Справа № 200/3303/21-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 200/3303/21-а

адміністративне провадження № К/9901/44756/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л.В.,

суддів: Кравчука В.М., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду 28 жовтня 2021 року по справі №200/3303/21 за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного підприємства "Нікон" про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати незаконним та скасування рішення від 26 лютого 2021 року № 8/4-262;

- зобов`язати повторно розглянути заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 0,0076 га по АДРЕСА_1 з урахуванням висновків суду.

За результатами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження Донецьким окружним адміністративним судом ухвалено рішення від 14 червня 2021 року, яким позов ОСОБА_1 задоволено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року залишив без змін.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою. Заявник у своїй касаційній скарзі покликається на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без врахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №265/5399/16-ц, від 03.12.2019 у справі №904/10956/16, від 22.05.2020 у справі №852/2328/16, від 23.04.2020 у справі №813/1790/18. Також скаржник посилається на приписи пункту 1 частини другої статті 353 КАС України та просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Перелік справ незначної складності міститься у частині 6 статті 12 КАС України.

Водночас, у пункті 10 частини 6 статті 12 КАС України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є будь-які інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У цій справі оскаржувалося рішення органу місцевого самоврядування про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За предметом спору ця справа не належить до категорії справ, що підлягають розгляду виключно за правилами загального провадження (частина 4 статті 12 КАС України).

Тому, Донецький окружний адміністративний суд в ухвалі від 31.03.2021 про відкриття провадження обґрунтовано вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі, ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Проте Маріупольська міська рада Донецької області у касаційній скарзі не обґрунтовує виняткове значення для відповідача цієї справи чи наявність значного суспільного інтересу до її розгляду; не визначає проблемне питання, відповідь на яке потребувала б викладення судом касаційної інстанції нового висновку щодо застосування норм права як для сторін спору, так і для невизначеного кола суб`єктів подібних правовідносин; не вказує приклади неоднакового застосування судами у інших справах у подібних правовідносинах статті 123 ЗК України.

Тому, Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовчої практики та не вбачає обставин, зазначених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, суд апеляційної інстанції переглянув рішення суду першої інстанції відповідно до висновку щодо застосування норм права, сформульованого у постанові Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 240/6035/18, який зводиться до того, що:

«…перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою визначений частиною третьою статті 123 ЗК України є вичерпним.

Оспорювана ухвала Львівської міськради, якою позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки… не містить жодної підстави, наведеної у положеннях частини третьої статті 123 ЗК України».

У цій справі суди попередніх інстанцій встановили, що підставою для відмови у наданні позивачу дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки слугувало те, що запитувана земельна ділянка знаходиться на сформованій земельній ділянці площею 0,4849 га, зареєстрованій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.06.2019 № 32048930.

Проте, судами встановлено, що: «з листа Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на запит Маріупольської міської ради вбачається, що відповідно до відомостей до Державного земельного кадастру, межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:012:0157, яка відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта господарювання належить ПП «Нікон» на праві користування до 19 грудня 2026 року, не перетинаються з межами земельної ділянки з кадастровим номером :01:012:0151. Доказів того, що частина запитуваної позивачем земельної ділянки у розмірі 0,0009 га входить до складу земельної ділянки з кадастровим номером :01:012:0157 відповідачем до суду не надано.

Зазначене у сукупності спростовує твердження відповідача щодо необхідності звернення позивача із заявою щодо розробки технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок та, як наслідок, свідчить про протиправність наведених у спірному рішенні підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її в оренду. Будь-яких інших підстав для відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою, визначених ст. 123 ЗК України спірне рішення не містить.»

Суд касаційної інстанції, з огляду на статті 341 КАС України, не має права переоцінювати встановлені у судових рішеннях попередніх інстанцій обставини стосовно фактичних обставин.

Крім того, скаржник посилається на нерелевантні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №265/5399/16-ц, від 03.12.2019 у справі №904/10956/16, від 22.05.2020 у справі №852/2328/16, від 23.04.2020 у справі №813/1790/18, предметом розгляду у яких, зокрема було оскарження рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки; визнання недійсним рішення загальних зборів Учасників товариства; оскарження постанови Управління Держпраці.

Тобто, фактичні обставини зазначених справ не є подібними з цією справою та відрізняються правовим регулюванням.

Також скаржник покликається на приписи пункту 1 частини другої статті 353 КАС України щодо повноти дослідження доказів у справі судами попередніх інстанцій. Проте, Верховний Суд зауважує, що застосуванню ця норма як підстава для скасування судових рішень першої та апеляційної інстанції при касаційному перегляді справи, підлягає за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 КАС України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Маріупольської міської ради Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду 28 жовтня 2021 року по справі №200/3303/21 за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного підприємства "Нікон" про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Надіслати заявнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Тацій

Суддя В.М. Кравчук

Суддя Т.Г. Стрелець