Справа № 513/679/21
Суддя: Бучацька А. І.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 513/679/21
Провадження № 2-а/513/10/21
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., представника позивача Кожокар Т.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Сарата адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, треті особи: поліцейський СРПП старший сержант поліції відділення поліції №1 (м.Арциз) Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Галкін Андрій Анатолійович, інспектор СРПП лейтенант поліції відділення поліції №1 (м.Арциз) Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Захаров Руслан Сергійович про визнання дій неправомірними та скасування постанов про накладення адміністративних стягнень,

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому просить:

поновити строк для оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН №4423327 від 30.06.2021; серії БАВ № 394461 від 30.06.2021; серії БАБ № 934755 від 30.06.2021;

визнати незаконними дії поліцейського СРПП старшого сержанта поліції відділення поліції №1 (м.Арциз) Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Галкіна Андрія Анатолійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, постанови у справі про адміністративні правопорушення серії ЕАН № 4423327 від 30.06.2021 за ч.5 ст. 121 КУпАП; серії БАВ № 394461 від 30.06.2021 за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати, справу про адміністративні правопорушення закрити;

визнати незаконними дії інспектора СРПП лейтенанта поліції відділення поліції №1 (м.Арциз) Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Захарова Руслана Сергійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 934755 від 30.06.2021 за ч.3 ст. 121 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 30.06.2021 о 15:45 год. працівниками поліції стосовно нього винесено три постанови про накладення адміністративного стягнення. а саме: постанова серії ЕАН № 4423327, в якій зазначено, що він порушив п.2.3 в ПДР (порушення правил користування ременями безпеки) та за ч. 5 ст. 121 КУпАП накладено штраф у розмірі 510 гривень; постанову серії БАВ № 394461 за ч.1 ст. 126 КУпАП, в якій вказано, що він порушив п. 2.1 г ПДР (керування без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності), а також зазначено, що адміністративне стягнення згідно ч.2 ст. 36 КУпАП приєднано до постанови серії ЕАН № 4423327;

постанова серії БАБ № 934755 за ч. 3 ст. 121 КУпАП, в якій зазначено, що він порушив п.п. 31.36 ПДР (керування транспортним засобом без проходження обов`язкового технічного контролю), та на нього накладено штраф у розмірі 680 гривень.

Факт керування транспортним засобом з непристебнутими ременями безпеки позивач заперечував. Стосовно не проходження технічного огляду та відсутності полісу обов`язкового страхування послався на те, що 30 червня 2021 року у м.Арцизі він зустрівся з ОСОБА_2 , з яким домовився про купівлю-продаж автомобіля FORD TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому у цей день 30.06.2021 року він не встиг оформити технічний огляд автомобіля та придбати поліс обов`язкового страхування.

Позивач вважає оскаржувані постанови незаконними та такими, що прийняті з порушенням порядку притягнення до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що поліцейські при розгляді справ про адміністративне правопорушення упереджено та не об`єктивно поставилися до з`ясування обставин справи, не розглянули його клопотання про допит свідка ОСОБА_2 , у якого за годину до зупинки поліцейськими він придбав вказаний автомобіль та який міг надати пояснення по суті справи, не розглянули клопотання позивача про відкладення розгляду справи, не надали йому часу для запрошення адвоката та можливості скористатися правовою допомогою, чим порушили його право на захист та інші права, гарантовані Конституцією України та ст. 268 КУпАП.

Ухвалою Саратського районного суду від 19 липня 2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.21-22).

Ухвалою суду від 22 липня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судовий розгляд справи з повідомленням учасників справи (а.с. 28).

Представник позивача адвокат Кожокар Т.Я. у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, якого належним чином повідомили про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, відповідно до ч.1 ст. 205 КАСУ його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в позові ОСОБА_1 у повному обсязі.

Послався на те, що поліцейськими було дотримано процедуру розгляду адміністративних справ за фактами скоєння адміністративних правопорушень позивачем, в результаті чого були складені законні постанови. Зазначив, що зі змісту позову ОСОБА_1 , він не заперечує факт керування транспортним засобом за відсутністю страхового поліса та не пройденого технічного огляду. Щодо керування автомобілем з непристебнутим ременем безпеки, на думку представника відповідача, позивач не надав жодного доказу своєї невинуватості.

