Справа № 200/13710/21
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі

22 грудня 2021 р. Справа №200/13710/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Загацької Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 відповідно до тексту якого позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 30.05.2019 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 грн, відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463 гривні 15 копійок за період з 01.03.2018 по 30.05.2019 включно в сумі 66803 гривні 28 копійок, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 з урахуванням раніше виплачених сум.

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач зазначив, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.02.2021 у справі №200/9252/20-а відповідачем виплачена на користь позивача індексація грошового забезпечення із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січень 2008 року за період з 31.07.2016 по 28.02.2018 включно в сумі 64982,45 грн. Вважає, що відповідачем в порушення абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення не виплачено щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення в розмірі 4463,15 грн в місяць, а виплачено тільки поточну індексацію грошового забезпечення в загальній сумі 612,31 грн. Вказує, що відповідно до абзацу 5 п. 4 Порядку №1078 сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Крім того зазначає, що грошове забезпечення позивача за період служби жодного разу не було менше прожиткового мінімуму. Тому в розрахунку індексації грошового забезпечення не вказано грошового доходу, що індексується (грошове забезпечення), а вказано прожитковий мінімум, так як індексація грошових доходів проводиться в межах прожиткового мінімуму. Проведений розрахунок індексації грошового забезпечення розроблений у відповідності до приписів Постанови №1078 та доповнений додатковими графами для більш розширеного розуміння порядку розрахунку індексації грошового забезпечення. Розрахунок проведено починаючи з січня 2008 року з метою висвітлення порядку розрахунку наростаючого індексу споживчих цін. Відповідачем за період з 01.03.2018 по 30.05.2019 не було виплачено позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення на загальну суму 66803,28 грн.

Відповідач в обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що відповідно до статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункту 6 Порядку № 1078, індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. У межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям ЗС України у 2016 - 2018 роках у Міністерства оборони України не було. З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 23.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с. 17-18).

ОСОБА_1 є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 від 03 жовтня 2017 року (а.с. 19).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив Військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , що не спростовується сторонами.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 30.05.2019 року № 156 (по строковій частині) старшого солдата ОСОБА_1 , заступника командира бойової машини-навідника-оператора 1 механізованого відділення 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 26 травня 2019 року № 119-РС за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 30 травня 2019 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а продовольчого забезпечення з 31 травня 2019 року. Вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до Добропільського ОМВК Донецької області для постановлення на військовій облік (а.с.16).

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі № 200/9252/20-а позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 31.07.2016 по 30.05.2019 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 31.07.2016 по 28.02.2018 - січень 2008, а в період з 01.03.2018 по 30.05.2019 - березень 2018 з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078; зобов`язання нарахувати та виплатити індексації грошового забезпечення за період з 31.07.2016 по 30.05.2019 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 31.07.2016 по 28.02.2018 - січень 2008, а в період з 01.03.2018 по 30.05.2019 - березень 2018 з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРОПУ НОМЕР_3 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) індексації грошового забезпечення за період з 31.07.2016 по 30.05.2019 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРОПУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 31.07.2016 року по 30.05.2019 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду від 02.02.2021 року набрало законної сили 14 травня 2021 року на підставі ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2021 року.

Судом встановлено, що на виконання рішень суду від 11.12.2020 року у справі №200/9321/20-а та від 02.02.2021 року у справі № 200/9252/20-а відповідачем виплачено компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки в розмірі 14782,99 грн. 23 червня 2021 року, та відповідно проведено нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 31.07.2016 року по 30.05.2019 року в розмірі 64982,45 грн. 19 серпня 2021 року, що підтверджується випискою з карткового рахунку позивача (а.с. 14).

Вказані обставини не спростовується відповідачем.

Позивач вважає, що відповідачем в порушення абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення не виплачено на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення в розмірі 4463,15 грн. в місяць, а виплачено тільки поточну індексацію грошового забезпечення в загальній сумі 612,31 грн та за період з 01.03.2018 по 30.05.2019 не було виплачено позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення на загальну суму 66803,28 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Положеннями ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Приписами ч. 1 ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином нормами процесуального закону встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для зобов`язання відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вказані правові норми мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту - визнати протиправною бездіяльність та зобов`язання нарахувати та виплатити відповідні суми - є одним із способів виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.02.2021 року у справі № 200/9252/20-а. Отже, спір у справі є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Суд вважає, що підставою звернення до суду з даним позовом є неналежне виконання, на думку позивача, судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Спір у справі, що розглядається, є тотожним спору у справі № 200/9252/20-а, що розглянув Донецький окружний адміністративний суд (рішення від 02.02.2021), оскільки він виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення. Відтак є підстави для закриття провадження у справі.

Вищезазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, а також в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 03.04.2019 по справі № 820/4261/18, від 21.12.2020 по справі № 440/1810/19.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2021 по справі №200/1088/21-а, від 25.11.2021 по справі №200/881/20-а

Відповідно до ч.2 ст.239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Оскільки під час розгляду справи суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, питання дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду не вирішувалось.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 238, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі №200/13710/21 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 30.05.2019 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 грн, відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078; зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463 гривні 15 копійок за період з 01.03.2018 по 30.05.2019 включно в сумі 66803 гривні 28 копійок, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 з урахуванням раніше виплачених сум.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтями 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 22.12.2021.

Суддя Т.В.Загацька