Справа № 520/17956/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Панов М.М.

21 грудня 2021 р.Справа № 520/17956/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Носаченко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року по справі за адміністративним позовом Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

17.09.2021 року позивач Малоданилівська селищна рада Харківського району Харківської області (далі Малоданилівська селищна рада) звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) Пересічанської Я.В. (далі державний виконавець);

- зобов`язати державного виконавця скасувати постанову про накладення штрафу від 30.08.2021 року за виконавчим провадженням ВП № 64450298 про накладення на Малоданилівську селищну раду штрафу у розмірі 5.100 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що судовим рішенням по справі № 520/5715/2020, виконавчий документ, виданий на підставі якого, перебуває на виконанні державного виконавця, Малоданилівська селищна рада зобов`язана прийняти рішення у формі наказу у порядку ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. Разом з тим, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачає прийняття рішень селищною радою у формі наказів. Результатом повідомлення відповідача про означену обставину з проханням звернутися до суду з питання роз`яснення судового рішення слугувало прийняття відповідачем оскаржуваної постанови. Дії державного виконавця є незаконними та такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державним виконавцем не буди здійснені заходи щодо перевірки виконання боржником судового рішення.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову Малоданилівської селищної ради, відповідач зазначає, що на підставі листа позивача державним виконавцем було встановлено, що рішення суду боржником не виконано. З підстав, встановлених ч. 1 ст. 75 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон , на боржника у виконавчому провадженні був накладений штраф.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року в задоволені вимог адміністративного позову Малоданилівській селищній раді відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що рішення суду Харківського окружного адміністративного суду №520/5715/2020 від 06.11.2020 року набрало законної сили у відповідності до Закону № 1404-VIII, на підставі чого стягувачеві було видано виконавчий лист для пред`явлення до примусового виконання. Вищезазначені обставини свідчать про те, що причини невиконання рішення суду, зазначені боржником у листі, а саме: «неясності резолютивної частини рішення суду», не можуть вважатися поважними.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі Малоданилівська селищна рада просить його скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення вимог адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що фіксація факту перевірки виконання рішення має здійснюватися за допомогою складання державним виконавцем відповідного акту, однак державний виконавець цього не дотримався. Рішення про накладення штрафу на боржника у виконавчому провадження було прийнято з порушенням строків, передбачених ст.ст. 26, 63 Закону № 1404-VIII.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Згідно зі ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

В силу статей 1, 5 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України від 02.06.2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон N 1403-VIII).

Законом № 1403-VIII визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Згідно з статтею 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності до частин першої-третьої ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З огляду на наведене, колегія суддів зазначає, що для прийняття рішення про накладення на боржника у виконавчому провадження штрафу, у даному випадку, державний виконавець, повинен встановити два юридичних факти: по-перше, факт невиконання судового рішення, по-друге, той факт, що рішення боржником не виконане саме з неповажних причин.

Судом установлено, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) Черкащенко В.В. від 12.02.2021 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого документа виконавчого листа № 520/5715/2020, виданого 06.11.2020 року Харківським окружним адміністративним судом, відповідно до якого Малоданилівська селищна рада зобов`язана по суті вирішити звернення ОСОБА_1 від 10.03.3020 року з приводу надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. Орієнтовною площею 0,10 га, яка розташована на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, з земельної ділянки запасу, кадастровий номер :01:000:0272, для індивідуального дачного будівництва, шляхом прийняття рішення у формі наказу у порядку ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, з урахуванням висновків суду (реєстраційний номер виконавчого провадження: 64450298, далі ВП 64450298) (а.с. 29).

Зазначеною постановою боржнику виконавчого провадження запропоновано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

15.03.2021 року до органу виконавчої служби надійшов лист боржника від 11.03.2021 року, в якому останній повідомляв про неможливість виконання судового рішення, зазначаючи про те, що Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачено прийняття рішень селищної радою у формі наказів (а.с. 31-32).

Постановою державного виконавця від 30.08.2020 року за невиконання рішення суду на боржника Малоданилівську селищну раду накладений штраф на користь держави у розмірі 5.100 грн (а.с. 5-6).

В обґрунтування прийнятого рішення державним виконавцем, крім іншого, зазначено, що боржником отримано копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яким зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, про що повідомити державного виконавця, надавши засвідчені копії документів, які підтверджують виконання зазначеного виконавчого документа (копію розпорядження з розрахунком, для здійснення виплат, тощо). Станом на теперішній час рішення суду в повному обсязі не виконано.

Погоджуючись із загальним висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості вимог Малоданилівської селищної ради про визнання незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) Пересічанської Я.В., колегія суддів зазначає, що положення ст. 63 Закону № 1404-VIII наділяють державного виконавця правом прийняття рішення про накладення на боржника штрафу у разі невиконання останнім без поважних причин судового рішення.

В контексті завдань адміністративного судочинства (ст. 2 КАС України) звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача. При цьому, заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому. Тому для відкриття провадження у справі недостатньо лише твердження позивача, наведеного у позовній заяві, про порушення права, свободи або законного інтересу.

Судом встановлено, що звертаючись до суду Малоданилівська селищна рада покликалась на незаконність постанови державного виконавця про накладення на селищну раду, як боржника у виконавчому провадженні, штрафу, зазначаючи про те, що державний виконавець перед прийняттям рішення про накладання штрафу не перевірив виконання рішення боржником.

При цьому, колегія суддів зауважує, що як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції Малоданилівська селищна рада не надала жодних доказів, які б посвідчували ту обставину, що селищною радою вчинялись будь-які дії, спрямовані на його виконання.

З урахуванням обставин встановлених судом, колегія суддів дійшла висновку, що означені вимоги не містять жодного обґрунтування негативного впливу спірними діями державного виконавця на жодні конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси позивача та свідчать виключно про незгоду позивача з указаною вище постановою про накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу, що не є тотожним порушенню права, свободи чи інтересу. Безпосередньо позивач не зазнав жодного втручання в свої права або реальної шкоди внаслідок здійснення означених дій (по-суті доводів позову, - бездіяльності) державного виконавця, оскільки останні не спричинили впливу саме на позивача.

Колегія судів також погоджується з загальним висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості вимог адміністративного позову Малоданилівської селищної ради про зобов`язання державного виконавця скасувати постанову про накладення штрафу від 30.08.2021 року за виконавчим провадженням ВП № 64450298 про накладення на Малоданилівську селищну раду штрафу у розмірі 5.100 грн.

Колегія суддів зазначає, що положення Закону № 1404-VIII не передбачають права державного виконавця на скасування прийнятих ним постанов.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Колегія суддів також зазначає, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Відповідно д ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки означені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів дійшла висновку про часткову обґрунтованість апеляційної скарги Малоданилівської селищної ради та про необхідність зміни судового рішення з підстав та мотивів його прийняття.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 268, 269, 270, 271, 272, 186, 292, 293, 308, 310, 315, 317, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Малоданилівської селищної ради задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року змінити з підстав та мотивів його прийняття.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Курило А.О. Бегунц
Постанова складена і підписана 21 грудня 2021 року.