Справа № 360/5463/21
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 грудня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5463/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новопсковської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 30 вересня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Новопсковська селищна рада (далі - відповідач), в якій з урахуванням уточненої позовної заяви заявлено такі позовні вимоги:

визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає в неприйнятті рішення за клопотанням позивача від 09 липня 2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2,0000 га, пасовищ за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності у власність для ведення особистого сільського господарства, розташованої в населеному пункті с. Новорозсош Старобільського району Луганської області;

зобов`язати відповідача розглянути клопотання позивача від 09 липня 2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га, розташованої в межах населеного пункту с. Новорозсош Старобільського району Луганської області за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності та прийняти рішення у відповідності до законодавства України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 09 липня 2021 року звернувся до відповідача з клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га, в межах населеного пункту с. Новорозсош Старобільського району Луганської області. Бажана земельна ділянка знаходиться на земельному масиві загальною площею 12,0000 га зона 12, квартал 002, землі сільськогосподарського призначення комунальної власності. Даний земельний масив є несформованим, так як в Державному земельному кадастрі відсутня інформація щодо його розміру та меж. До клопотання позивач додав копію паспорту, копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків та графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

У повідомленні відповідача від 16 серпня 2021 року вказано, що проект рішення постійної комісії селищної ради з питань містобудування, земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища, яким надано дозвіл шести громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, орієнтовною площею 2,0000 га пасовищ (кожному) за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населеного пункту с. Новорозсош Луганської області не підтриманий депутатами селищної ради. Жодного роз`яснення чи вмотивованої відповіді щодо відмови позивач не отримав, так як і прийнятого рішення за своїм клопотанням від 09 липня 2021 року. Викладене підтверджується листом Новопсковської селищної ради від 09 вересня 2021 року № 2715.

Позивач вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка порушує його право на отримання земельної ділянки, оскільки статтею 118 Земельного кодексу України передбачено лише два альтернативні варіанти поведінки відповідного органу у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою: надати відповідний дозвіл або надати вмотивовану відмову в наданні дозволу. Натомість відповідач за клопотанням позивача ані прийняв рішення, ані не надав вмотивованої відмови.

З урахування зазначеного позивач вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою від 04 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (арк. спр. 36-38).

До суду 20 жовтня 2021 року позивачем надано уточнений адміністративний позов, приведений у відповідність з вимогами Кодексу адміністративного судочинства України (арк. спр. 42-44).

Ухвалою від 25 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 47-48).

За клопотанням Новопсковської селищної ради від 08 листопада 2021 року ухвалою від 09 листопада 2021 року продовжено відповідачу строк на подання відзиву та письмових доказів по справі (арк. спр. 53-54, 65).

Від Новопсковської селищної ради 09 листопада 2021 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 67-71).

До Новопсковської селищної ради 20 травня 2021 року надійшло клопотання гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га пасовищ шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :12:002:0060, яка знаходиться в межах населеного пункту с. Новорозсош Старобільського району Луганської області.

На восьмому засіданні постійної комісії селищної ради з питань містобудування, земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища, яке відбулося 11 червня 2021 року, розглянуто проєкт рішення «Про надання дозволу громадянину ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га за межами населеного пункту с. Новорозсош». Враховуючи, що до селищної ради надійшло 7 заяв (від громадян: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га за рахунок земельного масиву з кадастровим номером :12:002:0060, вільний залишок якого на час подання цих заяв складав - 9,1584 га, члени комісії дійшли висновку, що троє з цих громадян не зможуть реалізувати своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки розміром 2,0000 га, через недостатність площі даного земельного масиву. Члени постійної комісії дійшли згоди, що найбільш оптимальним варіантом в цій ситуації буде надати реальну можливість кожному громадянину реалізувати своє право на земельну ділянку розміром 1,3000 га.

Рішенням Новопсковської селищної ради восьмого скликання від 22 червня 2021 року № 8/52 «Про надання дозволу громадянину ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,3000 га пасовищ за межами населеного пункту с. Новорозсош» позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,3000 га пасовищ за межами населеного пункту с. Новорозсош за рахунок земель сільськогосподарського призначення; рекомендовано звернутися до розробників документації із землеустрою з метою замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

До Новопсковської селищної ради 12 липня 2021 року надійшло нове клопотання гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га пасовищ в межах населеного пункту с. Новорозсош Старобільського району Луганської області та клопотання про скасування рішення Новопсковської селищної ради восьмого скликання від 22 червня 2021 року № 8/52.

На пленарному засіданні Новопсковської селищної ради, яке відбулось 29 липня 2021 року проект рішення «Про надання дозволу 6-м громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га пасовищ (кожному) за межами населеного пункту с. Новорозсош», де в додатку зазначені наступні громадяни: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 не підтриманий депутатами селищної ради, оскільки за його прийняття проголосувало 11 депутатів з 16 присутніх на час голосування (для прийняття цього рішення необхідна більшість голосів депутатів від загального складу селищної ради - 14). Листом від 16 серпня 2021 року ОСОБА_1 повідомлено, що проект рішення селищної ради з питання «Про надання дозволу 6-м громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га пасовищ (кожному) за межами населеного пункту с. Новорозсош», підготовлений на підставі клопотання від 09 липня 2021 року, розглянутий на 9-й сесії селищної ради, та не підтриманий депутатами селищної ради.

Також відповідач зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту його прав є неефективним, оскільки земельний масив, зазначений на картографічних матеріалах доданих до клопотання ОСОБА_1 від 09 липня 2021 року сформований в земельні ділянки з кадастровими номерами :12:002:0870, :12:002:0871, :12:002:0872, :12:002:0873, :12:002:0874, :12:002:0875. Станом на 08 листопада 2021 року до Новопсковської селищної ради надійшло п`ять заяв про затвердження проектів землеустрою щодо відведення цих земельних ділянок ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Однак у зв`язку з відсутністю під час голосування 2/3 депутатів від загального складу депутатів, розгляд зазначених проектів рішень перенесено на наступну сесію. Через обмеженість строку для надання відзиву по даній справі у селищної ради відсутня можливість дочекатися повного розгляду зазначених питань й подати копії відповідних рішень до суду. Зазначені обставини, на думку відповідача, унеможливлюють повторний розгляд клопотання ОСОБА_1 від 09 липня 2021 року, оскільки після прийняття цих рішень зазначені земельні ділянки перейдуть до приватної власності, а Новопсковська селищна рада як орган місцевого самоврядування не наділена повноваженнями щодо розпорядження землями приватної власності.

Від позивача 15 листопада 2021 року надійшла відповідь на відзив, в якій позивачем викладено свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення (арк. спр. 94).

Інших заяв по суті справи та клопотань від сторін не надходило.

Також від позивача 15 листопада 2021 року надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та клопотання про витребування доказів, в задоволенні яких відмовлено ухвалою від 25 листопада 2021 року (арк. спр. 95, 99, 105-106).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

З копій виданих на ім`я позивача паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера встановлено такі дані про позивача: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (арк. спр. 4-5, 6).

Позивач 09 липня 2021 року звернувся до Новопсковської селищної ради із клопотанням про виділення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га пасовищ, яка знаходиться в межах населеного пункту села Новорозсош Старобільського району Луганської області, разом з яким надав копії паспорту та картографічні матеріали з зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки (арк. спр. 7-8).

Листом від 16 серпня 2021 року № 2352 Новопсковська селищна рада повідомила позивача, що на черговій 9 сесії Новопсковської селищної ради 29 липня 2021 року розглянуто проект рішення «Про надання дозволу 6-м громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га пасовищ (кожному) в межах населеного пункту с. Новорозсош». Даний проект рішення не підтриманий депутатами селищної ради (арк. спр. 18).

На підтвердження вказаної в листі інформації в матеріали справи надані копії: протоколу № 9 засідання постійної комісії селищної ради з питань містобудування, земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища від 23 липня 2021 року; проекту рішення «Про надання дозволу 6-м громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га пасовищ (кожному) в межах населеного пункту с. Новорозсош»; витягу з протоколу засідання Новопсковської селищної ради від 29 липня 2021 року (арк. спр. 9-12, 13-15, 16-17).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до статті 25 Закону України від 21.05.1997 № 280/97 ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97 ВР) сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Частинами першою, другою та десятою статті 59 Закону № 280/97-ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (часина перша статті 3 Земельного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Згідно з пунктами «а», «б» частини першої статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Частинами першою та другою, пунктом «а» частини третьої статті 22 Земельного кодексу України визначено:

землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей;

до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо);

землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Абзацом першим частини першої та частиною другою статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Пунктом «в» частини третьої цієї статті передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність врегульовано статтею 118 Земельного кодексу України, зокрема:

- громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (частина шоста);

- відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (частина сьома);

- проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (частина восьма);

- відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом-після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (частина дев`ята);

- відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина десята);

- у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частина одинадцята).

Пунктом «б» частини першої статті 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

З системного аналізу вищевикладених положень законодавства слідує, що прийняття відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність є результатом певної процедури, яка йому передує, яка включає такі послідовні стадії:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання у місячний строк дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується у відповідності до приписів статті 186-1 Земельного кодексу України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що такий орган у двотижневий строк зобов`язаний прийняти відповідне рішення.

Аналіз наведених норм права, якими врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність.

Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого «земельного» питання. У світлі вимог частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

За такого правового регулювання також можна дійти висновку, що відповідний орган місцевого самоврядування зобов`язаний у місячний строк з дня отримання клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність прийняти вмотивоване рішення щодо надання такого дозволу або про відмову в його наданні з наведенням усіх підстав для такої відмови.

Однак, з вищеописаних матеріалів справи судом встановлено, що міська рада за клопотанням позивача від 09 липня 2021 року в місячний строк з дня його отримання не приняла жодного вмотивованого рішення, що свідчить про ухилення відповідача від виконання покладених на нього Законом № 280/97-ВР та Земельним кодексом України обов`язків.

Бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України.

Зважаючи, що відповідачем у визначений статтею 118 Земельного кодексу України строк безпідставно не прийнято рішення щодо порушеного позивачем питання, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про визнання такої бездіяльності відповідача протиправною.

Як наслідок, підлягає задоволенню й вимога позивача щодо зобов`язання відповідача розглянути клопотання позивача щодо надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою з прийняттям відповідного рішення.

При цьому, суд не надає правової оцінки твердженням відповідача про відсутність у нього законних підстав для прийняття будь-якого рішення щодо поданого позивачем клопотання, оскільки вищевказаним чинним законодавством не визначено іншої процедури вирішення клопотань про надання дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи користування, окрім як розгляду на пленарному засіданні ради з прийняттям відповідного рішення. До прийняття відповідачем рішення з мотивованим та вичерпним викладом обставин, врахованих при його прийнятті, між сторонами спір щодо змісту такого рішення відсутній.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Таким чином, суд встановив, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої, третьої, восьмої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зважаючи, що позов підлягає задоволенню повністю, а також виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд керуючись положеннями частин першої та восьмої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору повністю.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Новопсковської селищної ради (місцезнаходження: 92303, Луганська область, Старобільський район, селище міського типу Новопсков, провулок Історичний, будинок 1, код за ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Новопсковської селищної ради щодо неприйняття рішення за клопотанням ОСОБА_1 від 09 липня 2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га пасовищ за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої в межах населеного пункту село Новорозсош Старобільського району Луганської області.

Зобов`язати Новопсковську селищну раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 09 липня 2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га пасовищ за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої в межах населеного пункту село Новорозсош Старобільського району Луганської області, з прийняттям вмотивованого рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Новопсковської селищної ради на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова