Справа № 199/3102/21 (2-а/199/53/21)
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 199/3102/21 (2-а/199/53/21)

адміністративне провадження № К/9901/35464/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Мацедонської В.Е., Уханенка С.А.,

розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №199/3102/21 (2-а/199/53/21)

за позовом ОСОБА_1 до капітана поліції батальйону 3 роти 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Литвинова Артура Андрійовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є., суддів Іванова С.М., Панченко О.М.,

УСТАНОВИВ:

І. Обставини справи

1. ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до капітана поліції батальйону 3 роти 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Литвинова Артура Андрійовича (далі - капітан поліції УПП в Дніпропетровській області Литвинов А.А.), Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, з вимогою скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

2. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2021 року позов задоволено частково. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 28 березня 2021 року серії ЕАН №3984441 щодо накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн на ОСОБА_1 за частиною першою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прийняту капітаном поліції УПП в Дніпропетровській області Литвиновим А.А. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

3. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу.

4. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: для надання до суду апеляційної інстанції документу, який підтверджує сплату судового збору у визначеному законом розмірі 681,00 грн та апеляційної скарги із зазначенням у ній дати отримання копії повного судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується з наданням доказів, що її підтверджують, за наявності.

5. Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2021 року скаржник отримав 04 серпня 2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

6. 13 серпня 2021 року скаржник на виконання вимог зазначеної ухвали надав до суду апеляційної інстанції документ, який підтверджує сплату судового збору у визначеному законом розмірі 681,00 грн і повідомив суд апеляційної інстанції про те, що копія оскаржуваного рішення суду першої інстанції надійшла на електронну адресу скаржника, при цьому в паперовій формі судового рішення скаржником не отримувалося.

7. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2021 року повернуто.

8. Ухвала суду апеляційної інстанції вмотивована тим, що недолік апеляційної скарги зазначений в ухвалі суду від 30 липня 2021 року у встановлений судом строк скаржником усунуто не було, а тому суд апеляційної інстанції зробив висновок про наявність підстав для повернення апеляційної скарги відповідно до положень статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

9. Уважаючи рішення суду апеляційної інстанції ухваленим із порушенням вимог процесуального закону, Департамент патрульної поліції подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

10. На обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначив про відсутність правових підстав для повернення апеляційної скарги.

11. Скаржник пояснив, що, повертаючи його апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ним повністю не усунуто її недоліків, а саме: не зазначено дату отримання копії повного судового рішення суду першої інстанції. Однак скаржник наголошує, що дата отримання цього рішення засобами електронного зв`язку ним була вказана в апеляційній скарзі.

12. Указана касаційна скарга надійшла на адресу Верховного Суду 27 вересня 2021 року.

13. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Мацедонській В.Е.,Уханенку С.А.,

14. Ухвалою Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року відкрито касаційне провадження за скаргою Департаменту патрульної поліції на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року.

15. Підставою для відкриття касаційного провадження стала необхідність перевірки правильності застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, зокрема положень пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України щодо обґрунтованості підстав для повернення апеляційної скарги.

16. Від позивачки надійшли заперечення на касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції, в яких вона наполягає на безпідставності останньої, просить у її задоволенні відмовити і залишити оскаржуване судове рішення без змін.

ІІІ. Джерела права та акти їхнього застосування

17. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

18. Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною першою статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

19. Відповідно до частин першої-другої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

20. Згідно з частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

21. Вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги встановлені статтею 296 КАС України.

22. Так, відповідно до пункту 8 частини другої статті 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначається дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

23. Частиною другою статті 298 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

24. Частиною першою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

25. Частиною другою цієї статті встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

26. Зі змісту пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України випливає, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

ІV. Позиція Верховного Суду

27. Як убачається з матеріалів справи, залишаючи апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції без руху, суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржник не вказав в апеляційній скарзі дату отримання копії повного тексту рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2021 року та не надав документу, який підтверджує факт сплати судового збору. Способом усунення виявленого недоліку в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху визначено подання до суду апеляційної інстанції документу, який підтверджує сплату судового збору у визначеному законом розмірі 681,00 грн та апеляційну скаргу із зазначенням у ній дати отримання копії повного судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується, з наданням доказів, що її підтверджують, за наявності. Оскільки скаржником не усунуто недоліків апеляційної скарги в частині зазначення дати отримання копії повного судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується, то суд апеляційної інстанції ухвалою від 20 серпня 2021 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції повернув.

28. Так, роблячи висновки про невиконання скаржником вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та постановляючи ухвалу від 20 серпня 2021 року про її повернення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржник подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, в якій зазначив, що копію рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2021 року ним отримано 01 липня 2021 року на електронну пошту. Водночас суд апеляційної інстанції вказав, що зазначення скаржником в апеляційній скарзі про те, що копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції ним отримано 01 липня 2021 року на електронну пошту не може вважати фактом виконання ним вимог пункту 8 частини другої статті 296 КАС України, оскільки, як зазначив Верховний Суд у постанові від 28 січня 2021 року в справі №260/1888/20, суд вручає судові рішення в паперовій формі.

29. Водночас суд апеляційної інстанції наголосив, що матеріали справи не містять відомостей щодо дати отримання скаржником копії рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2021 року в справі №199/3102/21(2-а/199/53/21), такої дати скаржник не зазначає і в поданій апеляційній скарзі.

30. Суд апеляційної інстанції вказав, що скаржник не був позбавлений можливості отримати копію оскаржуваного рішення у суді першої інстанції та після його отримання звернутися до суду з апеляційною скаргою. Проте таке звернення з апеляційною скаргою відбулося без отримання рішення суду першої інстанції.

31. Суд не погоджується з такими висновками та мотивами суду апеляційної інстанції та звертає увагу на таке.

32. Дійсно, Верховний Суд у постанові від 28 січня 2021 року в справі №260/1888/20 зазначив, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі, а тому згідно з підпунктом 15.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд вручає судові рішення в паперовій формі.

33. Однак Суд наголошує, що КАС України не містить обов`язку особи отримувати рішення суду в суді особисто, а також норм, які б ставили звернення до суду з апеляційною скаргою в залежність від отримання скаржником копії оскаржуваного судового рішення.

34. Вимога пункту 8 частини другої статті 296 КАС України щодо зазначення в апеляційній скарзі дати отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується, направлена на з`ясування судом апеляційної інстанції, чи дотримано особою, яка подала апеляційну скаргу, установленого частиною першою статті 295 КАС України строку на апеляційне оскарження, як обов`язкової передумови відкриття апеляційного провадження.

35. Скаржник зазначив дату, коли він ознайомився із рішенням суду першої інстанції, направленим на електронну адресу, а саме 01 липня 2021 року та надав відповідні докази (роздруківки). Питання щодо пропуску скаржником строків звернення до суду з апеляційною скаргою у цій справі не стоїть. Таким чином, вимога пункту 8 частини другої статті 296 КАС України фактично ним була виконана.

36. При цьому, суд апеляційної інстанції безпідставно посилався в оскаржуваному рішенні на те, що «з матеріалів справи підтверджується, що на виконання вимог 251 КАС України копію рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2021 року у справі №199/3102/21(2-а/199/53/21) було направлено супровідним листом від 29 червня 2021 року на адресу структурного підрозділу скаржника, яка в апеляційній скарзі зазначена як адреса для листування із скаржником (а.с.43)». Оскільки, як свідчать матеріали справи, указаний супровідний лист стосувався саме направлення судом першої інстанції копії судового рішення на електронну пошту, а не вручення судового рішення в паперовій формі.

37. Отже, Суд указує, що є такою, що не ґрунтується на вимогах процесуального законодавства вимога суду апеляційної інстанції про необхідність зазначення скаржником дати отримання ним копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції в паперовій формі за обставин, коли останній не отримував таке рішення суду взагалі.

38. Таким чином, не відповідає вимогам процесуального закону та підлягає скасуванню ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року, якою апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції повернуто у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху в частині зазначення дати отримання копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції, за цих же обставин.

39. Суд ураховує, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом, а також порушення принципу res. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемент права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

40. За наведеного правового регулювання та встановлених у цій справі обставин, Суд дійшов висновку про те, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права та протиправно повернуто апеляційну скаргу.

41. Згідно з частиною першою статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

42. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 353 КАС України).

43. Ураховуючи приписи статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржене судове рішення - скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

V. Судові витрати

44. Ураховуючи результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

45. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

46. Касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

47. Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року скасувати, а справу направити до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

48. Судові витрати не розподіляються.

49. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: В.Е. Мацедонська

С.А. Уханенко