Представник відповідача у відзиві звернув увагу суду на те, що, якщо кожен порушник буде не визнавати свою вину та звинувачувати в неправомірних діях співробітників поліції, то після уникнення ним покарання і відчуття безкарності, ним повторно будуть порушені ПДР, якими він створить небезпечні ситуації для інших учасників дорожнього руху (а.с.57-64).

Треті особи Галкін А. А. та Захаров Р. С. були належним чином неодноразово повідомлені про день, час та місце розгляду справи, проте до суду не прибули, на повідомили суд про поважні причини неприбуття (а.с.29,32,45,74)

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомив суду, що 30 червня 2021 року на автомобілі FORD TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням його брата ОСОБА_1 , вони рухались з м.Арциз у напрямку смт.Сарата Одеської області. ОСОБА_1 був пристебнутим ременем безпеки, рухався зі швидкістю не більше 20 км/год. При виїзді з м.Арциза за залічничним переїздом автомобіль зупинили поліцейські та попросили ОСОБА_1 показати посвідчення водія та документи на транспортний засіб, що останній і зробив. Після чого поліцейські попросили надати документи щодо проходження автомобілем технічного огляду та страховий поліс. Пояснень позивача поліцейські не слухали, права йому не роз`яснювали лише повідомили, що винесуть стосовно нього постанови про накладення штрафу. ОСОБА_1 клопотав про допит свідка ОСОБА_2 та про відкладення розгляду справи, щоб він міг запросити адвоката для надання правової допомоги, але поліцейські відмовили позивачу.

Заслухавши представника позивача адвоката Кожокар Т.Я., свідка ОСОБА_6 , дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що 30 червня 2021 року о 15:45 годині інспектором СРПП ВП № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області Захаровим Р.С. в м. Арциз, вул. Акерманська, була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 934755, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

У постанові зазначено, що 30 червня 2021 року о 15:31 годині по вулиці Акерманській в м. Арциз Болградського району Одеської області ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки FORD TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов його, чим порушив п.п. 31.3б Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП (а.с. 15, 38).

Частина 3 ст. 121 КУпАП встановлює , що керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 31.3 б Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), про порушення якого вказано інспектором у оскаржуваній постанові серії БАБ № 934755, визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Отже, зазначена норма Правил дорожнього руху є бланкетною та відсилає до інших норм законодавства України. Статтею 35 Закону України "Про дорожній рух" чітко врегульовано та встановлено випадки проходження обов`язкового технічного контролю; перелік транспортних засобів, які не підлягають обов`язковому технічному контролю, періодичність проходження обов`язкового технічного контролю тощо.

Разом з тим, постанова не містить конкретного та повного описання об`єктивної сторони правопорушення, а саме: у зв`язку з чим та на підставі якого нормативного акту транспортний засіб марки FORD TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_1 підлягає обов`язковому технічному контролю.

Отже, в цій постанові, а саме в описі обставин та суті адміністративного правопорушення відсутня об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.121 КУпАП, що свідчить про протиправність такої постанови.

Крім того, 30 червня 2021 року о 15:45 годині інспектором СПРР ВП № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області Галкіним А.А. в м. Арциз, вул. Акерманська, була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 394461, якою постановлено: "застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення згідно до ч.2 ст. 36 приєднано до постанови ЕАН 4423327".

У постанові вказано, що 30 червня 2021 року о 15:31 годині по вулиці Акерманській в м. Арциз Болградського району Одеської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки FORD TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , без полісу обов`язкового страхування УПВВНТЗ, чим порушив п.п. 2.1 г Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП (а.с. 14, 39).

30 червня 2021 року о 15:55:54 годині інспектором СПРР ВП № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області Галкіним А.А. в м. Арциз, вул. Акерманська, була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4423327, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

У постанові зазначено, що 30 червня 2021 року о 15:41 годині по вулиці Акерманській в м. Арциз Болградського району Одеської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки FORD TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з непристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП (а.с. 13, 40).

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.3 в Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), про порушення якого вказано інспектором у оскаржуваній постанові серії ЕАН № 4423327, визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Відповідно до ч.1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.1 г Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), про порушення якого вказано інспектором у оскаржуваній постанові серії БАБ № 934755, визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положеннями ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 року поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною першою, другою статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частинами 1, 2 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з частинами 1, 2 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За положеннями ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В оскаржуваних постановах інспектора поліції зазначили, що в вину позивачу ставиться керування транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки, без полісу обов`язкового страхування та без проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю.

Суд погоджується з посиланням позивача щодо недотримання відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що всі постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містять підпису ОСОБА_1 щодо роз`яснення йому прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, а також порядку та строку оскарження постанови, встановленого ст.289 КУпАП.

Доказів на спростування цих доводів відповідач не надав.

Між тим, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором та поліцейським СРПП) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Зазначена правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 по справі № 295/3099/17 та від 13.02.2020 року по справі № 524/9716/16-а, від 05.03.2020 по справі №607/7987/17.

Крім того, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на відповідача.

Зазначена правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17.

Відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху щодо керування транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки, без полісу обов`язкового страхування та без проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю, не надано жодних доказів.

Отже, відповідачем не доведено, всупереч вищевказаним вимогам законодавства, правомірності винесених поліцейськими постанов про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 4423327 від 30.06.2021; серії БАВ № 394461 від 30.06.2021; серії БАБ № 934755 від 30.06.2021.

Посилання представника відповідача на те, що позивач не надав жодного доказу своєї невинуватості, суд відкидає, тому що обов`язок доказування правомірності винесення постанов покладено на відповідача.

Ствердження представника позивача про те, що факт відсутності у позивача страхового полісу та факт керування автомобілем, який не пройшов обов`язкового технічного огляду не потребує доказування, тому що зі змісту позову ОСОБА_1 вбачається, що він не заперечує факт керування транспортним засобом за відсутністю страхового поліса та не пройденого технічного огляду, суд вважає безпідставними. При цьому суд враховує висновки Верховного Суду у справі №177/525/17, викладені у постанові від 08.07.2020 року, згідно яких навіть факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Доказів, які б свідчили про наявність вини позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, за які він був притягнутий до відповідальності, матеріали справи не містять.

Між тим, на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт. Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідачем не доведено фактів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 121, ч.5 ст.121 та ч.1 ст. 126 КУпАП, а також порушений порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому оскаржувані постанови підлягають скасуванню, а провадження у справах підлягає закриттю.

У відповідності до ч.2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Копії оскаржуваних постанов не були вручені ОСОБА_1 на місці винесення постанов, як це встановлено ст. 285 КУпАП, а були направлена йому нарочно 06 липня 2021 року, що підтверджується супровідним листом від 06.07.2021 за № 64.1/2-82 відділення поліції № 1 Болградського районного відділу поліції (а.с.12).

Позовна заява подана до Саратського районного суду 16 липня 2021 року (а.с.2), тобто у межах десятиденного строку, визначеного частиною 2 ст. 286 КАС, тому суд не вбачає підстав для поновлення позивачу строку на звернення до суду.

Частинами 3, 4 статті 286 КАС встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов.

Згідно зі статтею 139 КАС України судові витрати слід покласти на відповідача ГУНП в Одеській області.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови у справах про адміністративні правопорушення серії ЕАН № 4423327 від 30 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП та серії БАВ № 394461 від 30 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесені поліцейським СРПП старшим сержантом поліції відділення поліції № 1 (м.Арциз) Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Галкіним Андрієм Анатолійовичем.

Справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 934755 від 30 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП, винесену інспектором СРПП лейтенантом поліції відділення поліції №1 (м.Арциз) Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Захаровим Русланом Сергійовичем.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 20 грудня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Кожокар Тетяна Яківна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 003703, видане КДК Одеської області 20.03.2019 р.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Одеській області, юридична адреса: вул.Єврейська, 12, м.Одеса, .

Треті особи: Галкін Андрій Анатолійович старший сержант поліції поліцейський СРПП відділення поліції № 1 (м.Арциз) Болградського районного відділу поліції, юридична адреса: 68702, м.Болград, Одеська область, Проспект Соборний, 97, .

Захаров Руслан Сергійович, лейтенант поліції інспектор СРПП відділення поліції № 1 (м.Арциз) Болградського районного відділу поліції, юридична адреса: 68702, м.Болград, Одеська область, Проспект Соборний, 97, .

Суддя А. І. Бучацька