Справа № 380/10880/21
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/10880/21 пров. № А/857/19784/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційні скарги Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України та представника ОСОБА_1 - адвоката Каверіна Сергія Миколайовича на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року, прийняте суддею Хома О.П., в м.Львові, в порядку спрощеного позовного провадження, у справі № 380/10880/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2021 року, ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Каверін С.М., звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно з урахуванням липня 2013 року як базового місяця; зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, виплату здійснити із урахування виплачених сум; визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 30.09.2019 з урахуванням абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, виходячи з суми індексації у березні 2018 року, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу і розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 30.09.2019 з урахування абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, виходячи з суми індексації у березні 2018 року, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу і розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, виплату здійснити із урахування виплачених сум.

Позовні вимоги мотивує тим, що станом на день виключення із списків військової частини відповідач нарахував та виплатив йому грошове забезпечення не в повному обсязі. На адресу відповідача, представником позивача скеровано адвокатський запит про надання інформації щодо виплати позивачу індексації грошового забезпечення, на який відповідач повідомив про виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2014 по 30.09.2019 у сумі 52 421 грн 74 коп. Представником позивача також скеровано адвокатський запит щодо надання інформації про помісячну нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 2015 року до часу звільнення з військової служби - 2019 року, з зазначенням взятого при розрахунку індексації базового місяця. Як повідомив відповідач, нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 проводилося відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2013 № 1013 з врахуванням базових місяців для нарахування індексації грошового забезпечення липня 2013 року та березня 2018 року. Позивач вважає, що відповідачем не правильно здійснено нарахування індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно, оскільки базовим місяцем для нарахування такої відповідно до положень Порядку № 1078 повинен бути січень 2008 року. Щодо нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 30.09.2019, то таке повинно здійснюватися з урахування абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, виходячи з суми індексації у березні 2018 року, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу і розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно з урахуванням липня 2013 року як базового місяця.

Зобов`язано відповідача перерахувати відповідачу індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно з урахуванням січня 2008 року як базового місяця та виплатити із урахування виплачених сум.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Сторони подали апеляційні скарги, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин справи.

Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України в обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що базовий місяць для нарахування індексації у позивача протягом служби з 2008 року змінювався неодноразово, у зв`язку із зміною посади, зміною складових грошового забезпечення, як то надбавка за вислугу років, тощо.

З 01.12.2015 року будь-яке зростання доходів громадян, в тому числі військовослужбовців, мало наслідком зміну базового місяця для нарахування індексації.

Зазначає, що судом не взято до уваги, що зміна тарифних ставок в період з 01.12.2015 по 01.03.2018 не відбувалась.

Зміни розмірів посадових окладів відбулись: 01.01.2008 після набрання чинності постановою Кабінету міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», 01.03.2018 після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Оскільки в період з 01.12.2015 по 01.03.2018 розміри тарифних окладів не змінювались, а зміна тарифних окладів, на яку посилається позивач відбулась в минулому до 01.12.2015, підстави для зміни місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення («базового місяця») є відсутніми.

Крім того, судом не було надано належної правової оцінки та не враховано, що Порядок № 1078 ніколи не передбачав повернення до раніше встановлених «базових місяців», а передбачав лише поточну зміну «базового місяця» через зміну розмірів доходів.

Після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 01 березня 2018 року позивачу було збережено місяць для обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації грошового забезпечення (базовий місяць) «листопад 2016 року».

З 01 березня 2018 року, у зв`язку із зміною (підвищенням) розмірів посадових окладів на підставі постанови Кабінету Міністрів від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», позивачу був змінений місяць для обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації грошового забезпечення на «березень 2018 року».

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким позов залишити без розгляду, у зв`язку з пропущенням позивачем строку звернення до суду.

Представник позивача апеляційну скаргу в частині відмови у позові, обгрунтовує тим, що він в позові навів розрахунок та просив перевірити правомірність бездіяльності відповідача в частині не врахування окремих положень Порядку № 1078. Відповідач враховуючи лише положення абз. 1, 2 п. 5 Порядку № 1078 не визначав розмір індексації, оскільки відповідно до цих норм значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків та обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Відповідач у березні 2018 року місяці підвищення доходу військовослужбовців, не порівнював розмір підвищення доходу позивача з розміром індексації, що склалася у місці підвищення цього грошового доходу, оскільки у цей період індексацію взагалі не нараховував, тому не міг обчислити наростаючим підсумком розмір індексації позивача у березні 2018 року.

