Справа № 380/14526/21
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючої судді Крутько О.В.,
за участю секретаря судового засідання Шведа Б.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (відповідач 1),
Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (відповідач 2)
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії
Позивач вважає, що йому протиправно не зараховано до стажу державної служби період проходження військової служби з 09.11.1977 по 03.11.1979 та період роботи головою виконавчого комітету Сморжівської сільської ради народних депутатів з 29.03.1988 по 12.04.2006, покликається на пункт 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015 та ч.2 ст. 46 зазначеного закону, Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994, Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 25.03.2016, Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Позивач вказує, що його стаж роботи на державній службі становить більше 20 років, що дає йому право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015.
Ухвалою від 06.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі.
Відповідач 1 проти позову заперечив, подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що згідно поданої заяви від 23.04.2020 ОСОБА_1 переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при загальному стажі роботи 38 років 08 місяців, 06 днів та застосування середнього заробітку за три попередні роки (2017-2019). На посадових осіб органів місцевого самоврядування поширюється чинність Закону України від 07.06.2001 № 2493 «Про службу в органах місцевого самоврядування», відповідно до якого цій категорії встановлюються ранги посадових осіб місцевого самоврядування. Відповідач покликається на постанову Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 № 469 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб», якою доповнено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 пунктом 3-1. Даний пункт регулює порядок визначення заробітної плати особам, яким призначається пенсія згідно з Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ та зазначає, що посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а проходження військової служби у Збройних Силах не зараховується до стажу державної служби, тому позовні вимоги вважає безпідставними, просить відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою від 19.10.2021 при розгляді справи у спрощеному позовному провадженні призначено судове засідання на 16.11.2021, залучено до участі у справі відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.
Відповідач 2 відзиву на позовну заяву не подав.
16.11.2021 розгляд справи відкладено на 16.12.2021.
Представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
18.05.2021 ОСОБА_1 звернувся через ЦНАП у м. Радехові Львівської області про переведення його на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області № 55 від 21.05.2021 ОСОБА_1 відмовлено у переході на пенсію державного службовця.

Не погодившись з зазначеним рішенням 15.06.2021 позивач звернувся з заявою до органів Пенсійного фонду України. Листом № 22304-20817/К-03/В-2800/21 від 27.07.2021 позивача повідомлено, що станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не займав посади державної служби та на визначену дату не мав 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій і посад державних службовців, тому йому відмовлено у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Не погодившись з діями відповідачів позивач звернувся до суду.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).

Приписами частини 3 статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення державних службовців станом до 01.05.2016 регулювалося Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року за №3723-XII (далі - Закон №3723 - ХІІ).

З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року за №889-VIII (далі - Закон №889-VІІІ), відповідно до статті 90 якого встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон №3723-XII) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 11 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Пункт 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ визначає, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 19 грудня 1993 року за №3723-ХІІ встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пунктом 4 частини 2 статті 46 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону №889-VIII, визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Згідно із статтею 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07 червня 2001 року за №2493-III (далі - Закон №2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Положення статей 2, 3 Закону №2493-III визначають, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до частини 7 статті 21 Закону №2493-III (в редакції станом на 01.05.2016 року) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Згідно з пунктом 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №229 від 25.03.2016, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

В свою чергу, відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, в даному випадку належить керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року за №283 (далі - Порядок №283).

Так, абзацом 13 пункту 2 Порядку №283 передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема: на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно пункту 4 Порядку №283 обчислення стажу державної служби, до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Як встановлено судом відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 , позивач з 29.03.1988 по 12.04.2006 був обраний і працював головою Виконавчого комітету Сморжівської сільської ради народних депутатів, 22.07.1994 прийнята Присяга державного службовця, 01.10.1994 присвоєно 10 ранг державного службовця, 01.11.1996 присвоєно 9 ранг державного службовця, 14.04.2005 встановлено 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» до шостої категорії посад в органах місцевого самоврядування відносяться посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад, старост.

Відповідно до пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується, зокрема, робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Таким чином, посада голови Виконавчого комітету Сморжівської сільської ради народних депутатів, відповідно до статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», пункту 2 Порядку №283 входять до переліку посад, перебування на якій зараховуються до стажу державної служби.

Верховний Суд в постанові від 10.05.2018, справа №351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889 положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону України «Про державну службу» №889 та пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховується до стажу державної служби.

Таким чином, стаж роботи позивача з 29.03.1988 по 12.04.2006 на посаді голови Виконавчого комітету Сморжівської сільської ради народних депутатів підлягає зарахуванню до стажу державного службовця за наявності відповідного стажу, що дає право на призначення пенсії державного службовця.

Щодо відмови відповідача в зарахуванні позивачу до стажу державної служби періоду проходження строкової військової служби в рядах Радянської армії з 09.11.1977 по 03.11.1979 суд зазначає наступне.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 №2232-XII, відповідно до якої військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Вищезазначеним Порядком №283, зокрема пунктом 3 передбачено, що час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях, включається до стажу державної служби.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, які викладені у постанові від 14.11.2018 у справі №686/8090/17.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 , позивач з 09.11.1977 по 03.11.1979 проходив службу в рядах Радянської армії.

Відтак, суд дійшов висновку, що період проходження позивачем строкової військової служби в рядах Радянської Армії з 09.11.1977 по 03.11.1979 підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Отже, стаж роботи ОСОБА_1 на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, на день набрання чинності Законом №889-VIII - 01.05.2016, становив більше 20 років, що дає позивачу право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Оскільки рішення щодо позивача про відмову у переході з пенсії за віком на пенсію державного службовця було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду у Дніпропетровській області (рішення від 21.05.2021 № 55), а не Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, то саме дії (відмову у переведенні) відповідача 2 слід визнати протиправними.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду у Львівській області, зобов`язати відновити порушене право позивача слід відповідача 1, а саме: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII з моменту звернення з відповідною заявою.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати покласти на відповідача 2 Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, оскільки саме ним допущено порушення прав позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлену рішенням № 55 від 21.05.2021 «Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 », у переході ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів) перевести ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII з моменту звернення з відповідною заявою.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 17) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.12.2021.

Суддя Крутько О.В.