Справа № 640/28909/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року м. Київ №640/28909/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головного управління Національної поліції у місті Києві
провизнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,
встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головного управління Національної поліції у місті Києві, в якому просила суд:

-визнати протиправними дії ГУНП в м. Києві щодо передчасного направлення виконавчого документу до Шевченківського РВДВС у м. Києві для примусового виконання;

-зобов`язати ГУНП в м. Києві відкликати з Шевченківського РВДВС у м. Києві виконавчий документ, через який щодо позивача відкрито виконавче провадження №66694965;

-визнати протиправними дії Шевченківського РВДВС у м. Києві щодо не направлення позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження №66694965;

-скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №66694965 від 13 вересня 2021 року.

Позовні вимоги позивач обгрунтовувала тим, що 01 жовтня 2021 року з мережі Інтернет стало відомо про перебування позивачки в Єдиному реєстрі боржників по виконавчому провадженню №66694965, яке відкрито державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Калюжним Є.Д. на підставі документу, виданого НПУ ГУНП в м. Києві. З Автоматизованої системи ВП позивач дізналась, що виконавче провадження відкрито 13 вересня 2021 року. Оскільки позивач не отримувала відповідну постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, дії останнього вважає протиправними. Водночас позивачу не відомо обставин притягнення її до відповідальності згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення, жодних постанов вона не отримувала, а відтак дії Головного управління Національної поліції у місті Києві є неправомірними. Як наслідок, постанову державного виконавця, ухвалену на підставі документу Головного управління Національної поліції у місті Києві, на думку позивача, слід скасувати.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 03 листопада 2021 року.

В зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному 03 листопада 2021 року справу знято з розгляду. Судове засідання призначено на 07 грудня 2021 року.

В судове засідання 07 грудня 2021 року прибув представник позивача, який підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Крім того зазначив, що у позовній заяві помилково дата постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження вказана як « 13 вересня», в той час як вірною є дата « 03 вересня».

Також в судове засідання 07 грудня 2021 року з`явився представник Головного управління Національної поліції у місті Києві, який заперечував проти задоволення позову. У відзиві на позов представник Головного управління Національної поліції у місті Києві вказав, що ОСОБА_1 20 квітня 2021 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та винесено постанову серії ЕГА №247146 від 20 квітня 2021 року. Листом Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 21 травня 2021 року №10839/125/48/04-2021 ОСОБА_1 надано час для добровільної сплати штрафу. Проте у встановлений термін штраф сплачено не було, в зв`язку з чим постанову серії ЕГА №247146 від 20 квітня 2021 року направлено для примусового виконання до Шевченківського районного відділу ДВС у м. Києві ГТУЮ у місті Києві.

Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не забезпечив явку представника у судове засідання 07 грудня 2021 року. Відзиву на позов не надано також. В той же час до суду надіслані через систему електронний суд матеріали виконавчого провадження №66694965.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача Головного управління Національної поліції у місті Києві, дослідивши матеріали справи, суд за згодою присутніх у судовому засіданні представника позивача та представника відповідача, вирішив завершити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, що підлягають примусовому виконанню, виконавчі документи визначені статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження».

У силу норм частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

В той же час, відповідно до частини четвертої цієї статті виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Дарницького управління поліції ГУНП в м. Києві серія ЕГА №247146 від 20 квітня 2021 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, передбачене частиною другою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за перебування в приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , без маски, яка прикриває ніс та рот, чим порушено постанову Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року. Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 170,00 грн.

Згідно з нормами статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень статті 285 КУпАП копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

У випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

З огляду на копію постанови серія ЕГА №247146 від 20 квітня 2021 року, наявну у матеріалах справи, остання не містить будь-якої інформації щодо вручення ОСОБА_1 згаданої постанови чи то відмови ОСОБА_1 від отримання цієї постанови, а також відсутні дані щодо направлення вказаної постанови позивачці рекомендованим листом. Інших доказів щодо обізнаності позивача з постановою Дарницького управління поліції ГУНП в м. Києві серія ЕГА №247146 від 20 квітня 2021 року матеріали справи не містять.

