Справа № 360/4847/20
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року справа №360/4847/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року у справі № 360/4847/20 (головуючий І інстанції Борзаниця С.В., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі Рубіжанське ОУПФУ, відповідач), в якому, з урахування уточненого позову, просила: визнати протиправним та скасувати рішення від 06.10.2020 року № 94 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2; зобов`язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 07.07.1992 року по 11.09.2020 року (а.с. 42-43).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Рубіжанського ОУПФУ від 06.10.2020 року № 94 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 01.10.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 119-127).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає, що відсутні підстави для призначення позивачу пенсії за віком за Списком № 2, зокрема, у зв`язку з недосягненням позивачем необхідного віку 55 років на дату звернення із заявою про призначення пенсії (а.с. 133-137).

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні.

Ухвалою суду від 22.12.2021 року замінено відповідача у справі - Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області правонаступником Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

11.09.2020 року позивач скористався сервісом веб-порталу Пенсійного фонду України призначення пенсії «в один дотик» та через особистий кабінет звернувся до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком з пакетом документів (а.с. 11, 102).

Рішенням Рубіжанського ОУПФУ від 18.09.2020 року № 88 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с. 104).

01.10.2020 року позивач скористався сервісом веб-порталу Пенсійного фонду України призначення пенсії «в один дотик» та через особистий кабінет звернувся до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії за вислугу років та пакетом документів (а.с. 109).

Рішенням Рубіжанського ОУПФУ від 06.10.2020 року № 94 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з недосягненням позивачем 55-ти річного віку та відсутності загального стажу роботи 25 років (а.с. 12).

В обґрунтування рішення зазначено, що трудова книжка НОМЕР_1 від 20.07.1987 року оформлена з порушенням п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року № 58 (далі - Інструкція), а саме - зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по- батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцеві роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по-батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється колишнє прізвище або ім`я, по-батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

У наданій трудовій книжці ОСОБА_1 міститься виправлення лише року народження без закреслення однією рискою всієї дати народження та внесення нових даних, як це передбачено п. 2.12 Інструкції.

Таким чином для підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 за трудовою книжкою НОМЕР_1 від 20.07.1987 року необхідно надати довідки, підтверджуючі стаж за періоди роботи, зазначені в трудовій книжці.

До страхового стажу не зараховані наступні періоди роботи ОСОБА_1 :

- на «Комунарському електромеханічному заводі» з 08.10.1987 року по 24.03.1988 року;

- в народному суді м. Комунарськ з 01.04.1988 року по 18.09.1989 року;

- на «Комунарському металургійному комбінаті» з 16.05.1991 року по 08.12.1991 року;

- на «Алчевському металургійному комбінаті» з 07.07.1992 року по 31.12.1997 року.

Також не зараховано до стажу роботи період навчання ОСОБА_1 в Комунарському індустріальному технікумі, оскільки до страхового стажу можливо зарахувати лише періоди навчання на денній формі (в скан-копїї диплома не зазначено форму навчання; в цей же період ОСОБА_1 згідно записів трудової книжки працювала).

До пільгового стажу за списком № 2 відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності, трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, зараховані періоди роботи ОСОБА_1 на Алчевському металургійному комбінаті з 01.01.1999 року по 19.12.1999 року, з 01.01.2000 року по 31.10.2014 року, з 01.07.2015 року по 31.08.2015 року, з 01.10.2015 року по 28.02.2017 року за даними персоніфікованого обліку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» з 01.07.2016 соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам, у тому числі за рахунок коштів Пенсійного фонду України, здійснюються через установи ПАТ «Державний ощадний банк України».

ОСОБА_1 додано до заяви про призначення пенсії реквізити з ПАТ КБ «Приватбанк».

Розглянувши надані документи, управлінням встановлено, що станом на 01.10.2020 року (дату звернення) загальний страховий стаж роботи ОСОБА_1 складає 22 роки 09 місяців 28 днів, стаж роботи за списком № 2 - 17 років 04 місяці 19 днів.

Отже, право на призначення пенсії за віком згідно з п.п. 2 п. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІУ ОСОБА_1 набуде після досягнення 55 - річного віку (з 28.05.2025 року), за наявності загального стажу роботи не менше 25 років.

Згідно ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії, стаж ОСОБА_1 станом на 01.10.2020 року складає 22 роки 09 місяців 28 днів, з нього: страховий стаж до 01.01.2004 року - 09 років 00 місяців 01 день; страховий стаж після 01.01.2004 року - 13 років 09 місяців 27 днів; в тому числі: робота за Списком № 2 - 17 років 04 місяці 19 днів. До стажу роботи позивачу зараховано такі періоди: з 27.07.1992 року по 26.07.1995 року - догляд за дитиною до 3 років - 03 р. 0 м. 00 дн.; з 01.01.1998 року по 31.12.1998 року -01 р. 00 м. 00 дн.; з 01.01.1999 року по 19.12.1999 року - Список № 2- 00 р. 11 м. 19 дн.; з 20.12.1999 року по 31.12.1999 року -01 р. 00 м. 12 дн.; з 01.01.2000 року по 31.12.2003 року - Список № 2 - 04 р. 00 м. 00 дн.; з 01.01.2004 року по 31.10.2014 року - Список № 2 - 10 р. 10 м. 00 дн.; з 01.11.2014 року по 30.06.2015 року - 01 р. 07 р. 27 дн.; з 01.07.2015 року по 31.08.2015 року - Список № 2 - 00 р. 02 м. 00 дн.; з 01.09.2015 року по 30.09.2015 року - 00 р. 01 м. 00 дн.; з 01.10.2015 року по 28.02.2017 року - Список № 2 - 01 р. 05 м. 00 дн.; з 01.03.2017 року по 31.10.2017 року -00 р. 08 м. 00 дн. (а.с. 105-106).

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.07.1987 року позивач з 08.10.1987 року по 24.03.1988 року працювала на Комунарському електромеханічному заводі на посаді учня слюсаря електромонтажника, 02.11.1987 року присвоєний 1 розряд; з 01.04.1988 року по 18.09.1989 року - в народному суді м. Комунарськ на посаді архіваріуса; з 16.05.1991 року по 08.12.1991 року - на Комунарському металургійному комбінаті в фасонолітейному цеху на посаді землероба 2 розряду; з 07.07.1992 року по 31.12.1997 року - на Алчевському металургійному комбінаті в фасонолітейному цеху на посадах стропальника 3 розряду, стерженщика ручної формовки 5 розряду, також є запис, що за результатами атестації робочого місця та умов праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах по списку 2 стерженщик ручної формовки (а.с. 44-85).

Відповідно до диплому серії НОМЕР_2 , виданого 30.06.1992 року, позивач з 1988 року по 23.06.1992 року навчалася в Комунарському індустріальному технікумі за спеціальністю «Ливарне виробництво чорних металів» (а.с. 116).

За п. 1 ч. 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються, у тому числі, пенсія за віком (п. 1 ч. 1 статті 9 Закону № 1058).

За п. 2 ч. 2 статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 26 Закону № 1058 визначені умови призначення пенсії за віком.

За ч. 1 статті 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

За п. 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року (далі Порядок № 221-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, «письмово повідомляє заявника» про те, які документи «необхідно подати» додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (абзац третій пункту 1.7 розділу І Порядку № 22-1).

За п. 2.1. розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком, серед інших, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Згідно абз. 2 пункту 1 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Згідно пункту 8 Порядку № 637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Згідно абз. 1 пункту 17 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За п. 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 3.3. розділу ІІІ Порядку № 22-1 визначено, що саме орган, що призначає пенсію, надає роз`яснення особам з питань призначення та виплати пенсій.

Пункт 4.7. розділу ІV Порядку № 22-1 також визначає, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Колегія суддів зазначає, що відповідач проігнорував вище зазначені нормативно визначені вимоги для належного прийняття та розгляду документів щодо призначення пенсії позивачу.

Враховуючи вимоги п. 4.7. розділу ІV Порядку № 22-1, саме відповідач як орган, що призначає пенсію, повинен всебічно, повно і об`єктивно розглянути усі подані документи, на підставі пункту 3.3. розділу ІІІ вказаного Порядку надати необхідні роз`яснення, і лише після цього вирішувати питання про наявність чи відсутність права особи на одержання пенсії.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач належним чином не оцінював подані позивачем документи, не надавав необхідних фахових роз`яснень (порушення п. 3 Порядку № 637), не пропонував в рамках наданих повноважень (п. 3.3. Порядку № 22-1) можливість виклику до пенсійного органу свідків (пункти 17, 18 Порядку № 637).

Щодо виправлень у трудовій книжці позивача лише року народження без закреслення однією рискою всієї дати народження та внесення нових даних відповідно до пункту 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року № 58, а також виправлень у запису № 1 дати (року) видачі наказу, та у запису № 9 у графі 2 «Дата» в колонці «рік» колегія суддів зазначає, що належне заповнення трудових книжок відноситься до обов`язків роботодавця, а не робітника позивача по справі. Крім того, дати народження та інші виправлені відомості можливо перевірити та встановити в комплексі на підставі інших наданих документів: копії паспорту, довідок тощо.

Щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи позивача з 08.10.1987 року по 24.03.1988 року на «Комунарському електромеханічному заводі»; з 01.04.1988 року по 18.09.1989 року в народному суді м. Комунарськ; з 16.05.1991 року по 08.12.1991 року на «Комунарському металургійному комбінаті»; з 07.07.1992 року по 31.12.1997 року на «Алчевському металургійному комбінаті».

Колегією суддів встановлено, що трудова книжка позивача має необхідні дані за спірні періоди, які свідчать про роботу з 08.10.1987 року по 24.03.1988 року на Комунарському електромеханічному заводі на посаді учня слюсаря електромонтажника, 02.11.1987 року присвоєний 1 розряд; з 01.04.1988 року по 18.09.1989 року - в народному суді м. Комунарськ на посаді архіваріуса; з 16.05.1991 року по 08.12.1991 року - на Комунарському металургійному комбінаті в фасонолітейному цеху на посаді землероба 2 розряду; з 07.07.1992 року по 31.12.1997 року - на Алчевському металургійному комбінаті в фасонолітейному цеху на посадах стропальника 3 розряду, стерженщика ручної формовки 5 розряду, також є запис, що за результатами атестації робочого місця та умов праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах по списку 2 стерженщик ручної формовки.

Позивачем надавались до Рубіжанського ОУПФУ наступні документи: копію наказу від 16.09.1994 року № 418 про підтвердження права на пенсію на пільгових умовах по спискам №1 та № 2, копію виписки з постанови ОАО «АМК» від 29.12.1997 року № 308 «Про результати атестації місць за умовами роботи», постанови «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» від 29.12.1997 року № 308, 29.11.2000 року № 229, 31.12.2003 року № 323, 21.04.2005 року № 60, 30.12.2008 року № 177, 11.10.2013 року № 111, які не були прийняті (а.с.22-36).

За встановлених обставин до спірних правовідносин застосуванню підлягають так звані «намібійські винятки» Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

При цьому згідно законодавства, яке діяло станом на час внесення відповідних записів в трудову книжку позивача, проведення атестації робочих місць та внесення відповідних записів у трудову книжку працівника відносилося до повноважень та обов`язків роботодавця, а не позивача.

З практики Європейського суду з прав людини слідує таке: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Посилання відповідача як на підставу для відмови в задоволенні заявлених вимог на ті обставини, що позивач не досягла визначеного законодавством 55-річного віку є незмістовним, оскільки відповідач зовсім не аналізував та не надавав правової оцінки положенням статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії), згідно якої працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Щодо відкриття позивачем банківського рахунку в АО КБ «ПРИВАТБАНК».

За ст. 47 Закону № 1058 пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 637 від 05.11.2014 року (зі змінами від 14.03.2016 року) передбачено, що виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені внутрішньо переміщеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому, з компенсацією витрат за надання таких послуг, передбачених укладеним відповідно до пункту 3 цієї постанови тристороннім договором. Зазначений порядок виплати не порушує право позивача на отримання пенсії, оскільки позивач самостійно може відкрити відповідний рахунок в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» для отримання сум пенсії.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зарахування до страхового стажу періодів роботи з 08.10.1987 року по 24.03.1988 року на «Комунарському електромеханічному заводі»; з 01.04.1988 року по 18.09.1989 року в народному суді м. Комунарськ; з 16.05.1991 року по 08.12.1991 року на «Комунарському металургійному комбінаті»; з 07.07.1992 року по 30.04.1997 року на «Алчевському металургійному комбінаті»; до пільгового стажу період роботи з 01.05.1997 року по 31.12.1997 року на «Алчевському металургійному комбінаті» на посаді стерженщика ручної формовки 5 розряду.

При цьому, період навчання позивача підлягає додатковій перевірці, оскільки відповідач проігнорував свої обов`язки, визначені пунктом 4.7. розділу ІV Порядку № 22-1 стосовно всебічного, повного і об`єктивного розгляду усіх поданих документів, на підставі пункту 3.3. розділу ІІІ вказаного Порядку не надавав необхідних роз`яснень позивачу стосовно необхідності надання уточнюючих документів відносно форми навчання в Комунарському індустріальному технікумі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Рубіжанського ОУПФУ від 06.10.2020 року № 94 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 01.10.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України Луганської області залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року у справі № 360/4847/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Повний текст постанови складений 22 грудня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова