Справа № 136/1875/21
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 136/1875/21

Головуючий у 1-й інстанції: Кривенко Д.Т.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

22 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника - начальника відділу контролю за місцевими бюджетами Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області Семенюка Олександра Юрійовича, Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Липовецького районного суду Вінницької області з позовом до заступника начальника - начальника відділу контролю за місцевими бюджетами Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області Семенюка Олександра Юрійовича, (далі відповідач), співвідповідач Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області, у якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №02/151/2021 ПН від 30.09.2021, винесену заступником начальника управління - начальником відділу контролю за місцевими бюджетами Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області Семенюком О.Ю. щодо ОСОБА_1 та закрити провадження у справі.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 22.10.2021 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 22.10.2021 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що обставини викладені судом у актах про втрату документів не відповідають дійсності, оскільки у файлах направлених на електронну адресу суду 20.10.2021 наявні усі документи. Протокол про адміністративне правопорушення від 14.09.2021 №02/151/2021 ПР підписаний уповноваженою особою Ільченко Ю.В., окрім вказаного протоколу підставами притягнення позивача до відповідальності у постанові №02/151/2021 ПН від 30.09.2021 також вказані матеріали моніторингу закупівель, проведеної Турбівською селищною радою Вінницького району Вінницької області та висновок про результати моніторингу закупівель від 18.08.2021 №05-41/244.

Також відповідач зауважив, що позивач не заперечує факту порушення, а лише зауважує, що вказане порушення не призвело до значних втрат замовника. При цьому, передбачений ч.1 ст.164-14 КУпАП склад адміністративного правопорушення є формальним, тобто настання шкідливих наслідків не є обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони.

Позивач не подала відзиву на апеляційну скаргу відповідача.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2021 постановлено розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що заступником начальника управління - начальником відділу контролю за місцевими бюджетами Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області Семенюком О.Ю. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №02/151/2021 ПН від 30.09.2021, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-14 КУпАП, та накладено штраф у сумі 1700 грн.

Вказану постанову прийнято відповідачем за результатом розгляду:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 14.09.2021 №02/151/2021 ПР складеного головним державним аудитором відділу контролю у сфері закупівель Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області Ільченко Ю.В., у якому зафіксовані обставини вчинення позивачем вказаного порушення;

- матеріалів моніторингу процедури публічної закупівлі природного газу (інформація опублікована в електронній системі закупівель за номером ID:UA-2021-03-12-002784-b), проведеної Турбівською селищною радою Вінницького району Вінницької області;

- висновку про результати моніторингу закупівель від 18.08.2021 №05-41/244.

Позивач не погодилась із вказаною постановою, а тому звернулась до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що протокол про адміністративне правопорушення від 14.09.2021 №02/151/2021 ПР не підписаний уповноваженою особою, що унеможливлює врахування такого протоколу в якості доказу вчинення позивачем порушення передбаченого ч.1 ст.164-14 КУпАП, та свідчить про протиправність спірної постанови відповідача.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Апеляційний суд критично розцінює висновок суду першої інстанції про те, що єдиним доказом вчинення позивачем порушення передбаченого ч.1 ст.164-14 КУпАП та джерелом відомостей про зміст такого порушення є протокол про адміністративне правопорушення від 14.09.2021 №02/151/2021 ПР, який підписаний лише позивачем як особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, натомість підпису уповноваженої особи, яка склала протокол із зазначенням відповідної особи немає.

Так, згідно наявних у матеріалах справи копій протоколу про адміністративне правопорушення від 14.09.2021 №02/151/2021 ПР, у тому числі його копії яка долучена позивачем до позовної заяви, такий протокол підписано лише особою, яка його склала. У графі "підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності" проставлено риску, тобто засвідчення відсутності підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, у матеріалах справи наявні запрошення від 06.09.2021 щодо прибуття позивача 14.09.2021 до Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення, лист позивача від 13.09.2021 про неможливість прибуття до Управління Північного офісу Держаудитслужби 14.09.2021, акт Управління Північного офісу Держаудитслужби від 14.09.2021 про неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Такі документи підтверджують неявку позивача до Управління Північного офісу Держаудитслужби 14.09.2021 для складання протоколу про адміністративне правопорушення, що є об`єктивним свідченням неможливості підписання позивачем протоколу про адміністративне правопорушення від 14.09.2021 №02/151/2021 ПР, а також додатково вказує, що єдиною особою яка підписала цей протокол є особа, яка його склала - головний державний аудитор відділу контролю у сфері закупівель Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області Ільченко Ю.В.

За змістом постанови від 30.09.2021 №02/151/2021ПН прийнято відповідачем за результатом розгляду:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 14.09.2021 №02/151/2021 ПР складеного головним державним аудитором відділу контролю у сфері закупівель Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області Ільченко Ю.В., у якому зафіксовані обставини вчинення позивачем вказаного порушення;

- матеріалів моніторингу процедури публічної закупівлі природного газу (інформація опублікована в електронній системі закупівель за номером ID:UA-2021-03-12-002784-b), проведеної Турбівською селищною радою Вінницького району Вінницької області;

- висновку про результати моніторингу закупівель від 18.08.2021 №05-41/244.

Висновки суду першої інстанції про те, що на пропозицію суду першої інстанції, висловлену в ухвалі від 12.10.2020, відповідачі не надали матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача за ч. 1 ст. 164-14 КУпАП у встановлений судом строк, а також не спростовували доводи позивача з огляду на відсутність їх відзиву, апеляційний суд розцінює критично, адже матеріали справи містять докази подання відповідачем до суду матеріалів моніторингу процедури публічної закупівлі природного газу (інформація опублікована в електронній системі закупівель за номером ID:UA-2021-03-12-002784-b), проведеної Турбівською селищною радою Вінницького району Вінницької області та висновку про результати моніторингу закупівель від 18.08.2021 №05-41/244.

Також апеляційний суд наголошує, що змістом позовної заяви позивач не заперечує факту вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст.164-14 КУпАП, а лише зазначає про малозначність такого діяння та просить суд закрити провадження у справі на підставі статті 22 КУпАП. Тобто, позивач визнає факт вчинення вказаного порушення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що наявними матеріалами справи підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-14 КУпАП, а також дотримання відповідачем порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що свідчить про правомірність та відсутність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №02/151/2021 ПН від 30.09.2021.

Щодо доводів позивача про малозначність вчиненого нею порушення та необхідності у зв`язку із цим закриття провадження у справі на підставі статті 22 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що вирішення питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, або органу, який розглядає скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень КУпАП.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Отже, вирішення питання про закриття провадження у справі на підставі статті 22 КУпАП перебуває поза межами компетенції суду, а вирішення такого питання судом не відповідає загальним принципам та засадам адміністративного судочинства.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 31.10.2019 у справі №266/3228/16-а, від 12.12.2019 у справі №678/568/17, від 26.05.2020 у справі №520/2098/17.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись вказаними положеннями статті 139 КАС України, виходить з того, що судове рішення ухвалено на користь суб`єкта владних повноважень, яким не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області задовольнити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника - начальника відділу контролю за місцевими бюджетами Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області Семенюка Олександра Юрійовича, Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Гонтарук В. М.