Справа № 200/18990/21
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2021-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 грудня 2021 р. Справа №200/18990/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Аляб`єв І.Г., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

22.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати заборгованості по страховим виплатам ОСОБА_1 за період з червня 2014 року по грудень 2021 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та сплатити заборгованість по страховим виплатам ОСОБА_1 за період з червня 2014 року по грудень 2021 року.

За приписами частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що право позивача на отримання страхових виплат було порушено у червні 2014 року, з позовною заявою позивач звернувся до суду у грудні 2021 року, тобто з порушенням шестимісячного строку.

Таким чином, позивач звернувся до суду більш ніж через 7 років після того як дізнався (або повинен був дізнатись) про порушення його права на отримання страхових виплат.

Згідно статей 22, 64 Конституції України право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Застосовуючи строки у зазначеній сфері потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист.

Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати.

У випадку якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду із позовом, що буде вже способом реалізації права на судовий захист.

Згідно з Конституцією України право особи на соціальний захист гарантується, в першу чергу, статтею 46, а право на судовий захист - статтями 55 та 124.

Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд, у випадку, визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи.

У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач оспорює бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу страхових виплат з червня 2014 року.

Страхові виплати є щомісячним платежем, і їх отримання відбувається щомісячно. Тому про порушення своїх прав припиненням виплати страхових виплат, з чим позивач пов`язував свої позовні вимоги, позивач мав дізнатися, не отримавши такі виплати за відповідний місяць. І саме з такої дати обчислюється строк звернення до суду з позовом.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема в постановах від 17.07.2018 в справі №522/7721/17, від 08.08.2019 в справі №813/5002/17, від 08.08.2019 в справі №127/13736/16-а, від 31.03.2021 в справі № 240/12017/19 щодо пенсії, яка також є щомісячним платежем.

Посилання позивача на правову позицію Верховного Суду, що була висловлена колись, є неприйнятними через те, що суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Досудове вирішення спору в даній категорії справ законодавством не передбачено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем пропущений строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене позивачу необхідно надати суду вмотивоване клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та надати докази, які підтверджують обставини викладені у клопотанні.

Згідно з пунктом 11 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вимог вказаної норми, в позовній заяві позивачем не зазначено про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

В порушення зазначеної норми позивачем не зазначено: відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти свої та відповідача.

Отже позивачу потрібно надати уточнену позовну заяву з зазначенням відомих номерів засобів зв`язку, офіційні електронні адреси або адреси електронної пошти свої та відповідача.

Суд зазначає, що згідно зі статтею 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Водночас, до позовної заяви не додано доказів адміністративної процесуальної правосуб`єктності позивача (копії паспорта).

Крім того, до позовної заяви не приєднано доказів на підтвердження присвоєння позивачу ідентифікаційного номеру (реєстраційного номеру облікової картки платника податків).

Отже позивачу потрібно надати свою копію паспорта та ідентифікаційного номеру (реєстраційного номеру облікової картки платника податків) для суду та відповідача.

Крім того, частиною 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Аналогічні положення містяться в частині 2 статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

В порушення наведених вимог Кодексу позивач не додав до позовної заяви докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, на які містяться посилання в позові, а саме: довідку МСЕК (як підставу для отримання страхових виплат), не надано докази, що підтверджують те, що: позивач як отримувач страхових виплат перебуває на обліку в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, яким з червня 2014 року припинено нарахування та виплату страхових виплат; докази про існування заборгованості з виплати страхових виплат з червня 2014 року.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам статей 160, 161 КАС України, вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачеві усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Донецького окружного адміністративного суду: вмотивоване клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та надати докази, які підтверджують обставини викладені у клопотанні; письмове підтвердження, що позивачем не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; уточнену позовну заяву з зазначенням відомих номерів засобів зв`язку, офіційні електронні адреси або адреси електронної пошти свої та відповідача; довідку МСЕК (як підставу для отримання страхових виплат), не надано докази, що підтверджують те, що: позивач як отримувач страхових виплат перебуває на обліку в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, яким з червня 2014 року припинено нарахування та виплату страхових виплат; докази про існування заборгованості з виплати страхових виплат з червня 2014 року.

Роз`яснити позивачеві, що в разі, якщо він не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява буде йому повернута.

Копію ухвали направити представнику позивача.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.Г. Аляб`єв