Справа № 188/1436/21
Суддя: Місюра К. В.
Дата ухвалення: 2021-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 188/1436/21
Провадження № 2-а/188/23/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Місюра К.В.

при секретарі: Хандрига Л.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явилась

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 іспектора СРПП відділення поліції №4 Дніпропетровської області лейтенанта поліції Овечко Ярослава Романовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження в адміністративній справі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду відповідно до якого просить задовольнити адміністративний позов до Інспектора СРПП відділення поліція № 4 лейтенанта поліції Овечко Ярослав Романович та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАВ № 511240 від 02.10.2021 року, якою до нього, ОСОБА_1 , застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу розмірі 510 (п`ятсот десяти)грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП просить закрити.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 жовтня 2021 року інспектором СРПП відділення поліції № 4 -лейтенантом поліції Овечко Я.Р. на нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 511240 за ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до протоколу, він о 17 годині 09 хвилин, керував своїм автомобілем Тоуоtа RАV4, рухався по вулиці Соборна та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив П.2.3В ПДР України.

На вищевикладені обставини слід зауважити, що він був пристебнутий ременем безпеки та інспектор рухався на службовому автомобілі йому на зустріч та потім розвернувся, та їхав за ним з вимогою зупинитись, у зв`язку із чим коли мені інспектор поліції ОСОБА_2 подав вимогу зупинитись та тільки після зупинки він відстібнув ремінь безпеки, тобто коли вже не рухався на автомобілі. Ремені безпеки він відстібнув для того, щоби дістати водійське

посвідчення та технічний паспорт на автомобіль, оскільки ремінь безпеки йому заважав.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, оскільки тільки коли його автомобіль зупинився та він нікуди не пересувався він відстебнув ремені безпеки, а Закон передбачає користування засобами пасивної безпеки тільки під час пересування.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 511240 міститься інформації про те, що він був не пристебнутий ременем безпеки під час пересування своїм транспортним засобом.

Крім цього, відповідно до ст.268 КУпАП йому не були чітко роз`яснені його права, а тому постанова відносно нього від 02.10.2021р серії БАВ № 511240 про накладення адміністративного штрафу є незаконною та такою що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не зявився направив до суду заяву відповідно до якої просить суд заявлені вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направили до суду відзив на позов, згідно якого просили відмовити в задоволенні позовних вимог, та розглянути справу за відсутності відповідача.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 02.10.2021 року о 17 год. 09 хв. поліцейським Овечко Я.Р. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №511240 від 02.10.2021 р., згідно з якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., за порушення передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП.

Позивач не погодився з зазначеною вище постановою, що і зумовило його звернення до суду.

Диспозицією за ч.5ст.121КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Крім того, відповідно до ч. 1 розділу ІІІ інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9).

Як вбачається з матеріалів справи працівником поліції при винесені постанови про накладення адміністративного правопорушення за ч.5ст.121 КУпАП на ОСОБА_1 , було здійснено з порушенням ч. 1 розділу ІІІ інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами по справі, дійсно мало місце винесення відповідачем постанови серії БАВ № 511240 від 02.10.2021 за ч.5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 .

Між тим, позивач категорично заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, пояснивши, що на той момент коли підійшов працівник поліції він дійсно відстегнув пасок безпеки, щоб достати документи.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу вчинення правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Як вбачається з відзиву, то відповідач не пояснив чому постанова була винесена з порушенням ч. 1 розділу ІІІ інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Крім того в відзиві зазначено, що ОСОБА_3 відмовився від отримання копії постанови, але знову ж не надано ніякого доказу.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Суд вважає, що обставини вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.5ст. 121 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні з огляду на вищевикладене.

Іншого відповідач суду не довів.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, позовна заява є такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 77, 90, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАВ № 511240 від 02.10.2021 року, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу розмірі 510 (п`ятсот десяти)грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К. В. Місюра