Справа № 420/11064/21
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/11064/21
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної митної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправним та скасувати наказ голови Державної митної служби України Рябікіна П.Б. Про застосування дисциплінарного стягнення №1-дс від 14.06.2021р.

В обґрунтування позову зазначалось, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад дисциплінарного правопорушення, оскільки жодних винних дій він не вчиняв та не міг вчинити, у зв`язку з перебуванням на лікарняному, неправомірних рішень не приймав, тому просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року, ухвалене у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у м. Одесі позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, Державна митна служба України надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що посадовими особами митного поста «Одесса-аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби неналежно виконано свої посадові обов`язки в частині дотримання положень статей 318, 320 та 338 Митного кодексу України та вказані події сталися внаслідок неналежної організації роботи митного поста та відсутності контролю за діями підлеглих з боку начальника митного поста «Одеса-аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби СемененкаЄ.М., що в свою чергу є порушенням підпунктів 18.1, 18.2, 18.4 пункту 18 Положення про митний пост «Одеса-асропорт» Одеської митниці Держмитслужби, затвердженого наказом Одеської митниці Держмитслужби №262 від 03 серпня 2020 року та пункту 1 розділу 3 Посадової інструкції начальника митного поста «Одеса-аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби, затвердженої 10 серпня 1020 року.

Апелянт вказав, що з метою забезпечення належної організації роботи митного поста «Одеса- аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби, на підставі статей 65, 66 та 77 Закону України № 8 89-VIII від 10 грудня 2015 року «Про державну службу», Державна митна служба України оголосила догану начальнику митного поста «Одеса-аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 .

Стосовно доводів позивача щодо його відсутності під час вчинення дисциплінарного проступку, Держмитслужба зазначає, що з 6 по 7 березня 2021 року року, під час митного оформлення зниклого вантажу, позивач не перебував у відпустці або у стані тимчасової непрацездатності. Після митного оформлення вказаного вантажу, перевізник виїхав із митного поста «Одеса-аеропорт» 07 березня 2021 року. Відповідач, посилаючись на приписи положень статті 67 Закону України № 889-VIII та те, що відносно позивача (акт Одеської митниці Держмитслужби № 7.10-20-07/1165 від 29 березня 2021 року) встановлено факт недоотримання у державний бюджет коштів у сумі 17 855,60 грн., внаслідок недоставки вантажу та можливі ознаки переміщення тютюнових виробів без марок акцизного податку за попередньою митною декларацією UA500000/2021/905992 від 06 березня 2021 року, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу зазначається, що рішення суду є законим та обґрунтованим. Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Позивач зазначає, що не порушував жодної правової норми, сумлінно виконував свої посадові обов`язки, а отже жодних підстав для видання оскаржуваного наказу не існувало в об`єктивній дійсності, та зворотного відповідач не довів. Позивач зазначає, що 07.03.2021 був вихідний день, тому проаналізувати чи проконтролювати дане митне оформлення у позивача, як керівника митного поста, можливості не було.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.03.2021р. до центральної бази даних ЄАІС подана та оформлена у автоматичному режимі без забезпечення сплати митних платежів електронна митна декларація тиму ІМ №UA 500000/2021/905992. 07.03.2021р. до ВМО №2 митного посту «Одеса аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби звернувся громадянин ОСОБА_2 , який згідно довіреності представляв інтереси ТОВ «ПІВДЕННА ПАЛЬМІРА ТРЕЙД КОМПАНІ» та надав до митного оформлення документи: МД №UA500000/2021/905992 від 06.03.2021р.; разовий договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 05.03.2021; інвойс від 11.02.2021р. №69; CMR№ 810986; копію паспорта та ІПН водія - перевізника громадянина ОСОБА_3 ; копію технічного паспорту на вантажний транспортний засіб; довіреність ТОВ«ПІВДЕННА ПАЛЬМІРА ТРЕЙД КОМПАНІ» від 04.03.2021 № 1-03/2021.Термін доставки вищевказаного вантажу за МД №UA 500000/2021/905992 було визначено до 12.03.2021р., місце прибуття МЛС ТОВ «ЮККА» Одеської області, Білгород-Дністровського району село Салгани, вул. Шабська 28. Даний товар було завантажено на автомобіль «MERCEDES-BENZ», державний номерний знак НОМЕР_1 , для переміщення товарів до МЛС ТОВ «ЮККА» Одеської області, Білгород-Дніетровського району село Салгани. вул. Шабська, 28, водієм- перевізником ЛінкевичемВ.П. Проте, 16.03.2021 митним постом «Одеса-аеропорт» під час перевірки відміток в ЄАІС, щодо прибуття вантажу у митницю призначення, було встановлено факт відсутності відміток.

