Справа № 280/5057/20
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 280/5057/20

адміністративне провадження № К/9901/44408/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі № 280/5057/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтем» до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтем» звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 22.07.2020 року №1756073/39561625; від 22.07.2020 року №1756090/39561625;

від 22.07.2020 року №1756087/39561625; від 22.07.2020 року №1756085/39561625;

від 20.07.2020 року №1749797/39561625; від 10.09.2019 року №1274614/39561625;

від 10.09.2019 року №1274626/39561625; від 03.09.2019 року №1267496/39561625;

від 03.09.2019 року №1267495/39561625; від 23.08.2019 року №1259830/39561625;

від 11.09.2019 року №1278488/39561625;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, за датою їх подання до реєстрації» податкові накладні: №2 від 03.09.2019 року, №2 від 02.09.2019 року, №2 від 06.09.2019 року, №1 від 24.09.2019 року, №1 від 26.09.2019 року, №6 від 01.08.2019 року, №3 від 02.08.2019 року, №2 від 23.07.2019 року, №1 від 23.07.2019 року, №1 від 18.07.2019 року, №1 від 05.08.2019 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач вже звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами, які ухвалами Верховного Суду від 31 травня 2021, від 05 липня 2021 року, від 23 вересня 2021 року та від 09 листопада 2021 року було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

06 грудня 2021 року до Верховного Суду надійшла вп`яте подана касаційна скарга Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі № 280/5057/20.

Під час перевірки вп`яте поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України установлено, що вона дослівно повторює зміст попередніх касаційних скарг.

Так, аналогічно попереднім касаційним скаргам, у поданій вп`яте касаційній скарзі скаржник, як на підставу касаційного оскарження, посилається на пункти 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Верховний Суд у своїх ухвалах про повернення касаційної скарги вже звертав увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення: норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами попередніх інстанцій, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права; як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Водночас скаржником не обґрунтовано, яку саме норму матеріального права щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду неправильно застосовано судом апеляційної інстанції та як вказана норма повинна застосовуватись.

Крім того, посилаючись на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не вказує конкретну норму права, від висновку щодо застосування якої слід відступити та не зазначає, який висновок вважає правильним.

Не зазначено в касаційній скарзі і постанови Верховного Суду, в якій викладений висновок, від якого скаржник вважає за необхідне відступити. Натомість скаржник лише висловлює свою незгоду із висновками судів першої та апеляційної інстанцій.

Верховний Суд також звертав увагу скаржника на те, що у разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

При цьому пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України є відсильною нормою, обґрунтування необхідності касаційного оскарження таким пунктом можливе лише у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт та частину статті 353 КАС України. Однак скаржником не викладено належним чином відповідну підставу касаційного оскарження.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою вп`яте, скаржник так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які були вказані Верховним Судом.

Змістовно обґрунтування касаційної скарги абсолютно не змінилося.

Подана касаційна скарга містить лише виклад обставин справи, цитати нормативних актів та незгоду з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому неодноразово надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі № 280/5057/20 - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Шишов