Справа № 260/2569/21
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 260/2569/21 пров. № А/857/18087/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

суддя у І інстанції Дору Ю.Ю.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складення повного тексту рішення 02 вересня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі ГУ ПФУ) щодо зниження відсотку його грошового забезпечення з 83 % до 70 % при перерахунку пенсії з 05 травня 2019 року;

зобов`язати ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року у розмірі 83% грошового забезпечення (основних та додаткових видів) у відповідності до вимог статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/4467/20 від 25 січня 2021 року та раніше виплачених сум.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року у справі № 260/2569/21, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позов було задоволено. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо зменшення основного розміру призначеної пенсії ОСОБА_1 з 83 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення для обчислення пенсії з урахуванням надбавок, які були нараховані при призначенні пенсії, починаючи з 01 квітня 2019 року.

Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача за вислугу років з 01 квітня 2019 року у розмірі 83 % грошового (основних та додаткових видів) забезпечення, відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» з урахуванням рішення Закарпатського окружного у справі № 260/4467/20 від 25 січня 2021 року та проведених виплат.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що відповідач вже вдруге внаслідок довільного трактування положень законодавства, що врегульовує порядок та умови пенсійного забезпечення військовослужбовців, порушує права позивача, здійснюючи перерахунок пенсії у невідповідному відсотковому розмірі. При цьому відповідач ігнорує рішення суду у справі № 260/257/19, у якому судом вже було вказано на необхідність обчислення пенсії позивача при її перерахунку у розмірі 83 % грошового забезпечення.

У апеляційній скарзі ГУ ПФУ просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

У обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

28 листопада 2019 року Закарпатським окружним адміністративним судом винесено рішення по справі № 260/257/19 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ, яким визнано протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 під час її перерахунку з 83 % від відповідних сум грошового забезпечення на 70%, починаючи з 01 січня 2018 року, та зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 83 % відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року з урахуванням раніше виплачених сум. На виконання вказано рішення відповідачем з 01 січня 2018 року здійснено перерахунок пенсії позивача, виходячи з 83 % від відповідних сум грошового забезпечення, що не заперечується сторонами.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/4467/20 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивача з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01 квітня 2019 року та зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року відповідно до статей 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про грошове забезпечення від 07 серпня 2020 року № 11/985 для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення ОСОБА_1 .

На виконання вказаного рішення відповідачем здійснено перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідно до оновленої довідки Адміністрації державної прикордонної служби України від 07 серпня 2020 року № 11/985 станом на 05 березня 2019 року. Однак при перерахунку розміру пенсії органом пенсійного фонду зменшено основний розмір пенсії з 83 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

ОСОБА_1 не погодився із таким діями ГУ ПФУ та звернувся до адміністративного суду із цим адміністративним позовом.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

У справі, що розглядається, предметом спору є протиправні дії ГУ ПФУ щодо зменшення основного розміру призначеної пенсії з 83 % до 70 % при перерахунку пенсії позивача на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/4467/20 від 25 січня 2021 року.

Фактично підставою звернення до суду стало неналежне виконання, на думку позивача, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/4467/20 від 25 січня 2021 року, яке набрало законної сили.

Вирішуючи спір про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у цій справі, суд першої інстанції надав оцінку діям відповідача при перерахунку пенсії позивача на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/4467/20 від 25 січня 2021 року.

Як слідує з описової частини рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/4467/20 від 25 січня 2021 року, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року, ОСОБА_1 заявлялись позовні вимоги до ГУ ПФУ про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку його пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01 квітня 2019 року та зобов`язання ГУ ПФУ перерахувати та виплачувати позивачу з 01 квітня 2019 року пенсію без обмеження її максимального розміру з урахуванням раніше виплачених сум відповідно до довідки Адміністрації державної прикордонної служби України за № 11/985 від 07 серпня 2020 року з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, виходячи із розміру 83% відповідних сум грошового забезпечення, відповідно до рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/257/19 від 28 листопада 2019 року.

Разом із тим, резолютивною частиною вказаного рішення визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивача з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01 квітня 2019 року та зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року відповідно до статей 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про грошове забезпечення від 07 серпня 2020 року № 11/985 для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення ОСОБА_1 .

При цьому у задоволенні позовної вимоги щодо відсоткового розміру пенсії позивача судом першої інстанції не відмовлено.

Таким чином, оскаржувані у цій справі дії ГУ ПФУ щодо зменшення позивачу відсоткового розміру його пенсії при здійсненні перерахунку на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про грошове забезпечення від 07 серпня 2020 року № 11/985 з 01 квітня 2019 року є повторним розглядом позовних вимог ОСОБА_1 , що були заявлені у справі № 260/4467/20.

Частина 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Також частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до положень частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Приписами статей 382-383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (частина 2 статті 382 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 Кодексу адміністративного судочинства України).

Апеляційний суд звертає увагу, що зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 382), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на викладене, у разі невиконання судового рішення позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Тож суд першої інстанції мав з`ясувати, чи не були оскаржувані дії, як стверджував заявник, пов`язані з виконанням судового рішення, чи є самостійним предметом спору.

Апеляційний суд, проаналізувавши предмет позову у цій справі, дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення (рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/4467/20 від 25 січня 2021 року), а обраний позивачем у цій справі спосіб захисту є одним із способів виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/4467/20 від 25 січня 2021 року.

Отже, спір у справі є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Відтак апеляційний суд дійшов висновку про наявність у спірних правовідносинах обставин, з якими стаття 382 Кодексу адміністративного судочинства України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Тому вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15.

Апеляційний суд вважає, що вирішуючи цей спір, суд першої інстанції не дослідив характер правовідносин, що виникли між сторонами та не звернув увагу, що підставою звернення до суду з даним позовом є невиконання судового рішення, як наслідок допустив порушення норм процесуального права, яке полягає у незастосуванні спеціальних правових норм, які передбачені статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Спір у справі, що розглядається, є тотожним спору у справі № 260/4467/20, що розглянута Закарпатським окружним адміністративним судом, оскільки він виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення. Відтак є підстави для закриття провадження у справі.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 311, 315, 319, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року скасувати та провадження у справі № 260/2569/21 закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
Н. М. Судова-Хомюк