Просить скасувати рішення в частині відмови у позові та в цій частині ухвалити нове, яким позов задоволити.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу відповідача просить залишити без задоволення.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу позивача не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга представника позивача підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Державній прикордонній службі України.

Наказом начальника Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України Про особовий склад № 365-ОС від 12.08.2019 позивача звільнено з військової служби у запас за пп. б (за станом здоров`я) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та наказом начальника Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України Про особовий склад від 14.08.2019 № 369-ос ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 30.09.2019.

Представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом від 02.01.2020 щодо надання інформації про виплату позивачу індексації грошового забезпечення.

Відповідач листом від 09.01.2020 № 11/138 надав довідку від 09.01.2020, згідно до якої ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 по 30.09.2019 нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення в розмірі 52 421 грн 74 к.

Представник позивача направив відповідачу адвокатський запит від 09.03.2020 щодо надання інформації про помісячну нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 2015 року до часу звільнення з військової служби у 2019 році, з зазначенням взятого при розрахунку індексації базового місяця.

Відповідач листом від 18.03.2020 № 11/1846 повідомив про відсутність заборгованості із грошового забезпечення перед ОСОБА_1 та про нарахування індексації грошового забезпечення із застосуванням липня 2013 року та березня 2018 року як базових місяців.

Вважаючи дії відповідача протиправними, представник позивача в інтересах ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи частково позов дійшов висновку, що відповідач неправильно нарахував та не виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року з урахуванням базового місяця липня 2013 року, а тому зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року з урахуванням січня 2008 року та виплатити із урахуванням виплачених сум.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, в цій частині, виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з абзацами 1, 2 частини четвертої статті 9 № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно з статтею 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч.2).

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч.3).

У статті 1 Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII) визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Частинами першою-другою статті 5 Закону № 1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону № 1282-XII).

З метою реалізації Закону № 1282-XII постановою Кабінету Міністрів України від 17 березня 2003 року № 1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі Порядок № 1078).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку № 1078).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Отже, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум грошового забезпечення військовослужбовців.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, що також має значення для розрахунку їх пенсії за вислугу років, оскільки забезпечує дотримання прав осіб, які проходили військову службу, як складової конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 справа № 638/9697/17, від 30.09.2019 справа № 750/9785/16-а, від 20.11.2019 справа № 522/11257/16-а.

У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів № 1013 від 09.12.2015 (далі Постанова № 1013), яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення.

У редакції Постанови № 1013 від 09.12.2015 пункт 5 Порядку № 1078 викладено у такій редакції:

У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу….

Таким чином, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці (грошового забезпечення). За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Судом встановлено, що картками особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 за 2015 2017 роки підтверджується, що позивачу за 2014 та 2019 роки індексація грошового забезпечення нарахована та виплачена в розмірі 52 421 грн 74 к.

Відповідно до довідки про нараховану індексацію ОСОБА_1 за період з 01.07.2015 по 30.09.2019, відповідачем при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за вказаний період застосовано липень 2013 року як базовий місяць.

Згідно з Порядком № 1078 місяць, у якому підвищилося грошове забезпечення з урахуванням виплат, що входять до його складу (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), є базовим. У разі підвищення військовослужбовцю грошового забезпечення, для визначення базового місяця при проведенні індексації здійснюється порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації, що нараховується в місяці збільшення грошового доходу. При проведенні такого порівняння береться грошове забезпечення до підвищення у розрахунку за повний відпрацьований місяць та величина приросту індексу споживчих цін, на який нараховується індексація. Якщо відбувається підвищення грошового забезпечення на суму меншу, ніж сума індексації, має бути здійснено підвищення грошового забезпечення та додано суму індексації, визначену з урахуванням суми підвищення грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі Постанова № 1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Перелік одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил затверджено Додатком 25 до Постанови № 1294.

Згідно з абзацом 5 пункту 5 Порядку № 1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

В свою чергу схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена Постановою № 1294, яка набрала чинності з 01.01.2008.

Отже, з набранням чинності Постановою № 1294 відбулись зміни розміру тарифних ставок (посадових окладів) відповідних категорій військовослужбовців.

Постанова № 1294 втратила чинність 01 березня 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців та установлено для них нові додаткові види грошового забезпечення.

Підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з 01 січня 2008 року (після набрання чинності Постановою № 1294) по березень 2018 року (після втрати чинності Постановою № 1294), що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації, не відбувалося.

Отже, за період з грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року (включно) базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивачки за указаний період повинен бути січень 2008 року.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки індексація грошового забезпечення за спірний період була нарахована та виплачена позивачу з урахуванням неправильного базового місяця, то слід зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу індексацію грошового забезпечення за спірний період з врахуванням січня 2008 року як базового місяця.

Щодо позовних вимог в частині оскарження бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 30.09.2019 з урахуванням абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, виходячи з суми індексації у березні 2018 року, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу і розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 30.09.2019 з урахування абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, виходячи з суми індексації у березні 2018 року, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу і розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, то колегія суддів не погоджується з судом першої інстанції про їх безпідставність, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у період з 01.07.2015 по 30.09.2019 відповідачем для нарахування індексації за період з березня 2018 року по 30.09.2019 застосовано березень 2018 року як базовий місяць.

Питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації (фіксованої суми індексації, як її називає позивач) до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абз. абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку № 1078, яким передбачено, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Отже, для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: а) розмір підвищення грошового доходу особи, та б) суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу і встановлювати: чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці його підвищення.

Так, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то індексація не нараховується; якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 Порядку № 1078.

Разом з тим, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку № 1078 обов`язок визначення розміру підвищення грошового доходу працівника та суми індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу, а також встановлення факту перевищення розміру підвищення грошового доходу працівника над сумою індексації, що склалася у місяці його підвищення з метою вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) покладається безпосередньо на роботодавця.

Проте, відповідач у межах спірних правовідносин безпідставно оминув норми абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року), не встановив, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по вересень 2019 року.

Верховний Суд в постанові від 2304.2020 у справі № 816/1728/16 за результатом аналізу п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, також зазначив: «Таким чином, фіксована сума індексації виплачується до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення заробітної плати перевищить фіксовану суму індексації».

Отже, є таке поняття як «фіксована сума індексації», яка залишається після підвищення посадових окладів, якщо сума підвищення грошового доходу не перевищила суму індексації, що склалася у місяці підвищення посадових окладів, та виплачується до наступного підвищення посадових окладів (абз. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07. 2003 № 1078).

Колегія суддів вважає відсутність підстав для визнання вірним нарахування та виплату відповідачем сум індексації грошового забезпечення позивача за період з березня 2018 року по вересень 2019 року, оскільки відповідач не врахував положення абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку № 1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року) та не встановив, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу, дійшовши за таких обставин передчасного висновку про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по вересень 2019 року у фіксованому розмірі.

Щодо доводів відповідача в частині пропуску строків звернення до суду з позовом, то колегія суддів такі відхиляє, оскільки вважає, що індексація є виплатою, що здійснюється без обмежень будь-яким строком, оскільки така є складовою грошового забезпечення, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат, а тому строки вказані відповідачем не застосовуються.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржників у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України, відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних відносинах, колегія суддів вважає, що позов підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга представника позивача підлягає задоволенню, а рішення суду в частині відмови в задоволенні позову - скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Каверіна Сергія Миколайовича задоволити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року у справі № 380/10880/21, в частині відмови у задоволенні позову скасувати та в цій частині прийняти нове:

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 30.09.2019 з урахуванням абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, виходячи з суми індексації у березні 2018 року, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу і розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 30.09.2019 з урахування абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, виходячи з суми індексації у березні 2018 року, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу і розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, виплату здійснити із урахування виплачених сум.

В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року у справі № 380/10880/21, - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула