Справа № 380/3218/21
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Львів

справа №380/3218/21

провадження № П/380/3270/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Карп`як О.О.,

секретар судового засідання Винник В.М.,

за участю:

представника позивача Капустинської Н.П.,

представника відповідача Палій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Л В Лімітед» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, -

встановив:

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Л В Лімітед» (80400, Львівська обл., Кам`янка Бузький район, с. Забужжя, вул. Січових Стрільців, 43, ) до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (79028, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ), у якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Офісу великих платників податків ДПС від 19.11.2020 №00/131/5208, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1035843 грн.;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Л В Лімітед» сплачений судовий збір в розмірі 15 537,64 грн.

Позиція позивача:

Позовні вимог обґрунтовані тим, що висновки контролюючого органу є помилковими, передчасними та такими, що не відповідають фактичним обставинам. Вказує, що товариством в ході перевірки представлено документи, відповідно до яких ними придбано у фінансовий лізинг зернозбиральний комбайн. 07.10.2018 в результаті виниклої пожежі вказаний комбайн згорів, про що зазначено в акті про пожежу. За наслідками проведеної роботи з виявлення неліквідних активів на товаристві, 01.06.2020 було виявлено на скалі товариства неліквідний актив комбайн в непридатному для використання стані. Згідно висновку комісії від 01.06.2020, у зв`язку з наявними візуально значимими механічними пошкодженнями, через які об`єкт є непридатним для подальшого використання, комісія рекомендувала організувати проведення експертизи для визначення ринкової вартості об`єкта з метою прийняття подальших управлінських рішень. Згідно акта розукомплектації від 01.06.2020 на підставі наказу від 01.06.2020 прийнято рішення розукомплектувати основний засіб комбайн, в результаті чого первісна вартість комбайну становила 1963774,57 грн, накопичувальна амортизація с/г техніки- 1165991,42 грн., первісна вартість жатки для комбайну становила 447442,31 грн., накопичувальна амортизація с/г техніки 265668,93 грн., первісна вартість візка для транспортування жатки становила 74573,71 грн., накопичувальна амортизація с/г техніки 44278,15 грн. У червні 2020 року ТОВ «Альянс Укрексперт» як незалежним суб`єктом оціночної діяльності проведено на замовлення ТОВ «Мрія Сервіс» згідно договору доручення незалежну оцінку майна комбайну. Згідно висновку від 18.06.2020 ринкова вартість комбайну становила 44188 грн. на підставі звіту про оцінку та висновку експерта оцінювача позивачем прийнято рішення провести уцінку основного засобу комбайну. Уцінка майна підтверджується бухгалтерськими проводками Дт 9482 Кт 104 на суму 753595,15 грн. 14.07.2020 згідно договору купівлі продажу №27, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 , комбайн було продано за ціною 305001 грн. (в т.ч. ПДВ 50833,50 грн.) та передано у власність покупцю на підставі акта приймання передачі від 20.07.2020. Звертає увагу на те, що вартість продажу майна 254167,50 грн. значно перевищує балансову вартість комбайну, що становить 44188 грн. Відтак вважає, що база оподаткування ПДВ операції з продажу комбайна визначена товариством відповідно до п.188.1 ст.188 ПК України, виходячи з договірної вартості такого активу, при цьому, така вартість була не нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалась станом на початок звітного періоду, протягом якого здійснюються такі операції, а значно вищою. Тому, висновки податкового органу про заниження ними податкового зобов`язання з ПДВ на суму 108723 грн. вважає безпідставними та необґрунтованими.

Щодо висновків податкового органу про завищення сум податкового кредиту за липень 2020 року в розмірі 927119 грн., яка виникла в результаті фінансово господарських операцій з ТОВ «Європа Транс Агро», зокрема надання останнім транспортно - експедиційних послуг згідно договору від 10.04.2020 №10/04/20-ЕТА вказує, що оскільки умовами контракту було чітко обумовлено зобов`язання продавця (ТОВ «Імперово Фудз») здійснити завантаження на автотранспорт покупця власними силами та за власний рахунок, дані обставини підтверджують правомірність заповнення у графі ТТН «Вантажовідправник» саме ТОВ «Імперово Фудз». Вказує, що юридично право власності на товар (яйця курячі) переходить до ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» з моменту підписання видаткових накладних та актів приймання передачі товару уповноваженою товариством особою Крук О.М. по довіреності, отриманих засобами електронного зв`язку та які мають юридичну силу оригінальних документів, а фактична передача товару у розпорядження товариства відбулась в момент передачі товару продавцем- ТОВ «Імперово Фудз» безпосередньо представникам перевізника (водіям) ТОВ «Європа Транс Агро», що підтверджується долученими до позову копіями ТТН. Складення даних документів одночасно в часі підтверджує одночасне набуття покупцем права власності на товар та передачу його перевізнику для транспортування до місця призначення. Це пояснює підписання зі сторони товариства представником Крук О.М. видаткових накладних та актів приймання передачі товару, якими засвідчено факт переходу права власності до товариства, та пояснює посилання у ТТН у графі вантажовідправник ТОВ «Імперово Фудз», оскільки останній взяв на себе зобов`язання за договором фізично завантажити товар на автомобільний транспорт у місці базису поставки (склад). Щодо покликань контролюючого органу на відсутність в актах прийому передачі місця складання та адреси фактичного прийому передачі товару, вказує, що такі не є обов`язковими реквізитами таких первинних документів. Підтвердження руху товару (яйця свіжі харчові) підтверджується первинними документами, зміст яких в сукупності та взаємозв`язку підтверджує реальність господарської операції в просторі та часі. Факт транспортування товару підтверджується належним чином оформленими ТТН, перелік яких наведено у додатку до позовної заяви. Щодо відсутності у них документів, що підтверджують оренду зазначених у ТТН контейнерів, то вказує, що товариство не може мати у розпорядженні такі документи, оскільки не є стороною таких правочинів. Окрім того, не отримання контролюючим органом на момент складення акта перевірки відповідей на направлені запити до ТОВ «Європа Транс Агро» та ГУ ДПС у Івано Франківській області та її документального підтвердження, не може свідчити про відсутність таких документів та ставити під сумнів надання послуг та завантаження товару в контейнери в місцях завантаження товару. Щодо посилань податкового органу на ненадання до перевірки документів, які б фіксували навантаження контейнерів на судно, вважають, що факт навантаження контейнерів на судно не заперечується ні ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» ні ТОВ «Європа Транс Агро». Більше того, підтверджено митним органом, яким прийнято вантажно митні декларації та надано згоду на переміщення товару за межі митної території України. Щодо посилань податкового органу на висновки акта документальної перевірки за червень 2020, результати якої оформлені актом від 17.09.2020 №97/28-10-52-09/34943719, то звертає увагу на те, що ними оскаржено в судовому порядку прийняті за наслідками такого акта податкові повідомлення рішення. З огляду на вищенаведене ,просить позов задоволити у повному обсязі.

21.05.2021 позивачем подано відповідь на відзив.

Заперечення відповідача:

05.05.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вважає, що позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне. Контролюючим органом за результатами документальної позапланової виїзної перевірки складено акт від 19.10.2020 №50/28-10-52-08/34943719. Перевіркою встановлено порушення позивачем пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14, п. 188.1, п.198.3, п. 198.5 ст.198, п. 201.1, п. 201.4 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, пунктів 11 та 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.12.2015 № 1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» із змінами та доповненнями, оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 1035843 грн. Вказує, що позивачем документів, що є підставою для проведення уцінки основних засобів та які б відображали причини зменшення залишкової балансової вартості основних засобів у ході перевірки надано не було. Тому контролюючий орган дійшов до висновку, що продаж комбайну зернозбирального було проведено по балансовій вартості з врахуванням уцінки проведеної без підтверджуючих документів, тобто зменшено балансову вартість основного засобу, а отже продано по ціні нижче балансової вартості, чим занижено базу оподаткування ПДВ, та як наслідок, занижено податкові зобов`язання з ПДВ за липень 2020 на суму 108723 грн. До перевірки на підтвердження здійсненого перевезення ТОВ «Європа Транс Агро» для позивача надано ТТН. При співставленні даних ТТН з даними в актах прийому передачі встановлено, що відвантаження товару (яєць) здійснювалось від ТОВ «Імперово Фудз» одночасно в Хмельницькій обл., Кам`янець Подільський р-н, с. Гуменці та Херсонську обл., Білозерський район с. Східне. Відповідно до наданих контролюючому органу документів, а саме видаткових накладних, актів прийому передачі товарів та видаткових накладних представнику перевізника ТОВ «Європа Транс Агро» за довіреністю Крук олені Михайлівні, однак в ході перевірки встановлено, що накази на відрядження такій в липні 2020 року не оформлялись, авансові звіти не складались та виплати зазначеній особі не здійснювались. Звертає увагу на те, що в один день в різних областях України представником позивача Крук О.М. здійснено одержання товарів, чим підтверджуються згідно даних актів прийому передачі, видаткових накладних, ТТН. Тому перевіркою встановлено невідповідність між даними актів виконаних робіт, ТТН та видатковими накладними, крім того, документи, що підтверджують факт передачі товару на перевезення ТОВ «Європа Транс Агро» від позивача відсутні. До перевірки не було надано підтверджуючих документів на оренду зазначених у ТТН контейнерів, документів на отримання контейнерів судноплавних контейнерних ліній СМА та Маерс до місць завантаження товару перевізником, в яких транспортуються яйця та інших документів, які б підтверджували надання ТЕП, крім того, до перевірки не надано жодних первинних документів, які б фіксували конкретні факти надання ТОВ «Європа Транс Агро» ТЕП, обумовлених договором та додатковою угодою до даного договору, а саме: послуга завантаження вантажу на судно, підключення контейнерів до електричної мережі в порту на території України. На підставі вищенаведеного, контролюючим органом встановлено відсутність належним чином оформлених документів на транспортно експедиційні послуги з ТОВ «Європа Транс Агро» та відсутність їх в актах, в наслідок чого не підтверджено надання таких послуг та завантаження товару в контейнери в місцях їх завантаження. Основним документом, що підтверджує факт надання послуг із транспортного експедирування є акт виконаних робіт, до нього долучаються: ТТН, на підставі яких здійснювалось перевезення вантажу, рахунки, накладні та інші документи, що підтверджують оплату послуг СПД, які залучаються до виконання договору, чеки та інші розрахункові документи, що підтверджують сплату податків і зборів. З огляду на вищенаведене, просять відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою від 16.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 14.07.2021 замінено відповідача на правонаступника Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Ухвалою від 14.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові та відповіді на відзив, просить позов задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, наведених у відзиві, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Позивач ТзОВ Агро ЛВ Лімітед зареєстроване у встановленому законодавством порядку, як юридична особа, за адресою: 80400, Львівська обл., Кам`янка-Бузький р-н, с. Забужжя, вул. Січових Стрільців, буд.43, що підтверджується Інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що розміщена на офіційному сайті Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), набуло правового статусу суб`єкта господарювання юридичної особи, як платник податків, зборів (обов`язкових платежів), знаходиться на обліку в Офісі великих платників податків ДПС.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основні види діяльності ТзОВ Агро ЛВ Лімітед:

01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний);

01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів;

01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур;

01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві;

01.63 Після урожайна діяльність;

01.64 Оброблення насіння для відтворення;

10.31 Перероблення та консервування картоплі;

10.81 Виробництво цукру;

46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин;

46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами;

46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням;

77.31 Надання в оренду сільськогосподарських машин і устаткування;

49.41 Вантажний автомобільний транспорт;

68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна;

74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у.;

33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення.

На підставі направлень від 24.09.2020 №185,186, виданих Офісом великих платників податків Державної податкової служби (вул. Дегтярівська, 11г, м. Київ, 04119, тел.: , факс: е-mail: ; ) Зарудною Надією Володимирівною - головним державним ревізором-інспектором Тернопільського відділу адміністрування підприємств Західного управління Офісу великих платників податків ДПС та Лісніцьким Борисом Вікторовичем - головним державним ревізором-інспектором Тернопільського відділу адміністрування підприємств Західного управління Офісу великих платників податків ДПС та наказу Офісу великих платників податків ДПС від 18.09.2020 №1040 на підставі п.п. 191.1.6 п. 191.1 ст. 191, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями (далі Кодекс), у зв`язку з поданням декларації з податку на додану вартість за липень 2020 (реєстраційний номер від 20.08.2020), проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Агро Л В Лімітед" (код за ) з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.гривень по декларації за липень 2020 (вх. № від 20.08.2020) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих утонюючих розрахунків, за результатами якої складено акт від 19.10.2020 №50/28-10-52-08/34943719 (далі акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення позивачем:

- пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14, п. 188.1, п.198.3, п. 198.5 ст.198, п. 201.1, п. 201.4 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, пунктів 11 та 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.12.2015 № 1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» із змінами та доповненнями, оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 1035843 грн;

- пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14, п. 188.1, п.198.3, п. 198.5 ст.198, п. 201.1, п. 201.4 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, пунктів 11 та 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.12.2015 № 1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» із змінами та доповненнями, ТОВ "Агро Л В Лімітед" не складено та не зареєстровано податкові накладні на суму ПДВ 1035843 грн.

- п.201.1 та абз.14 п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України, в частині порушення термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за липень 2020.

На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 19.11.2020 №00/131/5208, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1035843 грн.

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням від 19.11.2020 №00/131/5208, ТзОВ Агро ЛВ Лімітед подано скаргу до Державної податкової служби України.

За наслідками розгляду вказаної скарги, винесено рішення від 01.02.2021 №2345/6/93-00-06-01-02-06, залишено без змін ППР Офісу ВПП ДПС від 19.11.2020 №00/131/5208, а скаргу без задоволення.

Позивач вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За приписами пп.20.1.6 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з положеннями ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) перевірки. Документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка (пп.75.1.2 п. 75.1 ст.75 ПК України).

Порядок проведення документальних позапланових перевірок встановлено ст.78 ПК України.

Згідно з пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що вжитий законодавцем роз`єднувальний сполучник або виділяє дві окремі підстави для проведення документальної позапланової перевірки:

- платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податку на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу

- платником подано декларацію, з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Згідно з п.78.4 ст.78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Аналіз наведених норм ПК України свідчить, що контролюючий орган наділений повноваженнями на проведення документальної позапланової перевірки платника податку в разі, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету ПДВ (пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України) і якщо розрахунок такої суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у п. 200.11 ст. 200 ПК України операціями.

У такому разі перевірка від`ємного значення ПДВ (а не перевірка безпосередньо достовірності суми бюджетного відшкодування) не буде різною за своєю суттю за умови, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у п. 200.11 ст. 200 ПК України операціями.

Такий висновок міститься і в постанові Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 808/2911/17.

Судом встановлено, що ТзОВ Агро ЛВ Лімітед 20.08.2020 подано до контролюючого органу звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2020 №.

У рядку 19 вказаної декларації зазначено розмір від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в сумі 125566242 грн.

Таким чином, у зв`язку з поданням позивачем податкової декларації з податку на додану вартість із зазначенням від`ємного значення у сумі, що є більшою 100тис.грн, з урахуванням приписів пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України, у відповідача були підстави для прийняття наказу про проведення відповідної перевірки.

У пункті 83.1 статті 83 ПК України зазначено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є документи, визначені цим Кодексом, податкова інформація, експертні висновки, судові рішення, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно до п.85.2 ст. 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис (п.85.6 ст.85 ПК України).

За приписами п.44.6 ст.44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Таким чином, положеннями зазначених правових норм визначено обов`язок платника податків надавати документи на підтвердження правомірності формування показників звітності та наслідки неподання таких документів.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Статтею 203 ПК України визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Суд зазначає, що п.1 розділу І Загальні положення Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 №21, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289 (далі - Порядок №21) визначено, що податкова декларація з податку на додану вартість (далі - декларація) відповідно до пункту 46.1 статті 46 розділу II Адміністрування податків, зборів, платежів подається контролюючому органу у строки, визначені статтею 203 розділу V Податок на додану вартість ПК України.

Пунктом 6 розділу І Загальні положення Порядку №21 передбачено, що до податкової звітності з податку на додану вартість (далі - податкова звітність) належать, зокрема, податкова декларація з податку на додану вартість з додатками.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ Порядок оформлення та подання податкової звітності Порядку №21, платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

Відповідно до пп.5 п.4 розділу V Порядок заповнення податкової декларації Порядку №21, у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.

У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період.

У рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду.

У рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення, узгоджена за результатами перевірки контролюючого органу, у звітному (податковому) періоді, на який припадає день узгодження податкового повідомлення-рішення, враховуючи процедури адміністративного оскарження відповідно до статті 56 розділу II Кодексу.

Відповідно до пп.5 п.5 Розділу V Порядок заповнення податкової декларації Порядку № 21, сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду.

Так, судом встановлено, що ТзОВ Агро ЛВ Лімітед в податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2020 року задекларувало від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту з ПДВ наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19) в сумі 125566242грн.

Пунктом 198.1 ст.198 ПК України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно із п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1. ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку:

- з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- з придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.8 ст.201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183цього Кодексу.

Пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі по тексту - Наказ № 88).

Відповідно до пункту 1.2 Наказу № 88, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).

Згідно з пунктом 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В акті перевірки зазначено, що перевіркою своєчасності, достовірності і повноти визначення суми податкових зобов`язань та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації (рядок 9 (колонка Б) Декларації) встановлено її заниження на 108723 грн, що призвело до завищення на цю ж суму показника рядка 19 Декларації. Оскільки було занижено показник у рядку 1.1 (колонка Б) Декларації на 108723 грн. внаслідок неправильного визначення всупереч п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010р., із змінами і доповненнями, бази оподаткування ПДВ при постачанні комбайну Claas Lexion 670.

В ході перевірки встановлено, що товариством було продано комбайн зернозбиральний Claas Lexion 670 згідно договору купівлі продажу №27 від 14.07.2020, та передано на підставі акту приймання-передачі від 20.07.2020 фізичній особі ОСОБА_1 по ціні без ПДВ 254167,50 грн., ПДВ -50833,50 грн.

ТОВ "Агро Л В Лімітед" складено і зареєстровано податкову накладну від 20.07.2020 №113 на загальну суму без ПДВ- 254167,50 грн., ПДВ в сумі 50833,50 грн.

Однак, при дослідженні визначення бази оподаткування встановлено:

придбання зернозбирального комбайну Claas Lexion 670. CОМ -27, заводський номер: С5401518 у фінансовий лізинг згідно Договору купівлі-продажу обладнання №АL0065 від 18 січня 2012 року в ТОВ «Катерпіллар Файненшл Україна» на заг. суму 2943154,25 грн., в т.ч. ПДВ 490525,70 грн.;

проведення 01.06.2020 розкомплектації основного засобу (комбайну Claas Lexion 670. CОМ -27, заводський номер: С5401518) згідно наказу від № 6 від 01.06.2020 та на підставі акту комісії. За результатами розкомплектації встановлено вартість: первісна вартість комбайну Lexion 670 №26597 ВС -1963774,57 грн., накопичувальна амортизація 1165991,42 грн.; первісна вартість жатки для комбайна Claas Lexion 670 - 447442,31 грн., накопичувальна амортизація 265668,93 грн.; первісна вартість візка для транспортування жатки Claas Lexion 670 74573,71 грн., накопичувальна амортизація 44278,15 грн.

проведення уцінки комбайну Claas Lexion 670. CОМ -27, заводський номер: С5401518 згідно наказу від 30.06.2020 № 30/6/2 020-АГР, що прослідковується проводками Дт 9482 Кт 104 на суму 753595,15 грн.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-XIV визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно до ст. 3 Закону України №996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 зазначеного Положення господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Згідно частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі Закон № 996) та пп. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704 (далі Положення №88), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. При цьому за визначенням ст. 1 Закону № 996 господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.(ч. 3 ст. 9 Закону № 996)

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 11 Закону № 996 підприємства зобов`язані складати фінансову звітність на основі даних бухгалтерського обліку. З цією метою, відповідно до пп. 3.7 Положення № 88, інформація про господарські операції підприємства, установи за звітний період з облікових регістрів переноситься у згрупованому вигляді до бухгалтерських звітів.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із внесеними змінами та доповненнями) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п.34 ст.7 "Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів", затверджених Наказом Міністерства Фінансів України від 30.09.2003, № 561 (зі змінами та доповненнями) переоцінка та зменшення корисності основних засобів проводиться «…якщо залишкова вартість цього об`єкта суттєво відрізняється від його справедливої вартості на дату балансу. У разі переоцінки об`єкта основних засобів на ту саму дату здійснюється переоцінка всіх об`єктів групи основних засобів, до якої належить цей об`єкт. Групою основних засобів вважається сукупність однотипних за технічними характеристиками, призначенням та умовами використання об`єктів основних засобів».

Основою для здійснення записів у бухгалтерському обліку являється документ, що підтверджує справедливу вартість об`єкту основних засобів, який переоцінюється.

Відповідно до ст.7 Закону України, від 12.07.2001, № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" у разі переоцінки основних засобів для цілей бухгалтерського обліку проведення оцінки майна суб`єктом оцінної діяльності є обов`язковим.

Оцінка проводиться сертифікованим оцінювачем на підставі укладеного договору.

Статтею 11 вищезазначеного закону передбачено, що «Договір на проведення оцінки майна укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім. Під час укладання багатостороннього договору крім замовника оцінки стороною договору може виступати особа-платник, якщо оплату послуг суб`єкта оціночної діяльності здійснює інша особа, а не замовник…

Замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб».

Підтвердженням виконання процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до статті 12 Закону ВР України, від 12.07.2001, № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" є Звіт про оцінку майна.

Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Наданий позивачем до матеріалів справи звіт про незалежну оцінку №20/348, не містить підпису оцінювача, який безпосередньо проводив оцінку майна, і не скріплений підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Тільки поданий висновок про вартість об`єкта оцінки містить підпис оцінювача та скріплений підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Під час проведення контролюючим органом перевірки підприємством до перевірки не надано документів, що є підставою для проведення уцінки основних засобів та які б відображали причини зменшення залишкової балансової вартості основних засобів.

Враховуючи вищезазначене, та в зв`язку ненадання документів, що є підставою для проведення уцінки основних засобів та які б відображали причини зменшення залишкової балансової вартості основних засобів, в ході перевірки, 07.10.2020 та 12.10.2020 товариству надано вимоги щодо письмового пояснення та надання первинних документів пов`язаних з обчисленням та сплатою податків та зборів при визначені бази оподаткування при реалізації комбайну Claas Lexion 670. CОМ -27, заводський номер: С5401518.

В акті перевірки зазанчено, що посадовими особами ТОВ «Агро Л В Лімітед», відповідальними за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) і додержання законів про оподаткування та іншого законодавства не надано пояснення та копії первинних документів необхідних для визначення бази оподаткування.

Суду позивачем не надано доказів, які б спростували твердження представника відповідача, що такі документи не були надані на перевірку і після отримання підприємством відповідних запитів.

Отже, зважаючи на те, що позивачем під час та після проведення перевірки не було надано документів, що є підставою для проведення уцінки основних засобів та які б відображали причини зменшення залишкової балансової вартості основних засобів, що, в свою чергу позбавило податковий орган можливості дослідити в повному обсязі обставин щодо реалізації комбайну Claas Lexion 670, не нижче його балансової вартості та відповідно дотримання платником податків норм податкового законодавства при веденні податкового обліку та сплати податків (зборів), суд дійшов висновку про обґрунтованість позиції відповідача та заниження ТОВ «Агро Л В Лімітед» бази оподаткування ПДВ та, як наслідок, занижено податкові зобов`язання з ПДВ за липень 2020 на суму 108723 грн.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 820/3098/16.

Відтак, контролюючий орган дійшов до вірного висновку, що продаж комбайну зернозбирального Claas Lexion 670 проведено по балансовій (залишковій) вартості з врахуванням уцінки проведеної без підтверджуючих документів, тобто зменшено балансову (залишкову) вартість основного засобу на ( 753595,15) грн., а отже продано по ціні нижче балансової (залишкової) вартості, чим занижено базу оподаткування ПДВ та, як наслідок, занижено податкові зобов`язання з ПДВ за липень 2020 на суму 108723 грн.

Відповідно до п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг.

Відповідно до пункту 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.12.2015 № 1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» із змінами тпа доповненнями, у разі постачання товарів/послуг, база оподаткування яких, визначена відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, перевищує фактичну ціну постачання таких товарів/послуг (зокрема, якщо база оподаткування визначається виходячи із ціни придбання товарів/послуг, звичайної ціни самостійно виготовлених товарів/послуг або балансової (залишкової) вартості необоротних активів і перевищує суму постачання таких товарів/послуг, необоротних активів, визначену виходячи з їх договірної вартості, тобто ціна придбання / звичайна ціна / балансова (залишкова) вартість перевищує фактичну ціну (договірну вартість) постачання), постачальник (продавець) складає дві податкові накладні: одну - на суму, розраховану виходячи з фактичної ціни постачання, іншу - на суму, розраховану виходячи з перевищення ціни придбання / звичайної ціни / балансової (залишкової) вартості над фактичною ціною, або може скласти не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням сум податку, розрахованих виходячи з перевищення бази оподаткування над фактичною ціною, визначених окремо за кожною операцією з постачання товарів/послуг.

У податковій накладній (в тому числі зведеній), яка складена на суму такого перевищення, робиться позначка відповідно до пункту 8 цього Порядку (15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання). Така податкова накладна отримувачу (покупцю) не надається. При цьому у рядках такої податкової накладної, відведених для зазначення даних покупця, постачальник (продавець) зазначає власні дані.

Відтак, контролюючий орган дійшов до висновку, що ТОВ "Агро Л В Лімітед" необхідно було скласти та зареєструвати в ЄРПН податкові накладні або зведену податкову накладну на суму перевищення балансової (залишкової) вартості над ціною реалізації.

Таким чином, висновки відповдіача про порушення позивачем п. 188.1. ст.188 Податкового кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010р. із змінами і доповненнями, занижено податкове зобов`язання за липень 2020 на суму 108723 грн., є обгрнутованими.

Щодо висновків контролюючого органу про завищення сум податкового кредиту за липень 2020 у розмірі 927119 грн., яка виникла в результаті фінансово господарських операцій з ТОВ «Європа Транс Агро», зокрема надання останнім транспортно експедиційних послуг згідно договору від 10.04.2020 №10/04/20-ЕТА.

Проведеною перевіркою встановлено отримання в липні 2020 ТзОВ "Агро Л В Лімітед" транспортно-експедиторських послуг від ТОВ «Європа Транс Агро» (ЄДРПОУ 41101091) згідно Договору про надання послуг за №10/04/20-ЕТА від 10.04.2020 відповідно до якого:

1.1.Експедитор зобов`язується перевозити автомобільним транспортом вантажі Замовника, організовувати вантажно-розвантажувальні роботи в портах, здійснювати транспортно-експедиторське обслуговування (далі також - ТЕО) вантажів Замовника, а також виконувати інші роботи і надавати послуги, пов`язані з перевезенням доручених вантажів за погодженням із Замовником, а Замовник приймає ці послуги і оплачує їх на умовах цього Договору.

3.1. Вартість послуг Експедитора визначається в Додаткових угодах до цього договору, які є його невід`ємною частиною. В плату Експедитора не включаються витрати експедитора по оплаті послуг третіх осіб.

3.2. Замовник відшкодовує Експедитору усі витрати, що виникають при перевезенні і ТЕО вантажів Замовника, зокрема, витрати Експедитора по оплаті послуг терміналів, портів за навантажувально - розвантажувальні роботи, зберігання, будь-яких локальних витрат і зборів в порту, послуг третіх осіб, а також штрафні санкції за простої транспортних засобів в портах.

3.3. Замовник оплачує рахунки Експедитора за цим Договором в національній валюті України гривні протягом 3 банківських днів з дня їх отримання. Експедитор надає рахунки для оплати один раз в тиждень, не пізніше четверга, за наступний тиждень надання послуг.

3.4. Додаткові витрати, в тому числі, штрафні санкції, пред`явлені Експедитору суміжними організаціями, задіяними в організації ТЕО вантажу Замовника, які виникли з вини Замовника підлягають відшкодуванню Експедитору та оплачуються Замовником згідно з рахунками Експедитора.

3.5. Оригінали коносаментів (або телексу) для контейнерів, які прибули до порту вивантаження, не видаються Замовнику без повної оплати послуг Експедитора.

Згідно Додаткової Угоди № 1 до договору №10/04/20-ЕТА від 10 квітня 2020 року:

1. Сторони погодили, що вартість послуг Експедитора становить 3.85$ в тому числі ПДВ 0,31$ за 1 перевезений ящик (360 штук яєць) та включає:

- завантаження та митне оформлення вантажів Замовника (2 дні простою на час завантаження та митного оформлення вантажу Замовника);

- компенсація послуг морського перевізника до порту Джидда;

- транспортно-експедиційні послуги Експедитора, в які входять плата Експедитора та перевезення вантажів Замовника від місця відправки до порту на території України;

- завантаження вантажу на судно;

- 7 днів підключення контейнеру до електричної мережі в порту на території України;

- 5 днів детеншн (плата за понаднормативне використання контейнера за межами порту);

- 10 днів демередж (плата за понаднормативне використання контейнера на території порту);

- дженсет (генератор електричного струму для рефрижераторного контейнера).

Оплата здійснюється в національній грошовій одиниці України - гривні, згідно комерційного міжбанківського курсу продажу долару США на день (закриття), що передує дню оплати. При цьому, курс гривні до іноземної валюти на розвантажувально - завантажувальні роботи може бути змінено Експедитором, згідно курсу відповідної морської лінії у випадку, якщо така лінія застосовує курс гривні до іноземної валюти відмінний від курсу, зазначеного на сайті http://minfin.соm.ua/ua/currency/mb/, на момент виставлення відповідного рахунку Експедитором.

Вартість послуг Експедитора, передбачена в цьому пункті змінюватися не буде.

1.1.найменування вантажу -свіжі харчові курячі яйця ;

- обсяг/кількість вантажу - 509706 ящиків;

- місця відправки вантажу:

1) Івано-Франківська обл., Тисменицький район, село Загвіздя;

2) Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський район, село Еуменці, вулиця Вербецьке шосе, будинок 1;

3) Херсонська обл., Білозерський район, селище Східне;

4) Харківська обл., Нововодолазький район, с. Охоче, вул. Польова, буд. З;

5) Київська обл., Баришівський район, село Садове;

6) Запорізька обл., Запорізький р-н., селище Відрадне, вул. Перемоги, буд. З;

- маршрут - місце відправки - порт Джидда;

- місце призначення - порт Джидда;

- місця перевантаження вантажу з одного виду транспорту на інший - порт Южний, порт Одеса;

- термін виконання доставки вантажу з місця відправки до місця призначення;

- від портів України до порту Джедди;

- линією СМА - 9 днів, лінією - Маєрск -13 днів;

- умови доставки - СІF.

На виконання умов Договору ТОВ «Європа Транс Агро» (ЄДРПОУ 41101091) у липні 2020 виписано наступні акти надання послуг: №7223 від 01.07.2020, №7233 від 06.07.2020, №7279 від 14.07.2020, в тому числі фрахт за морське перевезення та інші послуги, які не є об`єктом ПДВ.

На підтвердження здійсненого перевезення ТОВ Європа транс Агро для ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» до перевірки надано товарно-транспортні накладні за липень 2020, реєстр яких наведено в додатку 1 до акту перевірки.

В акті перевірки вказано, що при співставленні даних товарно-транспортних накладних з наданими до перевірки актами прийому-передачі встановлено, що відвантаження товарів (яєць) здійснювалось від ТОВ «Імперово Фудз» згідно даних ТТН одночасно в Хмельницькій обл., Кам`янець Подільський р-н., с.Гуменці та Херсонській обл., Білозерський р-н, с.Східне. Згідно наданих до перевірки видаткових накладних, актів прийому-передачі та ТТН, ТОВ «Імперово Фудз» відвантажувало (передавало) товар зі складів в день підписання актів прийому-передачі товарів та видаткових накладних представнику перевізника ТОВ «Європа Транс Агро» «Експедитор», одночасно товар передавався представнику Покупця по довіреності Крук Олені Михайлівні.

В ході перевірки встановлено, що накази на відрядження ОСОБА_2 в липні 2020 не оформлялися, згідно розшифровки 372 рахунку «Розрахунки з підзвітними особами» за липень 2020 авансові звіти не здавалися та виплати підзвітній особі ОСОБА_2 не здійснювалися.

Згідно п.11.3 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 товарно транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом повинен виписувати замовник (вантажовідправник).

В акті вказано, що представником ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» Крук Оленою Михайлівною здійснено в липні 2020 одержання товарів в один день в різних областях України, про що свідчать дані актів прийому - передачі, видаткових накладних та товарно транспортних накладних.

Відповідно до п.2 ч.1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцю вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця якщо товар має бути переданий останньому за місцем знаходження товару.

Враховуючи вищевикладене, перевіркою встановлено невідповідність між даними актів виконаних-робіт, ТТН та видаткових накладних.

Документи, що підтверджують факт передачі товару на перевезення ТОВ «Європа Транс Агро» від ТОВ «Агро Л В Лімітед» до перевірки надані не були, про що зазначено в акті пеервірки.

Згідно товарно транспортних накладних на перевезення товарів (яєць) оформленних в липні 2020: перевізник ТОВ «Європа Транс Агро», замовник - ТОВ «Агро ЛВ Лімітед», вантажовідправник - ТОВ «Імперово Фудз», вантажоодержувач - ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» Однак, контролюючий орган вказує на суперечність таких даних, що зазначені в ТТН умовам укладеного договору з Експедитором ТОВ «Європа Транс Агро».

В наданих до перевірки ТТН в графі Прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) в Порту проставлено печатки без підписів відповідальної особи ТОВ «Тис-Контейнерний термінал» та СМА СGM.

Фактично згідно укладеної угоди № 10/04/20-ЕТА від 10.04.2020 між ТОВ «Європа Транс Агро» «Експедитор» та ТОВ «Агро Лв Лімітед» (Україна) «Замовник» Експедитор після здійсненого перевезення повинен був передати вантаж на контейнерний термінал (морському перевізнику на перевезення).

В наданих до перевірки товарно-транспортних накладних завантаження товару (яйця свіжі) відбувалося в контейнера на складах птахофабрик за адресами: Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський район, село Гуменці, вулиця Вербецьке шосе, будинок 1; Херсонська обл., Білозерський район, селище Східне.

До перевірки не надано підтверджуючих документів на оренду зазначених в ТТН контейнерів (номер контейнера свідчить якій судноплавній контейнерній лінії він належить), не надано документів на отримання (поставку) контейнерів судноплавних контейнерних Ліній СМА та Маерс до місць завантаження товару перевізником (експедитором) - ТОВ «Європа Транс Агро» в яких транспортуються яйця та інших документів, які б підтверджували надання транспортно-експедиційних послуг .

Крім того, для перевірки не надано жодних первинних документів, які б фіксували конкретні факти надання ТОВ Європа транс Агро транспортно- експедиційних послуг, обумовлених договором №10/04/20-ЕТА від 10.04.2020 та додатковою угодою № 1 до доданого договору, а саме: послуга завантаження вантажу на судно (підтверджуючі документи хто здійснює дану послугу), підключення контейнерів до електричної мережі в порту на території України (підтверджуючі документи хто здійснює).

Таким чином, контролюючий орган дійшов до висновку, що відсутність належним чином оформлених документів на транспортно-експедиційні послуги з ТОВ Європа Транс Агро та відсутність їх у вищенаведених актах ставить під сумнів надання даних послуг та завантаження товару в контейнери в місцях завантаження товару (склади птахофабрик).

Документи, що супроводжують виконання договору експедирування - це документи, які підтверджують:

- витрати, що відшкодовуються експедитору у зв`язку із залученням до виконання договору інших суб`єктів підприємницької діяльності (СПД), а також витрати у вигляді обов`язкових платежів;

- витрати експедитора, понесені безпосередньо ним при наданні власних послуг із транспортного експедирування;

- факт і вартість надання транспортно-експедиторської послуги.

Основним документом, що підтверджує факт надання послуг із транспортного експедирування, є акт виконаних робіт. До нього додаються: товарно-транспортні документи, на підставі яких здійснювалося перевезення вантажу; рахунки, накладні та інші документи, що підтверджують оплату послуг СПД, які залучаються до виконання договору, чеки та інші розрахункові документи, що підтверджують сплату податків і зборів.

Відповідно до Акту звіряння взаємних розрахунків за липень 2020 між ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» та ТОВ «Європа Транс Агро» станом на 01.07.2020 дебіторська заборгованість становила 7671636,81 грн., а на 31.07.2020 заборгованість відсутня. Оплата в липні 2020 згідно вищезазначеного договору не проводилась.

ТОВ «Європа Транс Агро» по вищезазначеним актам податкові накладні складені та зареєстровані в ЄРПН по даті зарахування коштів у відповідності до абз. а) п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), а ТОВ «Агро Л В Лімітед» включено до складу податкового кредиту в липні 2020.

Також проведеною перевіркою встановлено, включення до податкового кредиту за липень 2020 згідно податкових накладних, послуги по яких надані в червні 2020, а саме від 22.06.2020 №6329, №6311, в тому числі фрахт за морське перевезення та інші послуги, які не є об`єктом ПДВ.

Таким чином, по вище зазначеним актах надання послуг за червень 2020 ТОВ «Європа Транс Агро» складені та зареєстровані податкові накладні в ЄРПН в травні 2020, а ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» включено до складу податкового кредиту за липень 2020 р.

Відповідно в додатку 1 та в додатку 5 до декларації з ПДВ з контрагентом-постачальником ТОВ «Європа Транс Агро» (ЄДРПОУ 41101091),відображено суму ПДВ -927119,89 грн. (05.2020 ПДВ в сумі 471041,50грн., 06.2020 ПДВ в сумі 466937,89 грн., 07.2020-ПДВ в сумі «-» 10839,50грн.)

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2756-VI (із внесеними змінами та доповненнями), право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою 20 % протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-IV (із змінами та доповненнями), не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте представником позивача не надано на момент перевірки первинних документів, а саме: підтверджуючих документів на оренду зазначених в ТТН контейнерів (номер контейнера свідчить якій судноплавній контейнерній лінії він належить); документів на отримання (поставку) контейнерів судноплавних контейнерних Ліній СМА та Маерс до місць завантаження товару перевізником (експедитором) - ТОВ Європа Транс Агро в яких транспортуються яйця та інших документів, які б підтверджували надання транспортно-експедиційних послуг; не надано жодних первинних документів, які б фіксували конкретні факти надання ТзОВ Європа транс Агро транспортно-експедиційних послуг, обумовлених договором №10/04/20-ЕТА від 10.04.2020, а саме: послуга завантаження вантажу на судно (підтверджуючі документи хто здійснює дану послугу), підключення контейнерів до електричної мережі в порту на території України (підтверджуючі документи хто здійснює).

Суд зазначає, що відсутність належним чином оформлених документів на транспортно-експедиційні послуги з ТзОВ Європа транс Агро ставить під сумнів надання даних послуг та завантаження товару в контейнери в місцях завантаження товару (склади птахофабрик).

Наявність в ТзОВ Агро ЛВ Лімітед первинних документів не є безумовним підтвердженням того, що дані операції мали місце, фактично перевіркою встановлено документування операцій по регістрах бухгалтерського обліку лише бухгалтерськими проведеннями.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 №996- XIV (із змінами та доповненнями).

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуга не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Крім того, суд зазначає, що сам факт надання ТзОВ Агро ЛВ Лімітед всіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди не є підставою для її одержання, коли встановлено, що відомості, які містяться в цих документах є недостовірні.

Отже, відображатись у податковій звітності повинна лише та господарська операція, яка фактично відбулась, а не та, зміст якої лише відображений в первинних документах, відповідно тоді така господарська операція, яка фактично відбулась і створює відповідні податкові наслідки для платника шляхом формування ним складу податкового кредиту та витрат.

Так, як первинні документи, які б містили відомості про господарські операції не представлені в повній мірі ТОВ «Агро ЛВ Лімітед», у зв`язку з цим, відсутнє підтвердження фактичного отримання послуг та їх зв`язок з господарською діяльністю, не доведено їх використання підприємством у власній господарській діяльності, а отже відсутня підстава для включення їх без підтвердження відповідними, складеними згідно з чинним законодавством, первинними документами до складу податкового кредиту.

Відсутність обґрунтованості розумних економічних або інших причин є підставою для створення умов, за яких вищезазначений платник податків не мав намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності, що призвело до відображення податкового кредиту, що суперечить моральним засадам суспільства, тобто нереальність здійснення фінансово-господарських операцій сплати грошових коштів та податків від цих операцій - тим самим нанести шкоду державі та суспільству.

Відтак, надані ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» для перевірки, видаткові накладні, акти прийому-передачі, податкові накладні не підтверджують факт придбання послуг не є свідченням реальності господарських операцій та містять недостовірні дані щодо змісту вищевказаних господарських операцій. Намір одержати дохід лише за рахунок відшкодування ПДВ без здійснення реальної господарської діяльності не можна розглядати як самостійну ділову мету.

Статтею 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Зі змісту абзацу 3 частини першої статті 6, частини першої статті 43 Господарського кодексу України вбачається, що свобода підприємницької діяльності, у розумінні якої підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом, є загальним принципом господарювання.

Крім того, відповідно до частини першої статті 627 Цивільного кодексу України, враховуючи положення статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Враховуючи викладене, при здійсненні господарської діяльності, керуючись принципами свободи підприємницької діяльності та свободи договору, суб`єкти господарювання вправі вільно укладати будь-які договори, не заборонені законодавством, та самостійно визначати умови виконання зобов`язань.

Як зазначено в підпункті 14.1.36 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Суд зазначає, що поняття економічного ефекту не розкрито в Податковому кодексі України, не зважаючи на те, що вказане поняття використовується у визначенні «розумна економічна причина (ділова мета)» (п.п.14.1.231 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України). Однак із загального розуміння характеру економічної діяльності можна дійти висновку, що економічний ефект - це приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, і так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Не є обов`язковим, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому. Також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі. Зокрема, операція може виявитися збитковою, і це є одним із варіантів нормального перебігу подій при здійсненні господарської діяльності.

Проте, з визначеного Податковим кодексом України поняття ділової мети випливає, що обов`язково повинен бути намір платника податків отримати відповідний економічний ефект, тобто господарська операція принаймні теоретично (за умови досягнення поставлених завдань) має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості.

Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності, а відтак, їх наслідки, не зумовлені діловою метою, не підлягають відображенню в податковому обліку (постанова Вищого адміністративного суду України від 04.10.2017 у справі № К/800/23346/16).

Проте, ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» включило до рядка 21 сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду суму 927119,89 грн. по взаєморозрахунках із ТОВ Європа транс Агро.

Також, 09.04.2020 між ТзОВ Імперово Фудз в особі директора Марчука В., який діє на підставі статут (продавець) та ТзОВ Агро ЛВ Лімітед в особі представника Фрайхер фон Нолкен Георг Елард Клаус та Кублицький І.О., які діють на підставі довіреності (покупець) укладено контракт №IF09/04.

Відповідно до п.1.1 вказаного контракту, продавець зобов`язаний продати та поставити, а продавець зобов`язаний оплатити та прийняти товар свіжі харчові курячі яйця відповідно до умов цього договору, в асортименті, кількості, якості та за ціною, зазначених у договорі, додатках до договору, які є його невід`ємною частиною.

Пунктом 3.1 визначено, що з урахуванням умов, викладених в цьому документі, поставка товару здійснюється згідно базису ofEXW відповідно до правил Інкотермс 2020.

Пунктом 3.2 асортимент і кількість кожної партії товару та місце поставки визначається у додатках до договору. Строк поставки становить 65 календарних днів від моменти поставки першої партії товару, який припадає на 16 тиждень 2020 року. Графік поставки зазначається в додатку №1 до цього договору. Загальна кількість товару по цьому договору складає 183494160,00 шт. Передача права власності на товар набирає чинності після підписання Акту приймання товару та видаткової накладної зазначеного в п. 5.3. цього договору.

Відповідно до п. 3.6 одночасно з кожною поставкою товару, продавець зобов`язується надавати покупцю наступні документи: рахунок з печаткою і підписом 1 оригінал та 2 копії; ветеринарний сертифікат форма 2 (на вимогу покупця); товарно-транспортна накладна 1 оригінал; видаткова накладна 1 оригінал.

Ціна за товар за цим договором встановлюється у гривнях, включає вартість пакування, маркування, навантаження, та доставка відповідно до базису поставки, передбаченому в пункті 3.1. цього договору. (п.4.1. договору).

Пунктом 4.2 встановлено, що ціна товару складає 822,22грн. в.ч. ПДВ за ящик товару (360 штук яєць), що становить еквівалент 30,096дол США розрахований згідно комерційного між банківського курсу продажі гривні до долара США на день (закриття), що передує дню, підписання цього договору.

Відповідно до п. 4.4 покупець здійснює передоплату в розмірі 100% вартості кожної партії товару на підставі виставленого рахунку фактури на кожну партію товару. Партія товару зазначається в додатку №1.

Оплата за товар, який постачається згідно з цим договором, здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця згідно з умовами договору.

Відповідно до п. 5.1, невід`ємною частиною цього договору є додаток до договору із зазначенням замовлення та графіку поставок і дат, а також кількості товару та ціни.

Згідно з п. 5.2. договору, представник покупця має право перевірити кількість і зовнішній вигляд товару перед його завантаженням та сам процес завантаження. Для цього покупець повинен повідомити продавця по електронній пошті про намір надіслати свого представника не пізніше ніж за 1 (один) календарний день до дати завантаження. Після отримання такого повідомлення продавець по електронній пошті повідомляє покупцю інформацію про заплановане місце і дату навантаження, а також необхідні дії з боку покупця для можливості бути присутнім при завантаженні. При цьому, представник покупця спільно з представником продавця має право здійснювати лише візуальний огляд товару і перевіряти цілісність його упаковки/коробки/пломби та допускається вибіркове розкриття ящиків з метою перевірки.

Відповідно до п. 12.3 цей договір може бути змінений або доповнений за взаємною згодою сторін. Будь-які зміни і доповнення до договору повинні бути здійсненні в письмовій формі і підписані належним чином уповноваженими представниками сторін. Зазначені зміни і доповнення є невід`ємними частинами договору.

Відповідно до додатку №1 до контракту IF09/04 від 09.04.2020, між ТзОВ Імперово Фудз та ТзОВ Агро ЛВ Лімітед підписано графік відправлень товару.

Відповідно до додатку №2 до вказаного контракту підписано акт приймання товарів.

09.04.2020 між ТзОВ Імперово Фудз та ТзОВ Агро ЛВ Лімітед укладено додаткову угоду №1/04, відповідно до якої сторони погодили доповнити розділ 5 договору пунтком 5.5 з наступними положенням: сторонами узгоджено, що завантаження товару на автомобільний транспорт покупця, для подальшого транспортування зі складу, здійснюється постачальником власними силами та за власний рахунок, а також те, що завантаження товару в автомобільний транспорт відбувається постачальником на підставі заявок покупця на відвантаження товару та ін.

18.05.2020 між сторонами укладено додаткову угоду №2, відповідно до якої, у зв`язку із належним виконанням умов Договору Сторони дійшли згоди знизити ціну за Товар (застосувати дисконт) на 6-9 парії, 21-24 тижні 2020 року відвантаження та, відповідно змінити пункт 4.2 договору №IF09/04 від 09.04.2020р. та викласти його в наступній редакції: « 4.2 Ціна Товару складає 740,00 гривень в т.ч. ПДВ за ящик Товару (360 шт. яєць), що становить еквівалент 27,086 дол.США розрахований згідно комерційного міжбанківського курсу проажі гривні до долара США на день (закриття), що передує дню, підписання цього Договору.

01.06.2020 між сторонами укладено додаткову угоду №3, відповідно до якої, у зв`язку із збільшення термінів поставки на два тижні сторони вирішили продовжити дію Договору №IF09/04 від 09.04.2020р. відповідно змінити п.3.2 та встановити строк поставки 79 календарних днів.

На виконання умов вищенаведеного договору та додаткових угод ТОВ "ІМПЕРОВО ФУДЗ" () на адресу ТОВ «Агро Л В Лімітед» () виписано наступні видаткові накладні: 78179 від 01.07.2020, №78187 від 01.07.2020, №78183 від 01.07.2020, №78816 від 02.07.2020, №78821 від 02.07.2020, №79354 від 03.07.2020, №79813 від 04.07.2020.

Відповідно до Акту звіряння взаємних розрахунків за липень 2020 між ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» та ТОВ "ІМПЕРОВО ФУДЗ" () станом на 01.07.2020 дебіторська заборгованість становила 5261398,46 грн., а на 31.07.2020 дебіторська заборгованість становить 46774,82 грн.

За перевіряємий період ТОВ «Агро Л В Лімітед» оплату за товар не здійснило.

Враховуючи зазначене, ТОВ "ІМПЕРОВО ФУДЗ" (Продавець) не виписувало (не оформлело) в липні 2020 податкові накладні на поставку ТМЦ (яєць) ТОВ «Агро Л В Лімітед»

Відповідно в додатку 1 та в додатку 5 до декларації з ПДВ ТОВ «Агро Л В Лімітед» не включено до складу податкового кредиту за липень 2020 року сум ПДВ по операціх з ТОВ "ІМПЕРОВО ФУДЗ".

Відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту» станом на 19.10.2020 розбіжність між сумою податкового кредиту ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» та податковими зобов`язаннями аз липень 2020 ТОВ "ІМПЕРОВО ФУДЗ" відсутня.

Перевіркою видаткових накладних ТОВ «Імперово Фудз» (Україна) та актів прийому-передачі товарів до угоди № ІF09/04 від 09.04.2020 встановлено наступне:

- в наданих до перевірки актах прийому передачі товарів не зазначено місця складання актів, не зазначена адреса фактичного прийому передачі товарів.

На всіх актах прийому-передачі товарів в графі «Отримав(ла)» зазначено матеріально-відповідальну особу «Крук Олена Михайлівна, представник за довіреністю №38 від 13.04.2020».

Згідно наданих до перевірки документів встановлено, що накази на відрядження ОСОБА_2 в липні 2020 на отримання товарів в інших областях України не оформлялися, згідно розшифровки 372 рахунку «Розрахунки з підзвітними особами» за липень 2020 виплати підзвітній особі ОСОБА_2 не здійснювалися, заборгованість відсутня.

При співставленні даних товарно-транспортних накладних з наданими до перевірки актами прийому-передачі встановлено, що відвантаження товарів (яєць) від ТОВ «Імперово Фудз» згідно даних ТТН здійснювалось одночасно в Хмельницькій обл., Кам`янець Подільський р-н., с.Гуменці та Херсонській обл., Білозерський р-н, с.Східне.

Згідно наданих до перевірки видаткових накладних, актів прийому-передачі та ТТН, - ТОВ «Імперово Фудз» відвантажувало (передавало) товар зі складів в день підписання актів прийому-передачі товарів та видаткових накладних представнику перевізника ТОВ «Європа Транс Агро» «Експедитор», одночасно товар передавався представнику Покупця по довіреності Крук Олені Михайлівні.

Документи, що підтверджують факт передачі товару на перевезення ТОВ «Європа Транс Агро» від ТОВ «АГРО ЛВ ЛІМІТЕД» відсутні.

Згідно товарно транспортних накладних на перевезення товарів (яєць) оформленних в липні 2020: перевізник ТОВ «Європа Транс Агро», замовник - ТОВ «Агро ЛВ Лімітед», вантажовідправник - ТОВ «Імперово Фудз», вантажоодержувач - ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» (що суперечить умовам укладеного договору з Експедитором ТОВ «Європа Транс Агро» ).

В наданих до перевірки ТТН в графі Прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) в Порту проставлено печатки без підписів відповідальної особи ТОВ «Тис-Контейнерний термінал» та СМА СGM.

Фактично згідно укладеної угоди № 10/04/20-ЕТА від 10.04.2020 між ТОВ «Європа Транс Агро» «Експедитор» та ТОВ «АГРО ЛВ ЛІМІТЕД» (Україна) «Замовник» Експедитор після здійсненого перевезення повинен був передати вантаж на контейнерний термінал (морському перевізнику на перевезення).

В ході проведеного аналізу даних товарно-транспортних накладних встановлено, що відгрузка придбаних ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» товарів (яєць) в ТОВ«Імперово Фудз» здійснювалась одночасно в Хмельницькій обл., Кам`янець Подільський р-н., с.Гуменці та Херсонській обл.,Білозерський р-н, с.Східне.

В наданих до перевірки ТТН дані в розділі «Вантажо-розвантажувальні операції», а саме: час (год., хв.) прибуття/вибуття/простій, операції навантаження/розвантаження, підпис відповідальної особи не заповнені.

Відпуск продукції ТОВ«Імперово Фудз» зі складу здійснювався в день підписання акту прийому товару та видаткової накладної представником

ТОВ «Агро ЛВ Лімітед», а саме: Крук Оленою Михайлівною.

В ході перевірки встановлено, що накази на відрядження ОСОБА_2 в липні 2020 не оформлялися, згідно розшифровки 372 рахунку «Розрахунки з підзвітними особами» за червень 2020 авансові звіти не здавалися та виплати підзвітній особі ОСОБА_2 не здійснювалися.

Згідно п.11.4 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні № 363 від 14.10.1997 товарно транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом повинен виписувати замовник (вантажовідправник).

Складання документів повинно бути реальним в просторі та часі. Однак представником ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» Крук Оленою Михайлівною здійснено на протязі червня 2020 одержання товарів в один день в різних областях України, про що свідчать дані актів прийому - передачі, видаткових накладних та товарно транспортних накладних.

Відповідно до п.2 ч.1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцю вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця якщо товар має бути переданий останньому за місцем знаходження товару.

Враховуючи вищевикладене, перевіркою встановлено невідповідність між даними актів виконаних-робіт, ТТН та видаткових накладних.

Відповідно до п.5.3 договору № ІР09/04 (надалі згадується «Договір») від 09.04.2020 року укладеного між ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» та ТОВ«Імперово Фудз» передбачено, що остаточна передача здійснюється по кількості - визначається в місці завантаження Продукту у контейнери та після підписання Акту приймання Товару та видаткової накладної уповноваженими представниками Сторін, що є невід`ємною частиною цього Договору .

В представлених до перевірки ТТН зазначено номери контейнерів в яких здійснюється транспортування яєць з місця завантаження до місця призначення. Дані контейнери належать до судноплавних контейнерних Ліній СМА та Маерс.

Однак, в ході перевірки посадові особи ТОВ «Агро ЛВ Лімітед» не надали документального підтвердження на отримання (поставку) контейнерів судноплавних контейнерних Ліній СМА та Маерс, які вказані в ТТН до місць завантаження товару перевізником (експедитором) - ТОВ «Європа Транс Агро» в яких транспортується товар (яйця).

Зокрема, суд зазначає, що відсутність належним чином оформлених документів на транспортно-експедиційні послуги з ТзОВ Європа транс Агро та відсутність їх у вищенаведених актах ставить під сумнів надання даних послуг та завантаження товару та відповідно факт отримання товару (яєць) від ТзОВ Імперово Фудз.

Суд зазначає, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З огляду на наведене судом не вбачається економічної доцільності у здійсненні таких господарських операцій.

Також належить враховувати вимоги Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88. Так, відповідно до пунктів 2.4., 2.14-2.16 Положення, первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити, у тому числі: зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.

При цьому суд зазначає, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка в свою чергу є підставою для формування підприємством податкового обліку.

Системний аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

З метою з`ясування факту здійснення господарської операції необхідно, серед іншого, встановити: наявність необхідних ресурсів (спеціального обладнання, технологічних транспортних засобів, кваліфікованого персоналу) у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання робіт, послуг, понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податків.

Будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Встановлена судом відсутність у контрагента необхідних трудових ресурсів та механізмів у розрізі робіт, що він мав виконати за договором, укладеним із позивачем, свідчить на користь обґрунтованості висновків контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства при здійсненні господарських взаємовідносин позивача з контрагентами.

Правовий висновок з цього питання викладений у постанові Верховного Суду від 04.06. 2020 року у справі №1640/3323/18.

Таким чином, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактично здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх оформлених реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

На момент розгляду справи, додаткових пояснень, документів, що спростовують вищевказані факти та доводять реальність вказаних господарських операцій позивачем не надано.

З урахуванням вищевикладеного, первинні документи свідчать про відсутність факту реального вчинення господарської операції по взаємовідносинам ТзОВ Агро ЛВ Лімітед з ТзОВ Європа транс Агро.

Досліджені операції спрямовані на документальне оформлення постачання товару, та не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними. Метою їх оформлення є мінімізація податкових зобов`язань ТзОВ Агро ЛВ Лімітед. Укладені між позивачем та вказаними вище контрагентами договори не опосередковується реальним виконанням операції, що становить його предмет.

Фактично ТзОВ Агро ЛВ Лімітед здійснено безпідставне оформлення нереальних господарських операцій з ТзОВ Європа транс Агро, і неправомірно складені первинні документи, інформація з яких перенесена до облікових регістрів всупереч норм частини першої ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704. Оскільки відсутній факт формування згідно з абз.2 ст.1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п`ятого ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

Враховуючи вищевказані норми законодавства, суд приходить до висновку, що первинні документи, які складені суб`єктами господарської діяльності на операції що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненної операції не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку. Витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою і для формування податкового обліку платника податків.

Отже, судом не встановлено надходження товару, що має індивідуально визначені ознаки, та виконання послуг саме від заявлених у спорі контрагентів, подальший рух товару, у тому числі переміщення на виробництво, та його використання при виготовленні власної продукції.

Судом встановлено документальне оформлення операцій, які в подальшому відображені в податковому обліку, проте, підтвердження фактичного існування зазначеного в таких документах товару як об`єктів цивільного обігу, які мають індивідуально визначені ознаки, виробника, сертифікати відповідності або якості не надані.

Відсутність необхідних умов для здійснення фінансово-господарської діяльності саме відсутність трудових, матеріальних ресурсів, виробничої бази, складських приміщень, транспортних засобів та обладнання унеможливлює здійснення господарської діяльності контрагента позивача.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що надані до перевірки позивачем документи не є достовірними доказами факту поставки товарів, адже сам факт наявності у позивача податкових та видаткових накладних не є безумовним доказом реальності господарських операцій між позивачем і його контрагентами, тоді як для податкового обліку значення має саме факт поставки товарів тим виконавцем (постачальником), який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження податкового кредиту.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Дані висновки суду не суперечать правовій позиції Верховного Суду, що була сформована ним у тексті постанов від 19.03.2019 у справі №826/9534/17, від 26.02.2019 у справі №826/1536/18, від 11.12.2018 у справі №804/6942/16 за наслідками проведення правового аналізу норм ПК України та Закону №996-ХIV.

Зокрема, Верховний Суд відзначив те, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. У первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Водночас, в текстах своїх постанов від 16.11.2018 у справі №816/2142/17, від 27.06.2017 у справі № 808/1062/14, від 14.03.2017 у справі № 826/757/13-а, від 06.02.2018 № К/9901/5042/17 Верховний Суд також відзначає, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Належним чином укладений правочин заздалегідь не може свідчити про здійснення суб`єктом господарювання законної господарської діяльності, оскільки укладання такого правочину ще не підтверджує його виконання.

Для даних податкового обліку приюдиційне значення має не те, про що сторони домовилися, а те, що вони вчинили, тобто не зміст зобов`язання, а його фактичне виконання.

Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо.

Суд зазначає, що наявність первинних документів під час проведення перевірки є необхідною умовою для підтвердження правомірності формування даних податкового обліку.

Відповідно до пункту 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).

Згідно з пунктом 44.4 статті 44 ПК України якщо документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, пов`язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Пунктом 44.7 статті 44 ПК України передбачено, що у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків-фізичної особи або посадової особи платника податків-юридичної особи).

У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Цьому обов`язку кореспондує право посадових осіб органу державної податкової служби при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів (обов`язкових платежів), порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Таке право закріплене нормою пункту 85.4 статті 85 ПК України.

Отже, надання платником фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих ним показників податкового обліку. Обов`язок платника зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, але не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Аналогічного висновку щодо тлумачення наведених законодавчих норм дійшов і Верховний Суд, зокрема, в постановах від 06 серпня 2019 року у справі № 160/8441/18 (касаційне провадження № К/9901/16292/19) та від 29 травня 2020 року у справі № 826/27811/15 (касаційне провадження № К/9901/26364/18).

Відтак, суд критично ставиться до змісту та обсягу, тих первинних документів, які було надано разом із позовною заявою, під час розгляду справу, які не були надані під час проведення позапланової документальної перевірки.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростували правильність висновків відповідача, викладених ним в акті перевірки.

За викладених вище обставин та відповідних доказів, суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, правомірність своїх дій ним доведена.

Відповідачем підтверджено, а позивачем не спростовано правомірність винесення податкового повідомлення-рішення від 19.11.2020 №00/131/5208 Офісу великих платників податків ДПС, тому, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

На підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо судового збору, то такий на підставі ст.139 КАС України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90,94, 139, 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено на підписано 22.12.2021.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна