Справа № 520/14371/21
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 р. Справа № 520/14371/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Курило Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2021, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 28.09.21 по справі № 520/14371/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України , Заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України Сагайдак Ірини Анатоліївни , Начальника Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України Єфремова Артема Олександровича

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України Сагайдак І.А. щодо відмови ОСОБА_1 у наданні відповіді на його звернення від 03.06.2021 та від 10.06.2021, оформленої у вигляді листа Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, від 07.07.2021 № 3058/К/20-40-24-16-21;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, щодо нездійснення розгляду звернення ОСОБА_1 від 03.06.2021, направленого на ім`я заступника керівника Головного управління ДПС у Харківській області Зайцева Ю.О, та від 10.06.2021, направленого на ім`я начальника Головного управління ДПС у Харківській області Єфремова А.О.;

- визнати протиправною бездіяльність начальника Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, Єфремова А.О. щодо нерозгляду питання призначення та проведення службового розслідування за фактами та обставинами, викладеними ОСОБА_1 у зверненні від 10.06.2021, направленому на його ім`я;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, об`єктивно та всебічно, у встановленому Законом України "Про звернення громадян" порядку розглянути звернення ОСОБА_1 від 03.06.2021, направлене на ім`я заступника керівника Головного управління ДПС у Харківській області Зайцева Ю.О. та від 10.06.2021, направлене на ім`я начальника Головного управління ДПС у Харківській області Єфремова А.О., із наданням письмової і відповіді по суті усіх поставлених у них питань;

- зобов`язати начальника Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, ОСОБА_2 розглянути питання призначення та проведення службового розслідування за фактами та обставинами, повідомленими ОСОБА_1 у зверненні від 10.06.2021, направленому на його ім`я.

Крім того, позивач просить суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 гривень.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач неодноразово звертався до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, з питань призначення та проведення службового розслідування за фактами та обставинами відносно посадової особи Головного управління ДПС у Харківській області ОСОБА_3 та з інших питань. Вважає, що його останні звернення від 03.06.2021 та від 10.06.2021 є окремими й самостійними та непов`язаними з попередніми зверненнями. За таких обставин вважає, що відповідачі листом від 07.07.2021 № 3058/К/20-40-24-16-21 не розглянули належним чином його звернення від 03.06.2021 та від 10.06.2021.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Харківській області щодо нездійснення розгляду звернення ОСОБА_1 від 03.06.2021 та від 10.06.2021 в частині ненадання відповіді на питання ким підписувалися усі складені ГУ ДПС у Харківській області (його структурними підрозділами) протягом останніх трьох років податкові повідомлення-рішення щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо належних позивачеві об`єктів нерухомого майна, а також проведення службового розслідування за фактом підробки підпису заступника голови ГУ ДПС у Харківській області Зайцева Ю.О. на останніх податкових повідомленнях-рішеннях, складених відносно позивача.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 03.06.2021 в частині надання відповіді на питання ким підписувалися усі складені ГУ ДПС у Харківській області (його структурними підрозділами) протягом останніх трьох років податкові повідомлення-рішення щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо належних позивачеві об`єктів нерухомого майна, а також проведення службового розслідування за фактом підробки підпису заступника голови ГУ ДПС у Харківській області Зайцева Ю.О. на останніх податкових повідомленнях-рішеннях, складених відносно ОСОБА_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністртаивного суду від 28.09.2021 скасувати в частині, якою ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог, у тому числі відмовлено у задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та прийняти нове рішення, яким:

- визнати протиправними дії заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України Сагайдак І.А. щодо відмови ОСОБА_1 у наданні відповіді на його звернення від 03.06.2021 та від 10.06.2021, оформленої у вигляді листа Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, від 07.07.2021 № 3058/К/20-40-24-16-21;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, щодо нездійснення розгляду звернення ОСОБА_1 від 03.06.2021, направленого на ім`я заступника керівника Головного управління ДПС у Харківській області Зайцева Ю.О, та від 10.06.2021, направленого на ім`я начальника Головного управління ДПС у Харківській області Єфремова А.О.;

- визнати протиправною бездіяльність начальника Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, Єфремова А.О. щодо нерозгляду питання призначення та проведення службового розслідування за фактами та обставинами, повідомленими ОСОБА_1 у зверненні від 10.06.2021, направленому на його ім`я;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, об`єктивно та всебічно, у встановленому Законом України "Про звернення громадян" порядку розглянути звернення ОСОБА_1 від 03.06.2021, направлене на ім`я заступника керівника Головного управління ДПС у Харківській області Зайцева Ю.О. та від 10.06.2021, направлене на ім`я начальника Головного управління ДПС у Харківській області Єфремова А.О., із наданням письмової і відповіді по суті усіх поставлених у них питань;

- зобов`язати начальника Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, ОСОБА_2 розглянути питання призначення та проведення службового розслідування за фактами та обставинами, повідомленими ОСОБА_1 у зверненні від 10.06.2021, направленому на його ім`я.

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 гривень.

А також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 у розмірі 5000,00 грн.

Також, не погодившись з вказаним рішення, відповідачем ГУ ДПС в Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідач належним чином розглянув заяви позивача від 03.06.2021 та від 10.06.2021, оскільки відповідь на поставлені у них питання надана раніше листом №73/К/20-40-24-15-20. Повідомив про неможливість проведення службової перевірки щодо ОСОБА_3 , з огляду на відсутність у відповідачів та НАДС законодавчо встановлених повноважень на проведення службових перевірок. Вказав на те, що ОСОБА_3 звільнився з Головного управління ДПС у Харківській області, що також унеможливлює проведення службової перевірки щодо нього. Зазначив, що керівництво Головне управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, не має жодного відношення та повноважень щодо іншого державного органу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного як юридична особа публічного права, яка наразі перебуває у процедурі ліквідації.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга ГУ ДПС в Харківській області не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача, на ім`я заступника керівника Головного управління ДПС у Харківській області Зайцева Ю.О., з заявою на особистий прийом від 03.06.2021, в якій просив:

- записати його на найближчий особистий прийом до заступника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_3 , про дату та час якого повідомити його завчасно та письмово;

- повідомити ким підписувалися усі складені ГУ ДПС у Харківській області (його структурними підрозділами) протягом останніх трьох років податкові повідомлення-рішення щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо належних йому об`єктів нерухомого майна;

- провести службове розслідування за фактом підробки підпису заступника голови ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_3 на останніх податкових повідомленнях-рішеннях, складених відносно позивача;

- вказати чим обумовлена вибірковість, із якою заступник голови ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_3 вітає з днем народження лише тих суб`єктів господарювання, які викликають у нього "теплі почуття";

- повідомити письмово про прийняте рішення.

Також позивач звернувся до відповідача, на ім`я начальника Головного управління ДПС у Харківській області ОСОБА_2 , зі скаргою до відповідача, в якій просив:

- провести службове розслідування за фактом зловживання ОСОБА_3 своїм впливом у питанні нарахування йому податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який супроводжувався наявним у останнього ознаками конфлікту інтересів;

- провести службове розслідування за фактом вибірковості, із якою здійснюється нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно повідомлених ним обставин;

- провести службове розслідування за фактом неетичної поведінки заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області, який проявляє особливе ставлення до окремих підконтрольних ГУ ДПС у Харківській області підприємців, вітаючи їх зі святами та у інший спосіб проявляючи свою "лояльність" до них (згідно повідомлень у ЗМІ);

- повідомити ким підписувалися усі складені ГУ ДПС у Харківській області (його структурними підрозділами) на протязі останніх трьох років податкові повідомлення-рішення щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо належних йому об`єктів нерухомого майна;

- повідомити письмово про прийняте рішення.

ГУ ДПС у Харківській області, розглянувши листи позивача від 03.06.2021 (вх. до ГУ ДПС від 08.06.2021 № К/1219) та від 10.06.2021 (вх. до ГУ ДПС від 22.06.2021 № К/1314) повідомило останнього листом від 07.07.2021 № 3058/К/20-40-24-16-21 про те, що ГУ ДПС у Харківській області вже розглядалися аналогічні звернення гр.. ОСОБА_1 від 16.12.2020 (вх. до ГУ ДПС від 21.12.2021 № К/370), за результатами якого направлено лист ГУ ДПС у Харківській області від 13.01.2021 № 139/5/20-40-14-17 до НАЗК. У відповідь НАЗК надано лист від 12.02.2021 № 30-15/8018/21, відповідно до якого не встановлено фактів порушення з боку працівника ГУ ДПС у Харківській області вимог Закону України "Про запобігання корупції" в частині запобігання корупції та врегулювання конфлікту інтересів. Також роз`яснено, що позивач, у разі незгоди, має право на оскарження такої відповіді.

Позивач, не погодившись зі змістом відповіді від 07.07.2021 № 3058/К/20-40-24-16-21 на його заяви звернувся до суду із цим позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з необхідності визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення розгляду звернення ОСОБА_1 у повному обсязі та зобов`язано ГУ ДПС у Харківській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 03.06.2021 в частині надання відповіді на питання ким підписувалися усі складені ГУ ДПС у Харківській області (його структурними підрозділами) протягом останніх трьох років податкові повідомлення-рішення щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо належних позивачеві об`єктів нерухомого майна, а також проведення службового розслідування за фактом підробки підпису заступника голови ГУ ДПС у Харківській області Зайцева Ю.О. на останніх податкових повідомленнях-рішеннях, складених відносно ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з вказаним рішенням в частиння задоволенні позовних вимог, однак не погоджується з рішення суду першої інстанції в частині, якою відмовлено у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, з урахуваннмя наступного.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовані Законом України "Про звернення громадян" (надалі Закон № 393/96-ВР).

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян".

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про звернення громадян" звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Матеріалами справи встановлено, що зверненням позивача від 03.06.2021 та 10.06.2021, щодо яких надано спірну відповідь від 07.07.2021 № 3058/К/20-40-24-16-21 передували такі обставини.

Позивач звертався до ГУ ДПС у Харківській області зі зверненнями. а саме:

1) зареєстрованим у ГУ ДПС у Харківській області 21.12.2020 за № К/370, в якому просив: прийняти до розгляду цю заяву і у разі необхідності надання оригіналів документів повідомити його про це завчасно; провести розгляд заяви за його участю; скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.05.2020 №0-2036 та здійснити перерахунок суми податку; повідомити чи поширюється на нього дія п.п. 266.10.2 п. 266.10 ст. 26 ПК України в частині звільнення від відповідальності у зв`язку з порушенням податковим органом строку вручення податкового повідомлення-рішення, роз`яснити які це має наслідки; провести службове розслідування з питань особистої заінтересованості ОСОБА_4 у неправомірному винесенні відносно нього податкового повідомлення-рішення; письмово повідомити його про результати розгляду цієї заяви.

2) зареєстрованим у ГУ ДПС у Харківській області 30.12.2020 за № К/384, в якому просив провести щодо цього звернення особистий прийом; призначити та провести прийом за його участю, про що завчасно повідомити; надати до прийому можливість ознайомитися з матеріалами, які слугували підставою нарахування податку на нерухоме майно, зробити з них виписки, копії, фото; надати згоду на відеофіксацію особистого прийому; у разі помилковості скасувати податкове повідомлення-рішення; повідомити чи було прийнято податкове повідомлення-рішення щодо іншого власника 19/20 частки на сплату податку на нерухоме майно; упевнити чи спростувати зв`язок з масовою реєстрацією ФОПів для ОСОБА_5 у 2018 р.; за результатами розгляду та прийнятими заходами реагування повідомити повною, мотивованою відповіддю з посиланням на дати, факти, документи та вимоги законів.

Також позивач звертався з листом до Державної податкової служби України із запитом, копія якого зареєстрована у ГУ ДПС у Харківській області 30.12.2020 за № 14808/Інше/, в якому просив: скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.05.2020 № 0-2036; повідомити чи поширюється на нього дія п.п. 266.10.2 п. 266.10 ст. 26 ПК України в частині звільнення від відповідальності у зв`язку з порушенням податковим органом строку вручення податкового повідомлення-рішення, роз`яснити які це має наслідки; провести службове розслідування з питань особистої заінтересованості ОСОБА_4 у неправомірному винесенні відносно нього податкового повідомлення-рішення; письмово повідомити його про результати розгляду цієї заяви.

Відповідач направив отриману інформацію від позивача на адресу Національного агентства з питань запобігання корупції (надалі - НАЗК) з листом № К 19/5/20-40-14-07 від 13.01.2021 для прийняття відповідного рішення, оскільки окреслені питання віднесені саме до компетенції НАЗК.

Листом № 5975/5 від 17.02.21 НАЗК повідомило ГУ ДПС у Харківській області про те, що наявність конфлікту інтересів між позивачем та ОСОБА_6 не підтверджено.

Листом № 73/К/20-40-24-15-20 від 19.01.2021 ГУ ДПС у Харківській області повідомило позивача про неможливість проведення особистого прийому громадян з огляду на запровадження в Україні карантину; про направлення до НАЗК матеріалів, в частині дотримання вимог антикорупційного законодавства; про необхідність повідомлення платниками податків зміни адреси реєстрації; про проведення звірки та повідомлення про майно позивача, яке обліковується за ним згідно баз даних податкового органу запропоновано надати інформацію щодо власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; про скасування податкового повідомлення-рішення від 27.05.2020 № 0-2036 та винесення нового податкового повідомлення-рішення; про те, що податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 , нараховане в межах чинного законодавства.

Отже, аналізуючи звернення позивача та отримані на них відповіді, суд першої інстанції дійшов висновку, що питання пов`язані із проведенням особистого прийому та із наявністю підстав для проведення службових розслідувань питань наявності конфлікту інтересів у ОСОБА_3 вже були предметом розгляду попередніх звернень позивача, відповідь на які він отримав та не оскаржив.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про звернення громадян" не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 8 Закону України "Про звернення громадян" відповідач правомірно послався у спірній відповіді на те, що відповіді на вказані питання вже надані.

При цьому, встановлено, що питання щодо повідомлення про те, ким підписувалися усі складені ГУ ДПС у Харківській області (його структурними підрозділами) протягом останніх трьох років податкові повідомлення-рішення щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо належних позивачеві об`єктів нерухомого майна та про проведення службового розслідування за фактом підробки підпису заступника голови ГУ ДПС у Харківській області Зайцева Ю.О. на останніх податкових повідомленнях-рішеннях, складених відносно позивача відповідачем не розглянуті.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто. Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

З огляду на те, що питання позивача щодо надання відповідачем відповіді на питання ким підписувалися усі складені ГУ ДПС у Харківській області (його структурними підрозділами) протягом останніх трьох років податкові повідомлення-рішення щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо належних позивачеві об`єктів нерухомого майна (у зверненнях від 03.06.2021 та від 10.06.2021), а також проведення службового розслідування за фактом підробки підпису заступника голови ГУ ДПС у Харківській області Зайцева Ю.О. на останніх податкових повідомленнях-рішеннях, складених відносно позивача (у зверненні від 10.06.2021) не надано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про допущення відповідачем протиправної бездіяльності виключно у цій частині.

Так, позивачем у зверненнях від 03.06.2021 та від 10.06.2021 поставлено одне й те саме питання щодо підписантів податкового повідомлення-рішення щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо належних позивачеві об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У рішенні від 15 листопада 1996 року по справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Одночасно, Законом України "Про звернення громадян" визначено, що відповідь на звернення надається саме державним органом за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою повного та всебічного захисту прав позивача, є необхідним вийти за межі позовних вимог та задовольнити частково позовні вимоги шляхом:

- визнання протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Харківській області щодо нездійснення розгляду звернення ОСОБА_1 від 03.06.2021 та від 10.06.2021 в частині ненадання відповіді на питання ким підписувалися усі складені ГУ ДПС у Харківській області (його структурними підрозділами) протягом останніх трьох років податкові повідомлення-рішення щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо належних позивачеві об`єктів нерухомого майна, а також проведення службового розслідування за фактом підробки підпису заступника голови ГУ ДПС у Харківській області Зайцева Ю.О. на останніх податкових повідомленнях-рішеннях, складених відносно позивача;

- зобов`язання Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 03.06.2021 в частині надання відповіді на питання ким підписувалися усі складені ГУ ДПС у Харківській області (його структурними підрозділами) протягом останніх трьох років податкові повідомлення-рішення щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо належних позивачеві об`єктів нерухомого майна, а також проведення службового розслідування за фактом підробки підпису заступника голови ГУ ДПС у Харківській області Зайцева Ю.О. на останніх податкових повідомленнях-рішеннях, складених відносно ОСОБА_1 .

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо вимог про відшкодування витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини 1 пункту 1 частини 3статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 7 статті 139 КАС України).

Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина статті 134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 135 КАС України).

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі №362/3912/18, від 30 вересня 2020 року у справі №201/14495/16-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України" зазначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у справах №810/3806/18, №810/2816/18, №810/3806/18), від 22 листопада 2019 року у справі №810/1502/18.

З системного аналізу вищевказаних правових норм можна дійти висновку, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

На підтвердження понесених витрат у розмірі 5000,00 грн. в матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 29.07.2021, звіт про виконаня договору № 01/07-29 від 30.07.2021, квитанція №01/07-29 про сплату гонорару на виконання умов договору у розмірі 5000,00 грн. готівкою.

Дослідивши зміст звіту адвоката Гріньова Р.О. щодо наданих послуг від 30.07.2021 за договором про надання правової допомоги від 29.07.2021, колегією суддів встановлено, що сторони погодили, що послуги адвоката в межах договору складає 5000,00 грн. Позивачем отримано наступні послуги адвоката: ознайомлення та аналіз матеріалів, в тому числі висновківі Верховного Суду щодо спірних правовідносин - 3 години, підготовка та оформлення позовної заяви - 7 годин.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, враховуючи зміст та обсяг наданих послуг та часткове задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу підлягає скасуванню, з прийняттям постанови в цій частині про часткове відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, в апеляційній скарзі позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 у розмірі 5000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат у розмірі 5000,00 грн. в матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 18.102021, звіт про виконаня договору № 01/10-18 від 22.10.2021, квитанція №01/10-18 про сплату гонорару на виконання умов договору у розмірі 5000,00 грн. готівкою. Так, позивачем отримано наступні послуги адвоката: ознайомлення та аналіз рішення суду І інстанції- 3 години, підготовка та оформлення апеляційної скарги - 7 годин.

Зазначені окремо у звіті послуги адвоката із ознайомлення та аналізу апеляційної скарги відповідача охоплюються послугою із здійснення підготовки оформлення апеляційної скарги.

Аналогічний висновок наведений Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у додатковій постанові від 08.04.2021 по справі №922/2321/20.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 1500,00 грн.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 по справі № 520/14371/21 - скасувати в частині, якою відмовлено у задоволенні заява позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Прийняти в цій частині постанову, якою стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (код ЄДРПОУ ВП 43983495, м. Харків, вул. Пушкінська, 46).

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) судові витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (код ЄДРПОУ ВП 43983495, м. Харків, вул. Пушкінська, 46).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова Л.В. Курило