Справа № 484/4558/21
Суддя: Шикеря І. А.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/4558/21
Провадження № 2-а/484/68/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді - Шикері І.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00000927 від 09.11.2021 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

18.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом у якому просить скасувати постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченко В.О. серії ВМ № 00000927 від 09.11.2021 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. за ч.2 ст.132-1 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 09.11.2021 року старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченко В.О. було винесено оскаржувану постанову. У постанові зазначено, що 08.11.2021 року о 14.33 год., за адресою: М-07 Київ-Ковель-Яготин, 62+879, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX, д.н.з НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України загальної маси транспортного засобу на 6,1% (7, 165 тон), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП.

З вказаною постановою він не згоден, оскільки порушень п.22.5 ПДР не допускав, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 93 від 18.11.2021 року, а із наданої відповідачем фіксації транспортного засобу НОМЕР_1 неможливо встановити вагу вантажу, який перевозиться, а тим паче встановити, що було допущене перевищення нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України, а саме, загальної маси транспортного засобу на 6,1% (7,165 тон). До того ж, з постанови взагалі не можливо зрозуміти, до якої загальної маси відповідачем було здійснено розрахунок, не додано методики розрахунку даного перевищення. Крім того, відповідачем не додано жодного документу, який би стверджував, що він порушив п. 22.5 ПДР, а також доказів того, що зважувальне обладнання, яким проводилось зважування, має відповідну сертифікацію, згідно вимог діючого законодавства.

Заперечуючи проти позову представник відповідача Бриленко К.Б. направив до суду відзив у якому зазначив, що постановою ВМ № 00000927 від 09.11.2021 року було зафіксовано та проведено точне вимірювання транспортного засобу MAN TGX, д.н.з НОМЕР_1 , яким встановлено, що відповідальною особою було допущено рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України загальної маси транспортного засобу на 6,1% (7, 165 тон). Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п.22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за період. У даному випадку, перевищення загальної маси транспортного засобу склало 6,6% (7,836т). Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.132-1 КУпАП, не підлягає відповідальності особа, якщо перевищення загальної маси не перевищує 5% від максимально дозволеної маси. Таким чином, в момент зважування, загальна маса транспортного засобу перевищувала максимальну допустиму на 7,165 тон, тобто складала 47,165 тон, замість 40 дозволених, а твердження позивача про можливе перевищення загальної маси транспортного засобу на 2% спростовується його ж доводами. Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, розрахунок відсотків перевищення повної загальної маси транспортного засобу проводився за формулою, як різниця фактичної маси, максимально дозволеної маси та похибки зважування (47165-40000-4716,5 кг * 10%)/40000*100%= 6,6%. Отже, позивач припустився не тих загальних математичних дій, що призвело до помилкового тлумачення результатів зважування, а сам факт наявності у позивача товарно-транспортної накладної, згідно якої загальна маса вантажу складає 43900 кг, не виключає перевезення позивачем одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних у первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. До того ж, позивачем не зазначено, яким обладнанням було проведено вимірювання транспортного засобу під час навантаження та його допустиму похибку, що на думку представника відповідача, унеможливлює вважати ці докази належними та допустимими.

У відповідь на відзив, що надійшла до суду 06.12.20201 року позивач зазначив, що з наданої відповідачем у відзиві інформації не вбачається, яким саме засобом вимірювальної техніки здійснювалося зважування, місце фіксації, найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць, доріг, міст та інших населених пунктів, на якій відбулось правопорушення, фотографії транспортного засобу, відеозапису руху транспортного засобу через автоматичний пункт, тобто відповідачем було порушено порядок та механізм фіксації адміністративних правопорушень. Також, 08.11.2021 року виїжджаючи з м. Києва, він проїжджав автоматичний пункт вагово-габаритного контролю у русі типу WIM5, який розташований на автодорозі М-05 км 36+304, який не зафіксував жодного порушення. Тож за наведеного йому не зрозуміло, яким чином у цей же день вагово-габаритний контроль у русі типу WIM6, зафіксував перевищення допустимої маси, коли вагово-габаритний контроль у русі типу WIM5, таких порушень не зафіксував. Крім того, зауважив, що згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, він є власником транспортного засобу марки MAN TGX, д.н.з НОМЕР_1 , тип транспортного засобу вантажний спеціалізований тягач Е, а також власником напівпричіпа марки SCHWARZMULLER, д.н.з НОМЕР_2 , тип- напівпичіп Н/ПР КОНТЕЙНЕРОВОЗ. За вимогами п. 22.5 ПДР України, допустима маса автомобільних перевезень контейнеровозами не повинна перевищувати 44 тони. Згідно товарно-транспортної накладної, загальна маса (маса бруто) в момент зважування складала 43900 кг, а в момент розвантаження 43700 кг, тобто перевищення нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР України, він не допускав.

Крім того, 22.12.2021 року позивач направив до суду письмові пояснення на заперечення, аналогічні тим, які містяться у позові та відповіді на відзив.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки: MAN TGX 26.440, д.н.з НОМЕР_1 , тип транспортного засобу вантажний спеціалізований сідловий тягач Е, повна маса - 26000, маса без навантаження 8200.

Також, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , позивач ОСОБА_1 є власником напівпричіпа марки SCHWARZMULLER, д.н.з НОМЕР_2 , тип- напівпичіп Н/ПР КОНТЕЙНЕРОВОЗ, повна маса 35000, маса без навантаження - 4120 (а.с.37).

Згідно даних товарно-транспортної накладної № 93 від 08.11.2021 року ТОВ «Фірма Ерідон» через автомобільного перевізника ФОП ОСОБА_1 , автомобілем MAN НОМЕР_1 , напівпричепом НОМЕР_2 здійснювало перевезення насіння соняшнику, загальна маса брутто становила 43900 кг, тара 15820 кг, маса нетто 28080 кг (а.с.8).

09.11.2021 року старший державний інспектор відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченко В.О. виніс постанову серії ВМ № 00000927 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 8500 грн., за те, що 08.11.2021 року о 14.33 год., за адресою: М-07 Київ-Ковель-Яготин, 62+879, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX, д.н.з НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України загальної маси транспортного засобу на 6,1% (7, 165 тон), що підтверджується копією вказаної постанови (а.с.15).

Згідно ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 3,4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 (далі - Правила), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.2 ст.132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція ч.2 ст.132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Приміткою до ст.132-1 КУпАП визначено, що дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Частинами 2, 3, 4 ст.283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З пункту 22.5 Правил дорожнього руху вбачається, що забороняється рух транспортних засобів та їх составів фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами.

У відзиві представник відповідача неодноразово наголошував про те, що позивачем було перевищено максимально допустиму масу на 7, 165 тон., замість 40 дозволених.

Оскаржувана постанова винесена відносно транспортного засобу марки: MAN TGX 26.440, д.н.з НОМЕР_1 , маса якого, відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, становить 26000 кг, маса без навантаження 8200 кг.

Згідно наданої позивачем товарно-транспортної накладної, перевезенню підлягав розподільний вантаж соняшник автомобілем MAN НОМЕР_1 , напівпричепом НОМЕР_2 , загальна маса брутто становила 43900 кг, тара 15820 кг, маса нетто 28080 кг.

Тобто, перевезення здійснювалось напівпричепом - контейнеровозом, який є невід`ємною частиною вантажного спеціалізованого сідлового тягача MAN НОМЕР_1 , що не перевищило допустимих нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР, у 44 тони.

Крім того, на момент зважування транспортного засобу були відсутні ідентифікуючі ознаки контейнера: розпізнавальний знак, номер контейнера, найменування власника контейнера, вантажність і маса тари контейнера, кг, внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера, час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера, адже його огляд відповідачем не проводився.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність застосування відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, розміру граничної фактичної маси транспортних засобів та їх составів для контейнеровозів у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами яка складає 44 т.

Інші доводи сторін на висновки суду не впливають, а тому значення не мають.

Проаналізувавши подані сторонами матеріали, які містяться у справі, вбачається відсутність належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність у діях позивача об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, а тому відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови і достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення, а тому позов підлягає задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до Державної служби України з безпеки на транспорті, , місцезнаходження: просп.. Перемоги, 14 м. Київ, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00000927 від 09.11.2021 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00001148 від 15.11.2021 року, винесену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки та транспорті Савченко Владислава Олеговича щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір у розмірі 454 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 23.12.2021 року.

Суддя: І.А.Шикеря