригадою обладнання (п. 2.1). ДЕЕ очолює майстер ІІ групи (п. 6.1). Керівництво ДЕЕ здійснює майсер ІІ групи, який організовує колектив та його роботу відповідно до вимог положення про СО та даного положення (п. 6.2.). Майстер ІІ групи здійснює поточне керівництво діяльністю ДЕЕ та вирішує всі питання, що входять до компетенції ДЕЕ (а.с. 6.4.).

Згідно копії наряду-допуску № 898 для виконання робіт в електроустановках (а.с. 12) керівнику робіт ОСОБА_1 з членами бригади ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ін. доручається заміна проводів, розчистка; початок роботи: 27.09.2021 о 09:00 год., закінчення роботи: 27.09.2021 о 17:00 год. Відповідальним за безпечне проведення робіт з робочою платформою підйомником АП-17А є ОСОБА_2 . Після закінчення робіт ОСОБА_1 дозволено зняти П3 №11, 12 та ВТП-151 увімкнути АВ Ф-1, ВО.

ДСТУ 8749:2017, прийнятий згідно наказу Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 20.12.2017 № 434 визначає, що під час будівництва, ремонту або експлуатаційного утримання доріг та вулиць, а також під час аварійних робіт необхідно застосовувати тимчасові заходи з ОДР для чіткого та завчасного попередження всіх учасників дорожнього руху про обмеження в дорожньому русі, а також безпечного пересування учасників дорожнього руху та ДТЗ зоною дорожніх робіт. Цей стандарт установлює вимоги щодо огородження та організації дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт у межах смуги відведення автомобільних доріг загального користування та в межах червоних ліній вулиць та доріг населених пунктів (п. 1.1). Вимоги цього стандарту можуть бути використані для огородження та організації дорожнього руху під час ліквідації наслідків стихійних явищ, у місцях проведення аварійних робіт, а також під час проведення масових громадських заходів (п. 1.2).

Відповідно до п. 1.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Частиною третьою статті 140 КУпАП встановлено відповідальність за порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів у виді накладення штрафу на громадян у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до встановлених судом обставин, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як посадову особу.

В свою чергу, посадовою особою є особа, в якої наявні організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські функції.

Організаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідувачі відділів, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідувачів складів, магазинів, майстерень, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення терміну посадова особа. Тому, як роз`яснює Міністерство юстиції України листом від 03.11.2006 №22-48-548, для визначення цього терміну слід керуватися положеннями інших нормативно правових актів.

Так, наприклад, згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України Про державну службу, посадовими особами вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно розпорядчих та консультативно дорадчих функцій.

У пункті 1 та 2 Примітки до статті 364 Кримінального Кодексу України містяться поняття службової особи. Так, службовими особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, а також обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих чи адміністративно господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним повноваженням.

Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов`язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою. Відповідно до Листа Мін`юсту Про тлумачення понять службова особа і посадова особа, використовуваних в чинному законодавстві України, у порядку інформування зазначено, що поняття «посадова особа» і «службова особа» використовуються в Конституції України (статті 19, 40, 56) і в законодавчих актах України, таких, зокрема, як Кодекс України про адміністративні правопорушення, Кримінальний кодекс України, закони України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування». Так, відповідно до статті 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недотриманням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їхніх службових обов`язків.

Враховуючи наведене, вбачається, що при з`ясуванні підстав для віднесення осіб до категорій посадових або службових осіб слід керуватися відповідним законодавством, що регулює певні відносини.

Разом з тим, відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено, що інспектором прийнято рішення про притягнення водія до адміністративної відповідальності та вподальшому винесено постанову про накладення на нього, тобто на водія, адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 140 КУпАП.

Також, зазначено, що ОСОБА_3 , будучи відповідальною посадовою особою - майстром служби ліній Тульчинського РЕС, порушив норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху - проводив роботи відновлення електропостачання та не встановив тимчасові дорожні знаки відповідно до ДСТУ 8749:2017, у зв`язку з чим порушив п. 1.5 ПДР України та ДСТУ 8749:2017.

Однак, прізвище позивача є ОСОБА_5 , а не ОСОБА_4 . Також, відповідачем у відзиві невірно зазначено прізвище інспектора, який прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення: зазначено " ОСОБА_9 ", в той час як прізвище інспектора - ОСОБА_9 . Окрім того, не вірно зазначено посаду позивача, він є майстром ІІ групи Тульчинської дільниці з експлуатації електромереж № 1, а у відзиві зазначено "майстер служби ліній Тульчинського РЕС". Невірна назва посади позивача також вказана і у оскаржуваній постанові.

На підтвердження заперечень проти позову відповідач, в якості доказів надав ксерокопії фотознімків місця вчинення правопорушення.

Судом оглянуто та вивчено вказані фотознімки. Разом з тим, на даних фотознімках не відображено дати та часу вчинення адміністративного правопорушення, номери транспортних засобів на знімках є нечіткими, будь-яких інших підтверджень того, що це були саме транспортні засоби, зазначені у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також, що саме за участю позивача чи під його керівництвом проводились дані роботи, знімки не містять. Відтак, надані відповідачем фотознімки не можуть слугувати достатніми доказами вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суд відхиляє доводи позивача та вважає їх непідтвержденими щодо того що він не є суб`єктом адміністративної відповідальності оскільки відповідальною особою за безпечне проведення робіт з використанням підйомника АП-17А вважає ОСОБА_2 , а не себе.

Відповідно до ст. 12 КУпАП суб`єктами адміністративної відповідальності можуть бути фізичні осудні особи, які на момент вчинення адміністративного проступку досягли шістнадцятирічного віку та юридичні особи.

Із наданих сторонами доказів судом встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як посадову особу - майстра, що передбачається ч. 3 ст. 140 КУпАП. Згідно наряду - допуску, ОСОБА_1 був керівником робіт, а ОСОБА_2 - учасником бригади та відповідальним за безпечне проведення робіт з робочою платформою підйомником АП-17А, тобто з транспортним засобом.

Разом з тим, наданих відповідачем доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 140 КУпАП, є недостатньо для доведення вини останнього у вчиненні вказаного правопорушення, а тому суд вважає, що вина даної особи є недоведеною.

За статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

З огляду на викладене, враховуючи, що суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність свого рішення, вина позивача не доведена, а тому останній не може бути притягнутий до адміністравтивної відповідальності за ч. 3 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що постанова іспектора Гуменчука Д.Ю. серії ДП18 № 833933 від 27.09.2021 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 140 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст. 251, 280 КУпАП, ст. 72-77, 241-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Гуменчука Д.Ю. серії ДП18 № 833933 від 27.09.2021 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 140 КУпАП, накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: