Справа № 446/1790/21
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 446/1790/21 пров. № А/857/20513/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Судової-Хомюк Н. М., Шинкар Т. І.;

за участю секретаря судового засідання Максим Х. Б.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 жовтня 2021 року у справі №446/1790/21 (головуючий суддя Котормус Т. І., м. Кам`янка-Бузька, повний текст судового рішення складено 11 жовтня 2021 року) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: поліцейський роти №1 взводу №1 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Луцків Вадим Михайлович про визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження,-

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2021 року Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: поліцейський роти №1 взводу №1 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Луцків Вадим Михайлович про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4605198 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 340 грн.; закриття провадження у справі.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що постанова серії ЕАО № 4605198 від 08.08.2021 не відповідає дійсним обставинам справи, вимогам закону, яким регулюються правила дорожнього руху та є немотивованою і необґрунтованою. ОСОБА_1 стверджує, що відео з приладу «Трукам Тс008400» не містить запису моменту порушення ним вимог ПДР. Знак 5.45 «населений пункт» на вказаному відео відсутній, як і прив`язка до місця де встановлений такий знак чи знак «кінець населеного пункту». Також ОСОБА_1 стверджував, що прилад «Трукам Тс008400» використовувався без закріплення його на відповідному штативі, що є порушенням вимог закону.

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 жовтня 2021 року позов задоволено повністю. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4605198 від 08.08.2021, яка винесена поліцейським Управління патрульної поліції у Волинській області Луцків В.І. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем Управлінням патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, а саме перевищення швидкості в межах населеного пункту. Так, 08.08.2021 позивач керуючи транспортним засобом «Мерседес-Бенз Е200» рухався в межах населеного пункту зі швидкістю 73 км./год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 23 км./год. Вказане порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху було належно зафіксовано в оскаржуваній постанові, на фотокартку, у двох відеозаписах та підтверджується схемою встановлення інформаційно-вказівних знаків. Таким чином, оскаржувана постанова винесена підставно та обгрунтовано.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.08.2021 поліцейським УПП у Волинській області рядовим поліції Луцків В.І. винесено постанову серії ЕАО№ 4605198, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на підставі ч.1 ст.122 КУпАП (а.с. 6).

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 08.08.2021 о 13:00 год., керуючи т/з марки Mercedes-Benz E200 д.н.з. НОМЕР_1 , перевищив допустиму швидкість руху в населеному пункті 50 км./год., а саме рухався із швидкістю 73 км./год. на дорозі Львів-Радехів-Луцьк.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі - КУпАП) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені, зокрема, ч. 10 ст. 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У позовній заяві позивач зазначив, що будь-яких протиправних дій не вчиняв, а оскаржувана постанова відносно нього складена неправомірно.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та зокрема довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Колегія суддів звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень трактуються на користь позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06).

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що позивач в позовній заяві вказав, що спеціальний прилад TruCam не був закріплений на штативі, як того вимагає закон.

Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції не надало жодних доказів розміщення приладу TruCam, яким було зафіксовано порушення позивачем правил дорожнього руху, на стаціонарному штативі чи його фіксації будь яким іншим чином.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведення належними та допустимими доказами Управлінням патрульної поліції у Волинській області факту фіксації приладу TruCam.

Колегія суддів зазначає, що ручне розміщення засобів автоматичної фото і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі.

Чинне законодавство не передбачає права працівника поліції використовувати прилад TruCam в ручному режимі.

Дана обставина є важливою, адже належна фіксація приладу для вимірювання швидкості прямо впливає на точність визначення швидкості руху, оскільки будь-який рух руки поліцейського призводить до збільшення похибки при визначенні швидкості руху транспортного засобу.

Згідно оскарженої постанови, ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 73 км./год. Дозволена швидкість руху в населеному пункті складає 50 км/год. Адміністративна відповідальність наступає за перевищення такої швидкості більше як на 20 км./год., тобто з 71 км./год. Таким чином, похибка при вимірюванні швидкості руху позивача на 3 км./год. матиме вирішальне значення в даній ситуації.

Відтак, оскаржена постанова серії ЕАО №4605198 від 08.08.2021 винесена з порушенням ст.7 КУпАП, а отже правомірно скасована судом першої інстанції.

Щодо твердження Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про те, що пристрій TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості і конструктивно створений як для утримання в руках так і для встановлення на триногу, апеляційний суд зазначає, що застосування такого приладу для вимірювання швидкості руху цілком можливе у ручному режимі, проте застосування його з метою визначення підстав для притягнення до адміністративної відповідальності повинно відбуватися у суворій відповідності з вимогами закону, а саме статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», яка не надає права поліцейському використовувати такий спеціальний пристрій без відповідного монтування та розміщення з метою притягнення винних до адміністративної відповідальності.

За приписами частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з п. 11 ч.1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст. 31 Закону № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування.

Щодо позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях позивача події і складу правопорушення, то відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Враховуючи вказане, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 229, 241, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 жовтня 2021 року у справі №446/1790/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Н. М. Судова-Хомюк
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 21.12.2021