Справа № 640/35960/21
Суддя: Мамедова Ю.Т.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в забезпеченні доказів

21 грудня 2021 року м. Київ № 640/35960/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мамедова Ю.Т., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів, поданої до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі - суд) надійшла письмова заява представника ОСОБА_1 (далі - заявник) про забезпечення доказів (далі - подана заява) подана до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови.

У поданій заяві заявник просить суд забезпечити докази шляхом витребування у Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, доказів, а саме належним чином засвідченні копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №54925190 (з ідентифікатором доступу до АСВП) та копію виконавчого документа на підставі якого відкрито виконавче провадження №54925190.

В обґрунтування поданої заяви заявником зазначено зокрема, що позивачем вживались заходи щодо отримання оскаржуваних документів шляхом направлення до органу ДВС адвокатського запиту, проте жодної відповіді на адвокатський запит не було отримано, що унеможливлює подання до суду разом з позовною заявою копію оскаржуваного документа.

Вищезазначене, створює перешкоду позивачу в поданні оскаржуваних документів разом з позовною заявою, та можливо припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим.

Розгляд та вирішення поданої заяви судом призначено до судового розгляду у судове засідання.

У відповідне судове засідання представники сторін не прибули хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

При цьому, представником заявника заявлено письмове клопотання про розгляд поданої заяви у письмовому провадженні, у зв`язку із чим судом вирішено продовжити розгляд поданої заяви у порядку письмового провадження.

Розглянувши подану заяву суд зазначає наступне.

Так з поданої заяви і вбачається, що заявлений заявником спосіб забезпечення доказів полягає у зобов`язанні органу державної виконавчої служби надати належним чином засвідчену копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №54925190 (з ідентифікатором доступу до АСВП) та копію виконавчого документа на підставі якого відкрито виконавче провадження №54925190, для подачі позову до суду.

Відповідно до ч.ст.79 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Статтею 80 КАС України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 114 КАС України, особи за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Згідно з ч.1 ст. 116 КАС України, у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони потрібні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу у якої знаходяться докази.

Аналізуючи наведені положення КАС України, суд вважає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18.

Подана заявником заява про забезпечення доказів не містить жодних посилань на ризики чи загрози того, що докази, про забезпечення яких порушує питання заявник, можуть бути втрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим.

Тобто зазначена заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним статтею 114 КАС України.

Крім того, матеріали поданої заяви не містять доказів направлення адвокатського запиту на адресу органу державної виконавчої служби.

Виходячи зі змісту поданої заяви та обставин, зазначених заявником в її обґрунтування, суд вважає безпідставною подану заяву про забезпечення доказів у даній справі, оскільки заявником станом на момент розгляду даної заяви не наведено жодних обставин та фактів, підтверджених належними доказами, які б свідчили про те, що надання вказаних доказів стане згодом неможливим або ускладненим.

Таким чином, враховуючи вищезазначене в сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість поданої заяви та, як наслідок відсутність підстав для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 114, 117, 241-243, 248, 256,України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Ухвалу може бути оскаржено.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Мамедова