Відтак, відповідачем - Головним управлінням Національної поліції у місті Києві не доведено належними та допустимими доказами повідомлення ОСОБА_1 щодо застосування до неї адміністративного стягнення, чим порушено право позивачки бути обізнаним щодо притягнення до відповідальності та застосування стягнення, а також право оскаржити у встановленому порядку акт суб`єкта владних повноважень, яким до позивача застосовані негативні санкції, або ж сплатити штраф у добровільному порядку.

В постанові Дарницького управління поліції ГУНП в м. Києві серія ЕГА №247146 від 20 квітня 2021 року зазначено, що вона набирає законної сили 30 квітня 2021 року.

Частиною першою статті 291 КУпАП встановлено, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з нормами статті 307 Кодексу штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Згідно і статтею 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень статті 300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Орган Національної поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України.

Проте, за нормами статті 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Як наголошено вище, учасниками справи не надано доказів та не міститься їх у матеріалах справи, що постанову Дарницького управління поліції ГУНП в м. Києві серія ЕГА №247146 від 20 квітня 2021 року було вручено ОСОБА_1 20 квітня 2021 року, що остання відмовилась від отримання цієї постанови, що згадана постанова направлялась ОСОБА_1 рекомендованим листом, що отримана за адресою направлення чи повернулась кореспонденція не врученою. Відсутні докази оскарження позивачем постанови серії ЕГА №247146 від 20 квітня 2021 року

Також матеріали справи не містять доказів з приводу відстрочення виконання вищевказаної постанови.

З наведеного слідує, що у відповідності до положень статті 303 КУпАП постанова Дарницького управління поліції ГУНП в м. Києві серія ЕГА №247146 від 20 квітня 2021 року у разі несплати позивачем штрафу у встановлений строк мала бути звернута до примусового виконання до 20 липня 2021 року.

Утім, як вбачається із матеріалів виконавчого провадження ВП №66694965, постанова №247146 від 20 квітня 2021 року, видана НПУ ГУНП в м. Києві Дарницьке управління поліції стосовно боржника ОСОБА_1 , передана до виконання Шевченківському відділу державної виконавчої служби міста Київ - 3 вересня 2021 року.

В судовому засіданні представник Головного управління НПУ в м. Києві зауважував, що постанова серії ЕГА №247146 від 20 квітня 2021 року вчасно звернута до примусового виконання, на підтвердження чому надано копію заяви Дарницького управління поліції Головного управління НПУ у м. Києві №10839/128/48/04-2021 від 21 травня 2021 року, якою була направлена до Шевченківського відділу ДВС постанова стосовно ОСОБА_1 .

В той же час, з наявної в матеріалах виконавчого провадження ВП №66694965 аналогічної копії заяви Дарницького управління поліції Головного управління НПУ у м. Києві №10839/128/48/04-2021 від 21 травня 2021 року вбачається, що згідно штампу Шевченківського відділу ДВС на цій заяві, остання прийнята до виконання « 03.09.2021» за вх. №48900.

Наказом Міністерства юстиції України від 07 червня 2017 року №1829/5 затверджені

Правила ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, які встановлюють порядок документування діяльності з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), роботи з документами (далі - діловодство) та організації архіву в районних, районних в містах, міських, міськрайонних, міжрайонних відділах державної виконавчої служби відповідних міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, відділах примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, відділах примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - органи державної виконавчої служби), приватними виконавцями.

Відповідно до пункту 2 Правил автоматизація технологічних процесів обробки інформації в органах державної виконавчої служби та у приватного виконавця забезпечується автоматизованою системою виконавчого провадження (далі - Система), механізм функціонування якої визначено Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2016 року за № 1126/29256 (далі - Положення про автоматизовану систему).

Згідно з пунктом 6 Правил реєстрація вхідної кореспонденції здійснюється шляхом внесення відповідальною особою органу державної виконавчої служби, приватним виконавцем (відповідальною особою приватного виконавця) відомостей до Системи, крім виконавчих документів, виданих у формі електронних документів, реєстрація яких здійснюється у Системі автоматично.

Дата реєстрації і вхідний номер документа формуються Системою та проставляються у реєстраційному штампі, зразок якого наведено у додатку 1 до цих Правил, що розташовується у нижньому правому вільному від тексту куті першої сторінки документа.

За усним зверненням особи, яка подає документ, на першій сторінці наданої нею копії відповідальна особа органу державної виконавчої служби, приватний виконавець (відповідальна особа приватного виконавця) проставляють відмітку із зазначенням дати отримання документа, своєї посади, прізвища, ініціалів та підпису і повертають копію особі.

Вхідні документи, що надійшли до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, реєструються в журналі реєстрації загальної вхідної кореспонденції (додаток 2).

За даними про зареєстрований виконавчий документ Системою формуються журнал реєстрації документів про відкриття виконавчого провадження (додаток 3) та журнал обліку виконавчих проваджень (додаток 4). В органі державної виконавчої служби журнал обліку виконавчих проваджень ведеться окремо щодо кожного державного виконавця.

Згідно з пунктами 1 - 4 розділу III Правил кожному зареєстрованому виконавчому документу надається єдиний унікальний номер, який формується Системою (далі - номер виконавчого провадження).

Виконавчий документ та документи виконавчого провадження долучаються до обкладинки виконавчого провадження (додаток 8), яка формується Системою.

В органі державної виконавчої служби документи про відкриття виконавчого провадження (крім документів про відкриття виконавчого провадження в електронній формі) передаються відповідальною особою органу державної виконавчої служби державному виконавцю під підпис у журналі обліку виконавчих проваджень.

Державний або приватний виконавець після надходження до нього документів про відкриття виконавчого провадження у встановлений статтями 4, 26 Закону строк приймає рішення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання чи про відкриття виконавчого провадження.

В свою чергу, відповідно до пункту 6 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року №2432/5, Система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в органах державної виконавчої служби, у приватного виконавця, а саме: реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції та етапів її проходження; об`єктивний та неупереджений розподіл виконавчих документів між державними виконавцями; реєстрацію виконавчих дій та виготовлення документів виконавчого провадження; контроль за дотриманням строків вчинення виконавчих дій; надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження; централізоване зберігання документів виконавчого провадження в електронному вигляді; централізоване зберігання інформації про рахунки органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, відкриті для цілей виконавчого провадження, а також облік та звітність за сумами на цих рахунках; підготовку та формування статистичних даних, отриманих на підставі внесеної до Системи інформації; формування проєкту заяви державного виконавця про виплату винагороди; передачу документів виконавчого провадження до електронного архіву; формування Єдиного реєстру боржників; онлайн-сплату заборгованості за виконавчим провадженням.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Положення вхідна кореспонденція, в тому числі виконавчі документи, приймається й опрацьовується відповідальною особою органу державної виконавчої служби (приватним виконавцем, помічником або відповідальною особою приватного виконавця) і реєструється у Системі в день її надходження, крім виконавчих документів, виданих у формі електронних документів, реєстрація яких здійснюється у Системі автоматично. У разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, реєстрація вхідної кореспонденції здійснюється невідкладно після відновлення функціонування Системи.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Положення під час реєстрації виконавчого документа до Системи вносяться такі відомості: дата надходження виконавчого документа; найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, до якого надійшов виконавчий документ; кореспондент, дата та номер заяви (супровідного листа) про відкриття виконавчого провадження (у разі якщо виконавчий документ надійшов без заяви (супровідного листа), робиться відповідна відмітка); назва виконавчого документа, дата й номер видачі; найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, що видав(ла) документ; прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) для фізичної особи або повне найменування, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань для юридичної особи - стягувача; прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), число, місяць, рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків) для фізичної особи або повне найменування, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань для юридичної особи - боржника; адреса стягувача, адреса боржника, зазначена у виконавчому документі або заяві про примусове виконання рішення; категорія стягнення за виконавчим документом згідно з пунктом 8 розділу І цього Положення; дата набрання рішенням законної (юридичної) сили; резолютивна частина рішення (у тому числі сума грошових коштів, яка підлягає стягненню за виконавчим документом); відомості про негайне виконання рішення (за наявності); відомості про заяву стягувача про накладення арешту на майно боржника одночасно з відкриттям виконавчого провадження (за наявності); номер телефону, факсу (телефаксу), адреси електронної пошти стягувача та боржника (за наявності); відомості щодо серії та номера паспорта фізичної особи - боржника (за наявності); реквізити рахунків стягувача та боржника (за наявності); відомості про форму виконавчого документа (паперова чи електронна).

Згідно з пунктом 3 цього розділу дата реєстрації та вхідний номер документа, що є номером за порядком у відповідному році, формуються Системою автоматично.

Кожному виконавчому провадженню надається єдиний унікальний номер, який формується Системою.

Згідно з пунктом 4 цього розділу за даними про зареєстрований документ Системою формуються журнал реєстрації загальної вхідної кореспонденції, журнал реєстрації документів про відкриття виконавчого провадження, журнал обліку виконавчих проваджень.

На кожний зареєстрований виконавчий документ у Системі формується обкладинка виконавчого провадження.

За результатом реєстрації виконавчого документа відповідальна особа у Системі може сформувати довідку про реєстрацію виконавчого документа, яка містить: дату реєстрації документа; вхідний номер документа; єдиний унікальний номер виконавчого провадження; найменування органу державної виконавчої служби, який здійснюватиме примусове виконання виконавчого документа; прізвище, ім`я, по батькові державного виконавця, на якого розподілено відповідний виконавчий документ; адресу відповідного веб-сайту в мережі Інтернет; ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Також слід звернути увагу на положення Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5, згідно з пунктом 2.4 якого реєстрація вхідних документів здійснюється шляхом присвоєння їм єдиного реєстраційного номера (порядкового номера надходження протягом календарного року) з подальшим записом у реєстраційних формах необхідних відомостей про документ.

Дата реєстрації і реєстраційний номер документа проставляються у реєстраційному штампі (додаток 1), як правило, у нижньому правому вільному від тексту куті документа.

Зазначений штамп використовується виключно для реєстрації вхідних документів. На документах, що підлягають обліку, та на вихідних документах реєстраційний штамп не проставляється.

Основним принципом реєстрації документів є одноразовість.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку кореспонденція, яка надійшла до Відділу поштою або з прийому (крім звернень громадян, які розглядаються відповідно до Закону України "Про звернення громадян" ( 393/96-ВР ), документів про відкриття виконавчого провадження, листів-відповідей на запити державного виконавця), підлягає реєстрації в Журналі реєстрації загальної вхідної кореспонденції за встановленою формою (додаток 2).

Виконавчі документи та документи, що їх доповнюють, підлягають реєстрації в Журналі реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження (додаток 3) під одним реєстраційним номером.

Дата надходження документів зазначається у цих журналах через усю сторінку поперек граф журналу. Порядковий номер за журналом проводиться, починаючи з першого номера, за порядком у межах календарного року.

Таким чином, вхідна кореспонденція, зокрема виконавчі документи, реєструються в Системі автоматично в день надходження цих документів та з обов`язковою вказівкою, зокрема, на вхідний номер документу.

Система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в органах державної виконавчої служби, у приватного виконавця, в тому числі реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції та етапів її проходження.

Власне, на обкладинці виконавчого провадження з примусового виконання постанови №247146 від 20 квітня 2021 року зазначено номер за АСВП: 66694965 та передано до виконання « 3» вересня 2021 року.

Отже, постанова Дарницького управління поліції ГУНП в м. Києві серія ЕГА №247146 від 20 квітня 2021 року звернута до примусового виконання поза межами законодавчо визначених строків.

Частинами першою, другою, четвертою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідачем - Головним управлінням НПУ у м. Києві не надано належних та допустимих доказів щодо обізнаності позивача з приводу застосування до неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу постановою Дарницького управління поліції ГУНП в м. Києві серія ЕГА №247146 від 20 квітня 2021 року та звернуто вказану постанову до примусового виконання поза межами строків, встановлених зокрема статтею 303 КУпАП.

За таких обставин підлягає задоволенню позовна вимога щодо визнання протиправними дій ГУ НП в м. Києві щодо направлення виконавчого документу до Шевченківського РВ ДВС у м. Києві для примусового виконання.

В той же час, не підлягає задоволенню вимога зобов`язати ГУНП в м. Києві відкликати з Шевченківського РВ ДВС у м. Києві виконавчий документ, через який щодо позивача відкрито виконавче провадження №66694965, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини другої цієї статті захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу норм частин першої - другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

В спорі у даній справі судом визнано протиправними дії Головного управління НПУ у м. Києві щодо направлення до Шевченківського РВ ДВС у м. Києві для примусового виконання поза межами встановленого законодавством строку постанови від 20 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_1 та за відсутності належного повідомлення ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності.

В той же час, Законом України «Про виконавче провадження» врегульована поведінка державного/приватного виконавця щодо поданих до примусового виконання поза межами строків виконавчих документів.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

В силу норм частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо зокрема пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 2).

Зважаючи, що відповідачем - Головним управлінням НПУ у м. Києві не надано належних та допустимих доказів, що постанова серія ЕГА №247146 від 20 квітня 2021 року вчасно звернута до примусового виконання, - постанова відповідача Шевченківського відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження від 03 вересня 2021 року є протиправною та підлягає скасуванню судом.

Таким чином, для ефективного захисту прав позивача є достатнім визнання протиправними дій Головного управління НПУ у м. Києві щодо направлення поза межами законодавчо визначених строків виконавчого документу до Шевченківського РВ ДВС у м. Києві та визнання протиправними дій Шевченківського РВ ДВС у м. Києві щодо відкриття виконавчого провадження ВП №66694965, визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 вересня 2021 року.

Що стосується позовної вимоги про визнання протиправними дій Шевченківського РВ ДВС у м. Києві щодо не направлення позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 вересня 2021 року, суд вказує на таке.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

В наданій до суду копії матеріалів виконавчого провадження ВП №66694965 міститься супровідний лист Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) «Про відкриття виконавчого провадження» від 03 вересня 2021 року, адресований ОСОБА_1 АДРЕСА_2 ; НПУ ГУНП в м. Києві Дарницьке управління поліції 02068, м. Київ, вул. О.Кошиця 3-а, за змістом якого вказаним особам направлялась постанова про відкриття виконавчого провадження.

В той же час, відповідачем - Шевченківським РВ ДВС, доказів направлення рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення чи не вручення з будь-яких причин поштового відправлення, зокрема позивачу ОСОБА_1 , не надано.

За таких обставин підлягає задоволенню також позовна вимога щодо визнання протиправними дій Шевченківського РВ ДВС у м. Києві щодо не направлення позивачу копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані докази, а також доводи позивача щодо заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позову до адміністративного суду немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2270,00 гривень.

Позивачем заявлено чотири вимоги і відповідно сума судового збору мала становити 3632,00 грн.

Згідно квитанції №21 від 08 жовтня 2021 року позивачем сплаченого судового збору у розмірі 3806,40 грн.

Оскільки сума судового збору при зверненні позивача до суду мала становити 3632,00 грн., а позивачем сплачено 3806,40 грн, сума у розмірі 174,40 грн. є надмірно сплаченою.

Враховуючи, що судом задоволено три із чотирьох позовних вимог, керуючись частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодуванню позивачу підлягає сума судового збору у розмірі 2724,00 грн. (908,00 грн - становить судовий збір за одну позовну вимогу; 3632,00 - 908,00 = 2724,00 грн.).

Кошти у розмірі 174,40 грн. як надмірно сплачені можуть бути повернуті позивачу за відповідною заявою позивача у встановленому законом порядку.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 287, 251 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо направлення виконавчого документу, а саме постанови серія ЕГА №247146 від 20 квітня 2021 року щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, до Шевченківського РВДВС у м. Києві для примусового виконання.

Визнати протиправними дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не направлення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження №66694965 від 03 вересня 2021 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №66694965 від 03 вересня 2021 року.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у м. Києві (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ) судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 10, ) судовий збір у розмірі 1816,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 287, 296 - 297, з урахуванням перехідних положень, Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко