Справа № 234/16481/21
Суддя: Чернобай А. О.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/215/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

в складі головуючого судді Чернобай А.О.,

секретар судового засідання Д`яченко С.О.,

за участю представника позивача Ващенко О.В.,

представників відповідача Петренко А.В., Шашко А.Е.,

справа № 234/16481/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Ващенко Олександр Вікторович, до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 23.11.2021 року відповідачем винесено постанову серії ЕАО № 5063988 за ст. 122 ч. 1 КУпАП, в якій зазначено, що ОСОБА_1 о 12:31 год., керуючи автомобілем Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , на вулиці О.Тихого у м. Дружківка перевищив встановлені обмеження руху не більш як на 50 км/год, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зазначене поліцейським в постанові порушення є лише його припущеннями, постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Надані відповідачем докази на підтвердження обставин вчинення правопорушення п. 12.4 ПДР не містять відомостей стосовно того, що в зоні фіксації вимірювачем LTI 20/20 N TC001092 о 12:31 23.11.2021 року швидкості руху транспортного засобу марки Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , були розміщені та діяли обмеження, передбачені дорожніми знаками: 5.45 «Населений пункт»; 5.46 «Кінець населеного пункту»; 5.70 «Фото, відеофіксування порушень», у зв`язку з чим, зазначені відеозапис та фотокопії не можуть бути належними доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Під час вимірювання швидкості прилад TruCAM знаходився в руках інспектора, однак цей прилад при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтований. Утримання такого приладу поліцейським у руці, з урахуванням вірогідної похибки, ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля.

Також, на думку позивача, сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Позивач просить суд скасувати постанову ЕАО № 5063988 від 23.11.2021 року, винесену інспектором Скворцовим Д.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 грн. та провадження по справі закрити.

Ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області від 03.12.2021 року відкрито провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа ОСОБА_2 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення. Залучено до участі у адміністративній справі третю особу - Департамент патрульної поліції.

Представник відповідача надав до суду відзив, згідно якого зазначив, що під час несення служби в АДРЕСА_1 ,23.11.2021 року екіпажом патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС001092) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу RENAULT DUSTER, номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 89 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 39 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Після чого було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Інспектор підійшов до водія, ким виявився гр. ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення. Після цього попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП якою накладено стягнення на правопорушника в розмірі 340 грн., відповідно до санкції статті. Вимірювання швидкості руху здійснювалося за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер якого (ТС001092) зазначено в оскаржуваній постанові, фото з даного приладу, на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту додається.

Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис вручено її копію.

Так, дійсно, вимірювання швидкості проводилось в ручному режимі, оскільки даний прилад працює саме в ручному режимі.

Відповідно до Інструкції виробника Laser Technologу Inc, США , використання лазерного вимірювача швидкості TruCam II передбачає можливість використання даного приладу в автоматичному режимі, вказаний режим дозволяє автоматично фіксувати номерний знак та швидкість руху транспортного засобу. Слід зазначити, що відповідно до наведеної інструкції лазерний вимірювач швидкості TruCam II може використовуватись як в мобільному так і в статичному положенні. Тобто поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Слід зауважити, що Мінекономрозвитком ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», було зазначено, що лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного ручного режиму роботи, вимірювач TruCam може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 не відноситься до автоматичної фото- і відеотехніки, а є лише вимірювачем швидкості. Частина 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» містить вимоги щодо встановлення виключно автоматичних фото і відео технічних пристроїв для забезпечення публічної безпеки та порядку. Покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Тобто автоматична система фіксації правопорушень та лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20, не є тотожними, отже ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» не поширюється на використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20. Проте технічний засіб вимірювання швидкості TruCam LTI 20/20 використовується на підставі п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про національну поліцію».

Використання приладу інспектором поліції, тримаючи його в руках, є цілком законним і жодним чином не впливає на точність вимірювання.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб та номерний знак. Тобто цей прилад не передбачає фіксування знаків 5.45 або 5.46. Проте прилад TruCam LTI 20/20 фіксує точні координати розташування транспортного засобу, водій якого перевищив допустиму законом швидкість руху. Загальновідомим є факт, що географічні координати це величини, які визначають положення певної точки на місцевості (на плані чи на топографічній карті) відносно прийнятої системи координат і є незмінними у певній точці за будь-яких обставин.

Виходячи с того, що географічна система координат приладу TruCAM LTI 20/20 відрізняється від системи координат, яка застосована на сайті публічної кадастрової карти України (https://map.land.gov.ua/kadastrova-karta), а саме у приладі TruCAM LTI 20/20 застосовано систему координат (градуси-(48°), хвилини-(37'), секунди-(05.92")), в той час як в публічній кадастровій карті України застосовано систему координат у градусах (48.6169222), за для ототожнення цих двох систем географічних координат, необхідно провести їхню конвертацію, тобто перевести координати з (градуси, хвилини, секунди) в (градуси) для того щоб сайт розпізнав введені координати та відмітив іх місце на мапі.

Отже, щоб величину кута, зазначену в форматі (градуси хвилини секунди) перевести в десяткові частки градуса, слід до кількості цілих градусів додати кількість хвилин, розділене на 60 і кількість секунд, розділене на 3600.

В нашому випадку маємо 48°37'05.92" північної широти та 37°33'23.83" східної довготи. Якщо перерахувати це в звичайні градуси, то вийде 48° + 37/60 + 05.92/3600 = 48.6169222° північної широти і 37° + 33/60 + 23.83/3600 = 37.5566194° східної довготи.

Отримані координати в градусах 48.6169222, 37.5566194 вводимо до пошукової строки сайту Публічна кадастрова карта України, натиснувши на пошук отримуємо точно місце розташування приладу TruCAM LTI 20/20.

Найбільш зручний спосіб конвертації застосовано в інтернет ресурсі Google Maps, для визначення місця разом з одночасною конвертацією, достатньо ввести в пошукову строку сервісу Google Maps географічні координати з приладу TruCAM LTI 20/20 (48°37'05.92" N 37°33'23.83" E).

Вищевикладене стосується також дорожніх знаків 5.45. та 5.70., розташування яких у місцевості (координати розташування) було зафіксовано за допомогою приладу TruCAM LTI 20/20 (роздруківки з даного приладу є додатками до відзиву).

Тобто, факт знаходження позивача у населеному пункті 23.11.2021 під час порушення ним вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також факт наявності відповідних дорожніх знаків вважаємо беззаперечними і повністю доведеними відповідачем усіма можливими засобами.

Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та просили відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи - Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Третя особа інспектор Скворцов Д.С. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, проаналізувавши надані документи та докази, суд,

В С Т А Н О В И В :

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема ч. 1, 2, третя і 5 статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Окрім того, ч. 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП встановлюють, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до ст. 41 Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі № 3353-XII) регулюються ПДР України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст. 53 Закону № 3353-XII).

Пункт 1.10 ПДР України визначає значення термінів, зокрема: населений пункт забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45 "Населений пункт", 5.46 "Кінець населеного пункта", 5.47 "Населений пункт", 5.48 "Кінець населеного пункта".

Водночас, п. 12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/20583, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 01.12.2020 року та чинного до 01.12.2021, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів Trucam LTI 20/20, серійний номер ТС 001092, є придатним до застосування. (а.с. 32)

Згідно постанови серії ЕАО № 5063988 від 23.11.2021 року ОСОБА_1 23.11.2021 року о 12:39:59 у м. Дружківка по вул. О.Тихого, керуючи транспортним засобом рухався в межах населеного пункту зі швидкістю 89 км/год, чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортного засобу на 39 км/год. Швидкість руху вимірювалась технічним приладом TruCAM LTI 20/20 ТС 001092. Фото, відеофіксація bodycam АН000261, чим порушив п. 12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год). (а.с. 9)

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України більш ніж на 39 км/год. При цьому, в оскаржуваній постанові відповідач покликався на доказ, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під керуванням позивача це здійснення вимірювання швидкості руху приладом LTI 20/20 II TruCAM ТС 001092 та відео з нагрудної камери АН000261.

Відповідно фотознімку з лазерного вимірювача швидкості TruCam TC001092 № _4H000_1123_122400.jmf, автомобіль позивача Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , 23.11.2021 о 12 годині 24 хвилин рухався у м. Дружківка по вул. О.Тихого зі швидкістю 89 км/год, тобто в населеному пункті, де дозволена максимальна швидкість руху 50 км/год. (а.с. 30)

В судовому засіданні був досліджений лазерний носій DVD+R із відеофайлами з нагрудних відеореєстраторів інспектора УПП в м. Краматорську та Слов`янську ДПП роти № 2 Скворцова Д.С. (а.с. 42)

З вказаних матеріалів фото та відеофіксації вбачається, що транспортний засіб Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , на вулиці О. Тихого у м. Дружківка 23.11.2021 року, яким керував ОСОБА_1 , рухався зі швидкістю 89 км/год., швидкість виміряна технічним приладом TruCAM LTI 20/20 ТС 001092.

Таким чином, перевищення швидкості становить 39 км/год. Вказаний факт також підтверджується відеофайлом № _4H000_1123_122400, з якого вбачається, що 23.11.2021 саме транспортний засіб Renault Duster, державний номер НОМЕР_1 , рухається зі швидкістю 89 км/год.

Щодо посилання представника позивача, що замір швидкості проводився працівником поліції, який тримав технічний прилад TRUCAM в руках, навісу, що можливо вплинуло на правильність вимірювання швидкості, суд зазначає що лазерний вимірювач TRUCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач може бути встановлений на триногу.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 не відноситься до автоматичної фото- і відеотехніки, а є лише вимірювачем швидкості. Частина 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» містить вимоги щодо встановлення виключно автоматичних фото і відео технічних пристроїв для забезпечення публічної безпеки та порядку. Тобто автоматична система фіксації правопорушень та лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20, не є тотожними, отже ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» не поширюється на використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20. Проте технічний засіб вимірювання швидкості TruCam LTI 20/20 використовується на підставі п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про національну поліцію».

Посилання позивача, що використання приладу TruCam в ручному режимі суперечить вимогам законодавства де зазначено, що фіксація швидкості руху автомобілів повинна здійснюватись лише в автоматичному режимі, є незмістовними, оскільки лазерний вимірювач відноситься саме до ручних вимірювачів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. При цьому, саме вимірювання прилад здійснює автоматично.

Щодо доводів представника позивача про відсутність обов`язкового попереджувального знаку «5.70» та «5.45» суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці.

При цьому, жодними положеннями Закону № 580-VIII, в тому числі, частини першої статті 40, не передбачено обмеження поліції використовувати фототехніку і відеотехніку виключно в межах дії будь-яких дорожніх знаків.

Дорожній знак 5.70 ПДР України «Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» лише інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Він відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків.

В той же час, Закон не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото- відеофіксації порушень дорожнього руху.

Також, слід зазначити, що наявність дорожніх знаків 5.45. та 5.70. підтверджується за допомогою приладу TruCAM LTI 20/20 (а.с. 31).

Тобто, факт знаходження позивача у населеному пункті 23.11.2021 під час порушення ним вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також факт наявності відповідних дорожніх знаків підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про національну поліцію» ( далі Закон №580-VIII) поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

За приписами статті 40 Закону № 580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем надано суду належні та допустимі докази перевищення швидкості позивачем саме 23.11.2021 року у населеному пункті.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем були надані до суду докази в підтвердження вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення 23.11.2021 року, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена законно.

Із досліджених судом доказах знайшов своє підтвердження факт порушення з боку позивача п.12.4 Правил дорожнього руху України та відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'HalloranandFrancis v. theUnitedKingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки. Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР України.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та необґрунтованості заявленого позову.

З огляду на викладене, враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5063988 від 23.11.2021 року винесена відносно позивача уповноваженою посадовою особою та відповідає вимогам закону, а відтак вимоги позову є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягають.

Позивачем при подачі позову сплачено суму судового збору в розмірі 454 гривні, що підтверджено відповідним платіжним документом, який з урахуванням відмови у позові згідно ст.139 КАС України слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 20, 22, 72, 77, 139, 229, 241-246, 250, 268, 269, 271, 272, 286 КАС України, ст.ст. 1, 7, 222, 251, 278, 280, 283, 288 КУпАП, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа ОСОБА_2 , Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя:

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя: