Справа № 380/10352/21
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

15 грудня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд:

в складі головуючої судді Потабенко В.А.,

за участі секретаря судового засідання Гулій М.Р., ,

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Заяць Б.Р, згідно наказу,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Львові заяву позивача про забезпечення позову ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у м. Львові про скасування приписів та їх зупинення,-

в с т а н о в и в:

15.12.2021 ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить:

- зупинити дію припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт, що виданий ОСОБА_2 31.05.2021 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові у порядку забезпечення адміністративного позову, відповідно до ст. 150 КАС;

- зупинити дію припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, що виданий ОСОБА_2 та винесений 31.05.2021 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові у порядку забезпечення адміністративного позову, відповідно до ст. 150 КАС.

Ухвалою від 30.06.2021 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді від 13.07.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.09.2021 заяву ОСОБА_2 про відвід судді Львівського окружного адміністративного суду Потабенко В.А. визнано необґрунтованою.

15.12.2021 від позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх. 94874). В обґрунтування заяви позивач зазначає, що винесення постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення підтверджує незаконність вказаних приписів Інспекції, а також є безумовною підставою скасування останніх. Зазначає, що у приписі Інспекції про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 31.05.2021 не конкретизовано, як саме позивач має усунути порушення, отже можна стверджувати про відсутність зазначення механізму виконання оскаржуваного припису. Позивач повідомляє , що подання позову по даній справі не зупиняє Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові від проведення позапланових перевірок. Так, листом від 06.08.2021 року № 006-вих-70071 Інспекція скерувала позивачу завірені копії направлення для здійснення позапланової перевірки приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також наказу про проведення позапланової перевірки від 03.08.2021 №459-П. Тобто, відповідач має намір перевірити виконання припису, що оскаржений; не дочекавшись рішення суду. Вказане свідчить про необхідність термінового зупинення приписів, що є предметом даного позову. Внаслідок незупинення дії вищезазначених приписів позивачу вже завдано та ще й далі буде завдаватись матеріальна шкода, яку компенсувати буде дуже не просто. У діях та приписах відповідача наявні очевидні ознаки порушення прав, свобод та інтересів ОСОБА_2 . Так, представниками відповідача орендарям приміщення за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено неправдиву інформацію, яка дискредитує ім`я позивача, статус цього приміщення тощо. Винесення завідомо незаконних приписів вже завдало чималої шкоди не тільки позивачу, а й людям, які могли працювати у цьому приміщенні та годувати свої сім`ї, економіці нашої країни в цілому. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії вказаних приписів може істотно ускладнити, та й навіть унеможливити поновлення порушених права позивача, зокрема на зайняття підприємницькою діяльністю у цьому приміщенні. Невідомо чи позивач зможе ще знайти орендарів у приміщення, адже економічна криза загострюється.

Згідно ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заву позивача про забезпечення позову, суддя зазначає наступне.

Забезпечення позову згідно ч. 2 ст. 150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд згідно ч. 2 ст. 151 КАС України може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За своїм змістом забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо не вжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

У свою чергу суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

Також, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

В даному контексті справи забезпечення позову шляхом зупинення дії приписів буде фактично вирішенням справи наперед.

Насамперед суд звертає увагу, що позивач звернулась до суду з позовом про скасування припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт, що виданий 31.05.2021 Інспекцією державного архітектурно будівельного контролю у м. Львові; скасування припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 31.05.2021 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові.

Суд акцентує увагу позивача, що рішення суду за таким позовом не потребує виконання. Їх значення полягає у констатації факту правомірності оскаржуваних приписів і позбавлення їх правових наслідків шляхом скасування. Тому у справі за таким позовом не може бути ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду. Отже і заходів забезпечення позову вони не потребують.

Щодо ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту чи поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, то суд звертає увагу, що у заяві про забезпечення позову не йдеться про ефективний захист порушених прав, за захистом яких позивач звернувся до суду. З огляду на це відсутні підстави забезпечення позову, передбачені у п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України.

Також суд вказує, що згідно ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

З урахуванням наведеного, позивач не може покликатись на ризики в своїй діяльності як на підставу забезпечення даного позову.

Щодо «очевидності» ознак протиправності приписів та порушення прав позивача, то пропри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваних приписів поза обґрунтованим сумнівом.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскаржених приписів, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що приписи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові явно суперечать вимогам закону за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України, порушують права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Крім того, відмовляючи у заяві про забезпечення позову, суд виходить з того, що позивачем подавалася аналогічна заява про забезпечення позову (тотожна прохальна частина) у даній адміністративній справі.

Так, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 з питань забезпечення позову по справі № 380/10352/21 - без змін.

Судом встановлено, що після відмови ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про забезпечення позову 20.07.2021 обставини справи не змінились. Позивачем не надано доказів того, що відповідач намагається приступити до проведення позапланової перевірки з метою перевірки виконання вимог приписів.

Таким чином здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог позивача щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» підстави для повернення судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 150, 152, 154, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі №380/10352/21 за позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у м. Львові про скасування приписів та їх зупинення відмовити.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України

Повний текст ухвали складений 20.12.2021.

Суддя Потабенко В.А.