Справа № 300/2614/21
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/2614/21 пров. № А/857/19086/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Судової-Хомюк Н.М., Носа С.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року у справі № 300/2614/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до їх вчинення,-

суддя в 1-й інстанції Боршовський Т.І.,

час ухвалення рішення 31.08.2021 року,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач), в якому просить суд: визнати неправомірними дії відповідача щодо припинення виплат за понаднормовий стаж позивачу, особі, яка отримала ядерну шкоду здоров`ю, відповідно до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду та статей 13, 49, 50, 51, 56 та 57 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відновити ОСОБА_1 виплату за 18 років понаднормового стажу із 01.02.2018 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та виплатити заборгованість, що виникла з 01.02.2018.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 05.10.2020, в якій просив поновити з жовтня 2017 року виплату пенсійної надбавки за понаднормативний стаж відповідно до рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2017 в справі № 340/672/16-а та з врахуванням частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Листом від 06.11.2020 № 3551-3332/Д-03/8-0900/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило позивача, що йому призначена пенсія з 12.01.2015, яку обчислено відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. При цьому, на виконання рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2017 в справі № 340/672/16-а відповідач здійснив з 01.12.2016 перерахунок пенсії позивача із збільшенням на 1% заробітку понад встановлений частиною 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. З 01.02.2018 розрахунок пенсії ОСОБА_1 здійснено відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням змін, внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 № 2148-VIII. Позивач вважає неправомірними дії відповідача щодо припинення та не здійснення перерахунку розміру виплати за понаднормовий стаж в розмірі 1% заробітку за кожен рік роботи встановлений частиною 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки ОСОБА_1 як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії має право на пенсію в повному розмірі із збільшенням її на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений стаж для чоловіків 20 років.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року у справі № 300/2614/21 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 в частині доплати за понаднормовий стаж в розмірі 1 процент заробітку за кожен рік роботи понад 20 років, встановлений частиною 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.10.2020 перерахунок пенсії ОСОБА_1 в частині доплати за понаднормовий стаж відповідно до частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, збільшивши пенсію на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, та здійснити виплату з урахуванням вже виплачених сум.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 № 2148-VII, який набрав чинності з 10.10.2017, доповнено частину 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме: право на пенсію в новому розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше як чоловіки 20 років, жінки - 15 років із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1 чоловіки 10 і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85% заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини 2 статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, при розрахунку пенсії позивача після внесення змін до законодавства не підлягають до застосування норми частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року у справі № 300/2614/21 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що особам, яким призначена пенсія відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розрахунок (перерахунок) пенсії має здійснюватися з урахуванням пільг щодо обчислення стажу роботи, зокрема, за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Відтак, позивач має право на перерахунок пенсії з збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 85 процентів заробітку, згідно з частиною 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За таких обставин, відповідач безпідставно застосував до спірних правовідносин положення пункту 3 частини 2 розділу І Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії № 2148-VIII від 03.10.2017, тим самим неправомірно звузивши існуюче право позивача на соціальний захист, встановлене законом.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) і має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданим 20.12.1993 Івано-Франківською обласною державною адміністрацією безстроково (а.с.4).

Позивач з 12.01.2015 отримує пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій згідно з умовами статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується матеріалами пенсійної справи, копія якої долучена до відзиву на позов. Згідно протоколу за пенсійною справою від 28.04.2015 страховий стаж (повний) ОСОБА_1 становив 34 роки 2 місяці та 14 днів, в тому числі за списком № 1 2 місяці 27 днів (а.с. 6).

Згідно розпорядження 113973 від 14.04.2017, проведено перерахунок пенсії зі зміною стажу (36 років 26 днів): призначено щомісячно пенсію за віком в розмірі 1580,34 грн., в тому числі доплата за понаднормативний стаж (1 рік) - 10,74 грн., всього з іншими доплатами 2101,39 грн.

Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2017 в справі № 340/672/16-а, яка набрала законної сили 27.04.2017 визнано протиправними дії Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області при нарахуванні ОСОБА_1 пенсійного забезпечення, який отримав ядерну шкоду заподіяну здоров`ю в час участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду, ст. ст. 13, 49-51, 56, 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов`язано Косівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії із збільшенням її на один процент заробітку понад встановлений ч. 2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи стаж роботи, починаючи з 01.12.2016, та провести її виплату із врахуванням виплачених сум.

На виконання вказаних судових рішень у справі № 340/672/16-а відповідачем проведено перерахунок пенсії з доплатою за стаж 16 років в розмірі 516,74 грн., всього розмір пенсії за віком 2086,34 грн., з іншими виплатами (додаткова пенсія потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи, проживання в гірській місцевості ) 2708,59 грн.

Згідно розпорядження від 18.01.2018 проведено перерахунок пенсії позивача, причина зміна виду розрахунку, внаслідок якого розмір пенсії за віком становив 1489,05 грн., в тому числі доплата за понаднормативний стаж (1 рік) - 10,74 грн., всього 2101,39 грн.

В подальшому, в зв`язку з різними причинами (індексація заробітку, збільшення страхового стажу тощо) 23.02.219, 26.03.2019, 23.10.2019, 23.04.2020, 23.02.2021, 25.05.2021 відповідачем проводився перерахунок позивачу пенсії. За останнім перерахунком розмір пенсії за віком становить 2511,60 грн., в тому числі доплата за понаднормативний стаж (ст. 28 ч. 1 абз. 2 - за 5 років, всього страховий стаж 40 років 26 днів) 53,70 грн.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 05.10.2020, в якій просив поновити з жовтня 2017 року виплату пенсійної надбавки за понаднормативний стаж (18 років) з врахуванням рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2017 в справі № 340/672/16-а та відповідно до частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 7-9).

Листом від 06.11.2020 № 3551-3332/Д-03/8-0900/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило позивача, що йому призначена пенсія з 12.01.2015, яку обчислено відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. При цьому, на виконання рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2017 в справі № 340/672/16-а відповідач здійснив з 01.12.2016 перерахунок пенсії позивача із збільшенням на 1% заробітку понад встановлений частиною 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. З 01.02.2018 розрахунок пенсії ОСОБА_1 здійснено відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням змін, внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 № 2148-VIII. Розмір пенсії позивача з 01.10.2020 обчислений з урахуванням страхового стажу 38 років 26 днів та становить 2767,98 грн., з яких: 2103.61 грн. розмір пенсії за віком; 32,22 грн. доплата за 3 роки понаднормового стажу; 170,82 грн. додаткова пенсія потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії; 461,33 грн. підвищення за проживання в гірському населеному пункті (а.с. 10-11).

Вважаючи неправомірними дії відповідача щодо припинення виплат за понаднормовий стаж позивачу, особі, яка отримала ядерну шкоду здоров`ю, відповідно до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду та статей 13, 49, 50, 51, 56 та 57 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відновити ОСОБА_1 виплату за 18 років понаднормового стажу із 01.02.2018 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та виплатити заборгованість, що виникла з 01.02.2018.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено мету та основні завдання цього Закону, а саме, що він спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Відтак, метою Закону є захист громадян, які постраждали внаслідок: - Чорнобильської катастрофи; - інших ядерних аварій та випробувань; - військових навчань із застосуванням ядерної зброї.

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, вищевказаною нормою особам надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або спеціальним Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції, чинній до 11.10.2017), право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Згідно з пунктом 3 частини 2 розділу І Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, який набрав чинності 11.10.2017, частину 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи доповнено словами і цифрами: у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Положеннями частини 2 статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Отже, особам надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або спеціальним Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини.

Таким чином, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цією частиною стаж роботи.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 05.09.2018 у справі №565/1062/17 та від 10.10.2018 у справі №679/952/17, яка з урахуванням положень частини 5 статті 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Оскільки позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 2, на нього розповсюджується дія статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а перерахунок пенсії позивача повинен здійснюватись за кожен повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

З приводу доводів апеляційної скарги про необхідність застосування до позивача положень частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи разом з частиною 2 статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, колегія суддів зазначає, що зміст частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи свідчить про те, що обмеження у застосуванні пільгового обчислення стажу роботи стосуються саме призначення пенсії, а не інших випадків. При цьому таке обмеження пов`язане з призначенням особі пенсії на умовах частини 2 статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З урахуванням наведеного правового регулювання та фактичних обставин справи колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно з положеннями частиною 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, відповідач безпідставно застосував до спірних правовідносин положення пункту 3 частини 2 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" №2148-VIII від 03.10.2017, чим неправомірно звузив існуюче право позивача на соціальний захист, встановлене законом.

Суд зауважує, що у Законі України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії №2148-VIII від 03.10.2017 відсутнє застереження про те, що зміни, які вносяться до частини 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи поширюються на обчислення розміру пенсії особам, яким така пенсія призначена до набрання чинності такими змінами.

Отже, зазначені зміни стосуються тих пенсій, які були призначені вперше та після внесення цих змін, що спростовує доводи апеляційної скарги у цій частині.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, позивач звернувся 05.10.2020, тобто після змін у пункті 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", згідно яких перерахунок проводиться у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак, це не спростовує висновки суду зроблені вище, а саме, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок перерахунку має пільговий характер, який визначений в пункті другому статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якщо така пенсія їм призначена до внесених 03.10.2017 змін до частини 2 статті 56 Закону № 796-XII, за умови відповідного волевиявлення пенсіонера.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року у справі № 300/2614/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Н. М. Судова-Хомюк
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 21.12.2021 року