Справа № 640/35887/21
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

08 грудня 2021 року м. Київ № 640/35887/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Смолій І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м.Київ, пров.Нестерівський, 3-5) до Міністерства охорони здоров`я України (01021, м.Київ, вул.Грушевського, 7) про часткове визнання протиправним та нечинним наказу від 01.11.2021 року №2393,

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (надалі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва (далі - суд) з адміністративним позовом до Міністерства охорони здоров`я України (надалі - відповідач) про часткове визнання протиправним та нечинним наказу від 01.11.2021 року №2393.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд зупинити дію наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 01.11.2021 № 2393, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.11.2021 за № 1452/37074, в частині застосування пункту шостого (6. Підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83) Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153, до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (), до моменту набрання законної сили судовим рішенням по цій справі.

В обґрунтування поданої заяви заявником зазначено, що з метою забезпечення епідемічного благополуччя населення України та попередження інфекцій наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 № 2153 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.10.2021 за № 1306/36928) було затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Зміни до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 01.11.2021 № 2393 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.11.2021 за № 1452/37074) набувають чинності Зміни до вищевказаного Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням.

Відповідно до Змін зазначений Перелік доповнюється новими пунктами, зокрема доповнюється пунктом 6, за яким обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, також підлягають - працівники підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83 (п.6).

У цьому Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83, у розділі «Паливно-енергетичний комплекс» у підрозділі «м. Київ» вказана позиція: « 00135390 ПАТ «Укрнафта». Тобто, Кабінетом Міністрів України віднесено ПАТ «Укрнафта» до об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, що потребує обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 усіма працівниками позивача.

Однак, як зазначає позивач, держава не є власником частки статутного капіталу (фонду) Публічного акціонерного товариства «Укрнафта».

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 150, ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглядаючи та вирішуючи по суті подану заяву, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Позивач також, в обґрунтування заяви зазначає, що відповідно до Указу Президента України «Про корпоратизацію підприємств» від 15.06.1993 №210/93 та наказ Державного комітету України по нафті і газу від 23.02.1994 № 57, якими було засновано Відкрите акціонерне товариство «Укрнафта» шляхом перетворення з державного підприємства «Виробниче об`єднання «Укрнафта».

25.05.1998 постановою Кабінету Міністрів України № 747 утворено Національну акціонерну компанію «Нафтогаз України» у формі відкритого акціонерного товариства. Статутний фонд НАК «Нафтогаз України» було сформовано шляхом передачі до нього пакетів акцій, залишених у державній власності низки відкритих акціонерних товариств.

Тобто, держава, в особі Кабінету Міністрів України, розпорядилась належною їй на праві власності часткою в статутному фонді ВАТ «Укрнафта», передавши пакет акцій в розмірі 50% плюс одна акція до статутного фонду Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» ще в 1998 році.

Тобто, держава не є власником частки статутного капіталу (фонду) Публічного акціонерного товариства «Укрнафта».

Вищевказана правова позиція була підтверджена численною судовою практикою, за якою: власником акцій ВАТ «Укрнафта» є НАК «Нафтогаз України» і держава не є учасником Товариства; НАК «Нафтогаз України» є власником контрольного пакету акцій ВАТ «Укрнафта», а не держава, при цьому Кабінет Міністрів України або інші органи державної влади не є суб`єктами, що здійснюють управління ВАТ «Укрнафта»; переданий до статутного фонду НАК «Нафтогаз України» пакет акцій є власністю саме НАК «Нафтогаз України», як самостійного суб`єкта господарювання, юридичної особи, у зв`язку з чим кошти ВАТ «Укрнафта» не є державними коштами; ВАТ «Укрнафта» не є суб`єктом господарювання, частка у статутному капіталі (статутному фонді) якого належить державі, а також не є дочірнім підприємством суб`єкта господарювання, учасником якого є держава.

Також, Фондом державного майна України було зазначено, що державний пакет акцій Товариства було передано до статутного капіталу НАК «Нафтогаз України» і в Реєстрі корпоративних прав держави, який є складовою Єдиного реєстру об`єктів державної власності, акції ПАТ «Укрнафта» не обліковуються. Аналогічна інформація про відсутність державної частки у статутному капіталі Позивача була отримана від Національного депозитарія України.

ПАТ «Укрнафта» не належить до об`єктів державної власності, але незважаючи на ці обставини Товариство включено до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Відповідно до пп.1 п.46-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 (далі - Постанова №1236) керівники державних органів (державної служби), керівники підприємств, установ та організацій забезпечують контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021 № 2153.

Згідно з пп.2 п.41-6 вищевказаної Постанови №1236 керівники державних органів (державної служби), керівники підприємств, установ та організацій забезпечують відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я.

У зв`язку з тим, що Кабінетом Міністрів України безпідставно віднесено Товариство до об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки, а Міністерством охорони здоров`я України визначено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням: працівники ПАТ «Укрнафта» підлягають обов`язковому профілактичному щепленню проти гострої респіраторної хвороби COVID-19; відсторонюються від роботи (виконання робіт) працівники ПАТ «Укрнафта», які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я.

Відсторонення працівників ПАТ «Укрнафта» від роботи (виконання робіт) буде мати лише негативні наслідки для господарської діяльності Товариства, оскільки це призведе до неможливості здійснювати видобуток нафти та газу у запланованих обсягах, переробку вуглеводнів у необхідних обсягах, зменшить продаж нафтопродуктів на автозаправних та газозаправних станціях позивача.

Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо, зокрема невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень позивача відносно того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити реалізацію виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить позивач, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" (Заява №11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

В постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №826/9263/17 зазначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен пересвідчитися в тому чи існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Перевіривши зазначені у поданій заяві доводи позивача щодо можливих негативних наслідків для позивача, а також на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, суд прийшов до висновку про обґрунтованість поданої заяви та, як наслідок, про наявність підстав та необхідність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки, за переконанням суду, дійсно невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду поданої заяви не є вирішенням публічно-правового спору по суті без фактичного його розгляду судом. Вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, суд вважає вимушеним заходом, оскільки, як уже зазначено у даному судовому рішенні, невжиття заходів забезпечення позову призведе до негативних наслідків, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72, 77, 150, 151, 154, 241-243, 248 КАС України, суд -

ухвалив:

1. Заяву про забезпечення адміністративного позову - задовольнити.

2. Зупинити дію наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 01.11.2021 року № 2393, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.11.2021 р. за № 1452/37074, в частині застосування пункту шостого (6. Підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 року № 83) Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 року №2153, до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (ідентифікаційний код юридичної особи в ), до моменту набрання законної сили судовим рішенням по цій справі.

3. Дана ухвала підлягає негайному виконанню згідно з ч. 1 ст. 156 КАС України.

4. Дана ухвала може бути пред`явлена до виконання у порядку та спосіб, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Стягувач: Публічне акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м.Київ, пров.Несторівський, 3-5, ).

Боржник: Міністерство охорони здоров`я України (01021, м.Київ, вул.Грушевського, 7, ).

Роз`яснити, що дана ухвала діє до вирішення адміністративної справи по суті та набрання судовим рішенням у вказаній справі законної сили. Дана ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Смолій