Справа № 754/12020/21
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/234/21
РІШЕННЯ

Іменем України

12 листопада 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді - Галась І.А.

при секретарі -Дуб С.І.

за відсутності сторін

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з вищезазначеним адміністративним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що 16.07.2021 року Інспектором УПП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Галущаком А.М. було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4542796. Відповідно до якої, Позивача було визнано винним в порушенні п.34 ПДР - порушення вимог розмітки проїзної частини доріг та визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, внаслідок чого накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Позивач вважає, що дана Постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства, порушує його права та свободи.

В обґрунтування незаконності та необґрунтованості постанови Позивач вказує, що не був ознайомлений зі своїми правами та йому було в грубій формі відмовлено в користуванні правовою допомогою.

Посилаючись на викладені обставини справи, Позивач просить суд:

-визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4542796;

-зобов`язати Управління патрульної поліції у Львівській області повернути ОСОБА_1 помилково сплачені грошові кошти за Постановою серія ЕАО № 4542796 у розмірі 340 грн. за наступними реквізитами: Рахунок IBAN: НОМЕР_1 ;

-стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 5000 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено до розгляду в позовному провадженні з викликом сторін. Визначено строк подання відзиву відповідача на позов до 28 вересня 2021 року.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання Відзиву в порядку ст.162 КАС України.

Позивачем 04 жовтня 2021 року було подано про розгляд справи у його відсутність за наявними в матеріалах справи документами. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомляв.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Таким чином, суд дійшов висновку, про розгляд справи за відсутністю учасників справи, на підставі поданих до суду документів.

У зв`язку з неявкою сторін, відповідно до ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання не здійснювалось.

З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та дав їм правову оцінку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 26.07.2021 року Інспектором УПП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Галущаком А.М. було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4542796.

Вказаною постановою Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 26.07.2021 року о 14 год. 41 хв. 471 км дорога М06, водій керуючи ТЗ «Dodge Journey» державний номер НОМЕР_2 перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.1,2 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в т.ч. про порушення правил дорожнього руху, ст.122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до ч. 1ст. 122 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 34 ПДР України висвітлює поняття дорожньої розмітки (горизонтальна розмітка п.34.1, вертикальна розмітка п.34.2 ПДРУкраїни).

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, за змістом постанови ЕАО № 4542796 від 26 липня 2021 року, позивач визнаний винуватим в тому, що перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, внаслідок чого порушив вимоги розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом 1.1 пункту 34 ПДР України встановлено, що горизонтальна розмітка має таке значення (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.

До суду не надано доказів на підтвердження того, що позивач рухався з порушенням п.п.1.1 п.34 ПДР і такі дії з його боку мали місце саме в силу його умисних дій, а не з об`єктивних причин наявності перешкод для руху, порушення іншими учасниками Правил дорожнього руху.

Суд дійшов висновку, що Позивачем доведено невинуватість, оскільки процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч1 ст.122 КУпАП, то факт умисного вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним, сумнівним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

Відповідно до положень ч.6 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В судовому засіданні судом встановлено, що складаючи постанову про адміністративне правопорушення відносно позивача, інспектор патрульної поліції не надав належної оцінки доводам позивача з приводу причин його зупинки в даній дорожній ситуації, а також наявності правомірних підстав для здійснення такої зупинки.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За принципом презумпції невинуватості, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відповідач, відповідно до ст.78 КАС України, не надав доказів в обґрунтування складання оскаржуваної постанови та скоєння позивачем порушення ПДР України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому позов в цій частині заявлених вимог підлягає задоволенню.

При цьому, адміністративний позов не може бути задоволено в повному обсязі, оскільки суд, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, може прийняти лише одне із рішень, передбачених ч.3 ст. 286 КАС України. У зв`язку з чим в задоволенні інших позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст.9,22,121,251,258,289,293 КУпАП, та керуючись ст.ст.9,72-77,242,244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову серії ЕАО № 4542796 від 26 липня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.А. Галась