Також, зі змісту подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Державної митної служби України від 09.06.2021р. №09/170 вбачається що за за наявною інформацією у відкритому сервісі (ресурсі) Юконтрол ТОВ «ПІВДЕННА ПАЛЬМІРА ТРЕЙД КОМПАНІ» зареєстроване 25.11.2020р., за даними АСМО «Інспектор» жодного митного оформлення товарів зазначеним підприємством не здійснено. При цьому, додаткових форм митного контролю під час пропуску товарів до митного органу посадовими особами митного поста «Одеса -аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби не здійснено, як наслідок місце знаходження та фактичний вміст цього товару досі не відомі.

Поряд з цим, згідно наказу Державної митної служби України від 14 червня 2021 року №1-дс, за результатами перевірки та здійсненого дисциплінарного провадження встановлено, що підпорядковані ОСОБА_4 посадові особи митного поста «Одеса-аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби неналежно виконано посадові обов`язки в частині дотримання положень статей 318, 320 та 338 Митного кодексу України та зазначене стало можливим внаслідок неналежної організації роботи митного поста та відсутності контролю за діями підлеглих з боку начальника митного поста «Одеса аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби Євгена Семененка, що в свою чергу є порушенням пп. 18.1, 18.2, 18.4 п.18 Положення про митний пост «Одеса - аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби, затвердженого наказом Одеської митниці наказом Одеської митниці Держмислужби від 03.08.2020р. №262, та пункту 1 розділу 3 посадової інструкції начальника митного поста «Одеса-аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби, затвердженої 10.08.2020р. в.о. начальника Одеської митниці Держмислужби.

Так, відповідно до пп.18.1, 18.2, 18.4 п.18 Положення про митний пост «Одеса -аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби, затвердженого наказом в.о. начальника Одеської митниці Держмислужби від 03.08.2020р. №262 начальник митного поста: - очолює Митний пост, здійснює керівництво його діяльністю, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності; - організовує роботу Митного поста відповідно до Положення про митний пост «Одеса-аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби та цього положення; - організовує, забезпечує та контролює у межах повноважень виконання працівниками Митного поста Конституції та законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства фінансів України, наказів Держмитслужби, Митниці, інших актів законодавства з питань, що належать до компетенції Держмислужби, доручень Голови Держмислужби, його першого заступника та заступників та керівництва Митниці (а.с.172-174 т.1).

Згідно із пункту 1 розділу 3 посадової інструкції начальника митного поста «Одеса-аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби, затвердженої 10.08.2020р. в.о. начальника Одеської митниці Держмитслужби, до основновних посадових обов`язків начальника митного поста «Одеса - аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби відносяться: - здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів та транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України засобами авіатранспорту, а також змішаними перевезеннями, із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, за допомогою інформаційних технологій; здійснення перевірки документів та відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України; здійснення митного огляду товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України ; здійснення обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України у зоні діяльності відділу; здійснення аналізу та управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного контролю; використання у процесі митного контролю технічних і спеціальних засобів, що безпечні для життя і здоров`я людей, тварин і рослин та не завдають шкоди товарам і транспортним засобам (а.с.189-191 т.1).

Наказом голови Державної митної служби України від 15.04.2021р. №256 «Про порушення дисциплінарного провадження» порушено дисциплінарне провадження стосовно начальника митного поста «Одеса-аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 (а.с.104 т.1)

Наказом голови Державної митної служби України №1-дс від 14 червня 2021 року оголошено догану начальнику митного поста «Одеса-аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 за неналежне здійснення організації роботи митного поста та незабезпечення контролю за виконанням підпорядкованими посадовими особами вимог законодавства з питань митної справи.

Підставою для прийняття вказаного наказу стали: подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Державної митної служби України від 09.06.2021р. №09/170, пояснення ОСОБА_5 від 25.05.2021р. та від 08.06.2021р.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що наказ Державної митної служби України Про застосування дисциплінарного стягнення №1-дс від 14.06.2021р., яким оголошено догану начальнику митного поста «Одеса -аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 , є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду відповідає, а викладені у апеляційній скарзі доводи апелянта є неприйнятні з огляду на наступне.

Засади дисциплінарної відповідальності регулюються главою 2 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII.

Згідно ст. 64 Закону України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Частиною 2 пердбачено, що для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Стаття 65 Закону України «Про державну службу» визначає підстави для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Частина 2 Закону України «Про державну службу» зазначає, що дисциплінарними проступками є:

1) порушення Присяги державного службовця;

2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;

3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

4) дії, що шкодять авторитету державної служби;

5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;

7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення;

8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;

9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;

10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;

11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;

12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;

14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення;

15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Частиною 3 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали суду.

Стаття 66 Закону України «Про державну службу» містить види дисциплінарних стягнень та загальні умови їх застосування.

До державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частина 2 встановлює, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.

У відповідності до ч.3 цієї статті, у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

У відповідності до ч.7 цієї статті вставнолено, що за кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Згідно ст. 67 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Стаття 68 Закону України «Про державну службу» встановлює суб`єктів, уповноважені порушувати дисциплінарні провадження та застосовувати дисциплінарні стягнення.

Стаття 71 Закону України «Про державну службу» регулює порядок здійснення дисциплінарного провадження

Зокрема, частиною 1 статті встановлено, що порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: 1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; 2) порядок формування дисциплінарної комісії; 3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.

Згідно ч. 1 ст.73 Закону України «Про державну службу» з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

У відповідності до ч. 2 Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень; 6) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); 8) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 9) пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 10) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Стаття 74 Закону України «Про державну службу» містить гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення, а саме передбачає, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Частиною 2 встановлено, що дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Частина 3 передбачає, що за кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Також, згідно ч.4 дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Частиною 5 передбачено, що дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

Разом з тим, згідно ст. 75 Закону України «Про державну службу» перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

У відповідності до ч.1 ст. 76 Закону України «Про державну службу» державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

У відповідності до ст. 78 Закону України «Про державну службу» рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено державними службовцями до суду.

Колегією суддів встановлено, що ні сам оскаржений наказ, ні подання дисциплінарної комісії, яке стало підставою для прийняття оскаржуваного наказу, не відповідають встановленим законом вимогам щодо повного і всебічного з`ясування обставин допущеного ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та доведення вини позивача у його вчиненні.

Суд встановив, що під час проведення дисциплінарного провадження не встановлено, які конкретно протиправні дії або бездіяльність були допущені позивачем у кожній із описаних подій, що мали місце в зоні діяльності митного посту «Одеса -аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби, які причини і умови призвели до їх вчинення, які документи і матеріали підтверджують факт вчинення проступку саме ОСОБА_1 .

Перелічення у наказі про застосуваня дисциплінарного стягнення Державної митної служби України від 14 червня 2021 року №1-дс, пунктів основних посадових обов`язків начальника митного посту, як і сам факт перебування на посаді начальника митного поста не може бути безапеляційною підставою для застосування дисциплінарного стягнення до особи, без встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Також, як встановлено з матеріалів справи, під час проведення дисциплінарного провадження відповідачем не враховано перебування ОСОБА_1 на лікарняному у період з 09.03.2021 по 18.03.2021р., що підтверджується листком непрацездатності серії АДН №306909 від 09.03.2021р. (а.с.18 т.1), а також те, що 6-8.03.2021р. були вихідними днями, коли позивач не виконував посадових обов`язків.

Вказані обставини зазначені позивачем у поясненнях від 25.05.2021р. (248-250 т.1) від 08.06.2021р. (а.с.257-260 т.1) адресовані голові дисциплінарної комісії Держмислужби, однак такі пояснення не були взяті до уваги та яким не було надано оцінки.

Враховуючи викладене колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наказ Державної митної служби України Про застосування дисциплінарного стягнення №1-дс від 14.06.2021р., яким оголошено догану начальнику митного поста «Одеса-аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 , є протиправним та підлягає скасуванню.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної митної служби України залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Кравець