Справа № 344/19311/21
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/333/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача Маркочевої Н.В.

перекладача Арнаут А.В.

представника відповідача Думенко В.П.

розглянувши у судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 вересня 2021 р. Управлінням Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області було прийнято рішення про примусове повернення громадянина Нігерії ОСОБА_1 . Відповідно до рішення позивача зобов`язано в строк до 28 жовтня 2021 р. покинути територію України. Вважає, що рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Зазначає, що позивач є уродженцем Нігерії, та не може повернутися до країни походження через небезпеку для свого життя та здоров`я. Позивач є християнином. Перебуваючи в Нігерії, на ферму позивача було здійснено напад угрупуванням ісламського напрямку, йому самому було завдано тяжких тілесних ушкоджень, декількох робітників було вбито, ферму зруйновано.

Відповідачем не був застосований принцип заборони висилання, який в міжнародному праві передбачає обов`язок держави жодним чином не висилати або повертати особу до кордонів країни, де її життю чи свободі загрожує небезпека. До того ж Відповідачем порушено норми процесуального права, а саме не було надано перекладача при врученні рішення про примусове повернення. Згідно п. 2 розділу ІІ Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної при кордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України 22.01.2018 № 38/77).

Позивачу не було пояснено зміст рішення про примусове повернення та його права з оскарження даного рішення, оскільки на копії рішення позивача відсутня відмітка про надання таких роз`яснень. Більше того в порушення п. 4 розділу ІІ Інструкції Позивачу не був виданий примірник рішення про примусове повернення, а була надана лише копія завірена співробітником УДМСУ в Івано-Франківській області (Додаток 1). Таким чином, рішення відповідача є протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області від 30.09.2021 року про примусове повернення громадянина Нігерії ОСОБА_1 .

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» .

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 25 цього Закону іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Судом встановлено, що 07.02.2015 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_3 , яка є матірю малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком дитини зазначений ОСОБА_5 .

Із відомостей про осіб, які перетнули державний кордон вбачається, що 28.01.2018 року ОСОБА_1 перетнув кордон в пункті перетину Бориспіль-D, а саме в`їхав на територію України.

30.09.2021 року Уповноваженою посадовою особою Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, Петрошенко Т.О. складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МІФ 000608 про те,що 30.09.2021 року о 15.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 виявлено громадянина Нігерії, ОСОБА_1 , який порушив правила перебування іноземців на території України, а саме ухилився від виїзду після закнченого дозволеного терміну перебування. Місце скоєння правопорушення: АДРЕСА_1 , за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.203 КУпАП. Із зазначеного протоколу вбачається, що переклад зроблено усно за участі перекладача Вишневська-Попович Ю., та на протоколі міститься її підпис.

30.09.2021 року уповноваженою посадовою особою Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області першим заступником НУ начальником відділу Якуб`як А.П. на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МІФ 000608 від 30.09.2021 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МІФ 000607 відносно громадянина Нігерії ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.203 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

30.09.2021 року за результатами розгляду матеріалів щодо громадянина Нігерії ОСОБА_1 Управлінням Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 28.10.2021 року.

Із зазначеного рішення вбачається, що громадянину Нігерії ОСОБА_1 під підпис повідомлено про прийняте рішення про його примусове повернення, та він зобов`язався не пізніше 28.10.2021 року залишати територію України.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Частиною 4 вказаної статті встановлено, що рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду. Примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Позивач прибув на територію України 28.01.2018 року та після закінчення встановленого терміну перебування територію України не залишив.

Прийняття рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обгрунтовано вчиненням дій, що порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Частиною 1 та 5 статті 5 Закону України « Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» особа, яка з наміром бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, перетнула державний кордон України в порядку, встановленому законодавством України, повинна протягом п`яти робочих днів звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Особа, яка на законних підставах тимчасово перебуває в Україні, і під час такого перебування в країні її громадянської належності чи попереднього постійного проживання виникли умови, зазначені в пунктах 1 чи 13 частини першої статті 1 цього Закону, внаслідок яких вона не може повернутися до країни свого походження і має намір бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, повинна звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, до закінчення строку перебування на території України.

Жодних відомостей про звернення позивача за отриманням статусу біженця або особи, яка потребує тимчасового чи додаткового захисту, або перебування в процедурі отримання такого статусу на час прийняття даного рішення позивачем не надано.

Позивач не заперечує факт перебування в Україні без законних на те підстав. Викладені позивачем доводи про загрозу його життю чи здоров`ю через його віросповідання чи з будь-яких інших причин належними доказами не підтверджені.

Окрім того у звітах міжнародних організацій таких як: УВКБ ООН (UNHCR), ЮНІСЕФ (UNICEF), ОБСЄ (OSCE), які є у відкритому доступі, не міститься рекомендацій щодо неповернення осіб до Федеративної Республіки Нігерія.

Як вбачається з матеріалів справи, на час винесення рішення позивачем не було надано доказів та не було наведено наявності обставин, які зазначені у статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», що унеможливлювали його примусове повернення до країни походження або третьої країни.

Крім того, посилання позивача на те, що він одружений та має малолітню дитину, яка проживає в Україні, на думку суду, не може бути підставою для скасування прийнятого відповідачем рішення, оскільки відомості про батька малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в актовий запис про народження внесені на підставі ст.135 СК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 94, 241-246, 255, 288, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Татарінова