Справа № 160/1444/21
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 160/1444/21

адміністративне провадження № К/9901/43278/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області

на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2021 року

у справі №160/1444/21

за позовом ОСОБА_1

до Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, в якому просив:

- стягнути з Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за листопад 2020 року в розмірі 5873,28 грн.;

- стягнути з Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 заборгованості по вихідній допомозі у зв`язку з звільненням в розмірі 117945 грн.;

- стягнути з Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12 листопада 2020 року по 01 лютого 2021 року в розмірі 52115,10 грн.;

- стягнути з Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 15000 грн. у відшкодування спричиненої його діями моральної шкоди.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області щодо проведення з позивачем розрахунку при звільненні в день звільнення. Стягнуто з Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, а саме з 13 листопада 2020 року по 19 листопада 2020 року (включно) у розмірі 4571,50 грн. (914,30 грн. х 5 робочих днів).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року скасовано в частині відмови у задоволені позовної вимоги щодо стягнення з Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 заборгованості по вихідній допомозі у зв`язку з звільненням в розмірі 117945 грн. та ухвалено нове рішення в цій частині яким, стягнуто з Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 заборгованість по вихідній допомозі у зв`язку з звільненням в розмірі 117945 грн.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року залишено без змін.

29 листопада 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2021 року у справі №160/1444/21.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Разом з цим, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень встановлено, що ОСОБА_1 перебував на посаді старости на території сіл Кочережки, Жолобок, Підлісне Вербківської об`єднаної територіальної громади та спірні правовідносини у цій справі склались з приводу проходження позивачем публічної служби, а отже в розумінні частини 6 статті 12 КАС України є справою незначної складності.

Позивач не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні Закону України "Про запобігання корупції". Згідно з останньою під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, зокрема віднесено особи, посади яких частиною першою статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" віднесені до першої - третьої категорій посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першою статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посада старости села відноситься до шостої категорії посад в органах місцевого самоврядування, а отже позивач не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні Закону України "Про запобігання корупції".

Враховуючи, що дана справа є справою незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги про наявність одного з випадків, визначених підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів констатує, що скаржником не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційних скаргах відсутні та такі обставини не встановлені судом з поданих матеріалів касаційних скарг.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Разом з тим, Суд також враховує позицію висловлену Європейським Судом з прав людини в ухвалі від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18). Суд визнав, що заява є неприйнятною ratione materiae у сенсі п. 3 (а) ст. 35 Конвенції і має бути відхилена відповідно до п. 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. В ухвалі також ідеться, що в контексті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак у цій справі тією мірою, в якій заявниця ставила питання щодо справедливості провадження в судах першої і другої інстанцій, ЄСПЛ не визнав, що мали місце порушення процесуальних гарантій пункту 1 статті 6 Конвенції.

Також Суд звертає увагу скаржника, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2021 року у справі №160/1444/21.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

..................................

..................................

..................................

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко

Судді Верховного Суду