Справа № 200/14795/21
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 р. Справа№200/14795/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, управління) про:

- визнання протиправними дії щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 17 вересня 2015 року по 26 вересня 2018 року;

- зобов`язання зробити перерахунок призначеної пенсії з урахуванням страхового стажу за період з 17 вересня 2015 року по 26 вересня 2018 року включно та нарахованої за цей період заробітної плати;

- зобов`язання сплатити різницю між пенсією після перерахунку (з врахуванням страхового стажу за період з 17 вересня 2015 року по 26 вересня 2018 року і нарахованої заробітної плати за цей період) та фактично сплаченої пенсії з 15 червня 2021 року.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за віком. З 17 вересня 2015 року по 26 вересня 2018 року позивачці за місцем її роботи нараховувалась заробітна плата, однак ЄСВ до бюджету не сплачувався. 07 вересня 2021 року позивачка звернулась до відповідача із заявою щодо зарахування зазначеного періоду до її страхового стажу.

Відповідачем надано роз`яснення, відповідно до якого вказаний період не було зараховано до страхового стажу позивачки у зв`язку із несплатою страхувальником страхових внесків.

Вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують її конституційні права.

Ухвалою суду від 08 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи, відстрочено позивачці сплату судового збору до ухвалення рішення по справі.

07 грудня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що позивачка перебуває на обліку як отримувач пенсії по інвалідності.

При розрахунку стажу не враховано до загального стажу період роботи з 01 липня 2015 року у зв`язку з несплатою страхових внесків ПАТ «Азовзагальмаш».

Крім того, відповідачем зазначено, що позивачка з необхідним пакетом документів щодо перерахунку пенсії не зверталась, у зв`язку і з чим рішенням про перерахунок пенсії позивачці не приймалось.

Також у відзиві відповідачем зазначено, що підстави зарахування періоду роботи з 17 вересня 2015 року по 26 вересня 2018 відсутні.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивачка ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

07 вересня 2021 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 17 вересня 2015 року по час звільнення включно із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи на ПрАТ «Азовзагальмаш» з 17 вересня 2015 по час звільнення включно.

На вказану заяву відповідач надав відповідь відповідно до Закону України «Про звернення громадян» листом від 12 жовтня 2021 року № 15081-14265/П-15/8-0500/21.

У вказаному листі зазначено, що з 08 вересня 2015 року позивачка перебуває на обліку в управлінні та з 15 червня 2021 року отримує пенсію за віком у відповідності до положень Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування». Страховий стаж враховано по 31 жовтня 2017 року. До страхового стажу позивачки не враховано період її роботи на ПрАТ «Азовзагальмаш» з 17 вересня 2015 року по 26 вересня 2018 року у зв`язку із несплатою страхових внесків.

Відповідно до витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5), страхувальником ПрАТ «Азовзагальмаш» () у вересні 2015 року (14 днів), з жовтня 2015 року по серпень 2018 року (повні місяці) та у вересні 2018 року (26 днів) позивачці нараховувалась заробітна плата, проте страхові внески не сплачувались.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та іншими нормативними документами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом, і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі частини 1 статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (пункт 6 частина 2 статті 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 20 Закону).

Таким чином, позивачка не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періодів її роботи на такому підприємстві.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27 березня 2018 року (справа № 208/6680/16-а (2а/208/245/16)), від 24 травня 2018 року (справа № 490/12392/16-а), від 20 березня 2019р. (справа № 688/947/17 (провадження № К/9901/35103/18).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Щодо спірного періоду трудова книжка позивачки містить наступні записи:

- 17 вересня 2015 року прийнято за переведенням у дирекцію конструкторсько-технологічного центру секретарем;

- 26 вересня 2018 звільнено у зв`язку із скороченням штату.

Таким чином, суд приходить до висновку, що період роботи позивачки з 17 вересня 2015 року по 26 вересня 2018 року підтверджено належними записами у її трудовій книжці.

Суд не приймає доводи відповідача щодо не звернення позивачки про зарахування стажу роботи у встановленому законом порядку, оскільки зі змісту заяви позивачки від 07 вересня 2021 року вбачається, що вона містить всю необхідну інформацію, що передбачена заявою встановленого зразка, передбаченого Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивачки періоду роботи з 17 вересня 2015 року по 26 вересня 2018 року.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується відповідачем, позивачка отримує пенсію за віком з 15 червня 2021 року, а тому належним та достатнім способом захисту порушеного права позивачки буде зобов`язання відповідача здійснити перерахунок її пенсії з 15 червня 2021 року, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 17 вересня 2015 року по 26 вересня 2018 року.

Згідно з вимогами ст. ст. 2, 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства захисту підлягають тільки порушені права, а не ті, які можуть бути порушені в майбутньому.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача сплатити різницю між пенсією після перерахунку (з врахуванням страхового стажу за період з 17 вересня 2015 року по 26 вересня 2018 року і нарахованої заробітної плати за цей період) та фактично сплаченої пенсії з 15 червня 2021 року суд вважає передчасними, оскільки на час розгляду справи відповідачем не зараховано спірний період до страхового стажу позивачки і відповідно права позиваки щодо виплати різниці між пенсією ще не порушені.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 08 листопада 2021 року позивачі відстрочено сплату судового збору у розмірі 908 грн. до ухвалення рішення по справі.

Нормами частини другої статті 133 КАС України встановлено, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин судовий збір у розмірі 90,80 грн. підлягає стягненню з позивачки на користь Державного бюджету України та у розмірі 817,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи на ПрАТ «Азовзагальмаш» з 17 вересня 2015 року по 26 вересня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) з 15 червня 2021 року, зарахувавши до її страхового стажу період роботи на ПрАТ «Азовзагальмаш» з 17 вересня 2015 року по 26 вересня 2018 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 90 (дев`яносто) гривень 80 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 20 копійок.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 20 грудня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.І. Грищенко