Справа № 340/698/20
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 340/698/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Запорізької обласної державної адміністрації на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 р. (суддя Пасічник Ю.П.) в адміністративній справі №340/698/20 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної державної адміністрації, Департаменту захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації, про скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації №14-к від 29.01.2020 про звільнення 31 січня 2020 р. з посади директора Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації у зв`язку із ліквідацією державного органу - Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації; поновити на посаді директора Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації; стягнути з Департаменту захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з дати звільнення і до дня ухвалення судом рішення в справі; стягнути з Департаменту захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації вихідну допомогу в розмірі 16670,64 грн., та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.04.2020 і до дня ухвалення судом рішення в справі;

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на відсутність законних підстав для його звільнення, оскільки фактично відбулась не ліквідація Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації, а його реорганізація і замість ліквідованого органу створено Департамент агропромислового розвитку та захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації, який виконує ті ж функції, що й ліквідований орган. В порушення ч.2 ст.40 КЗпП України відповідачем не вирішувалось питання про можливість переведення позивача на іншу роботу (зокрема до Департаменту агропромислового розвитку та захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації), оскільки інша робота йому взагалі не пропонувалась, попередня згода профспілкової організації на розірвання з ним трудового договору не отримувалась. Також, зазначав, що, не зважаючи на те, що він має статус учасника бойових дій, його не було працевлаштовано після звільнення внаслідок ліквідації Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації, що є порушенням його прав.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами загального позовного провадження, позов задоволено частково. Суд скасував розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації №14-к від 29.01.2020, яким позивача було звільнено 31 січня 2020 р. з посади директора Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації у зв`язку з ліквідацією державного органу -Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації, поновив позивача на посаді директора Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації, стягнув з Департаменту захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 292926,96 грн. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Позивачем рішення суду першої інстанції в частині, якою йому відмовлено у задоволенні позову, в апеляційному порядку не оскаржено.

Апеляційна скарга подана відповідачем - Запорізькою обласною державною адміністрацією. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції у повному обсязі і постановити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Скаржник вказує на помилковість висновків суду першої інстанції щодо правонаступництва та реорганізації Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації. Департамент захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації, як юридична особа публічного права, був створений лише 01.10.2020, а не одночасно із ліквідацією Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації 01.02.2020. Спірні правовідносини між позивачем та Департаментом екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації виникли у січні 2020 року, тобто в той час, коли Департаменту захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації не існувало. Між цими органами правонаступництво відсутнє. Позивач був повідомлений про наступне звільнення у відповідності до вимог закону. Суд може зобов`язати відповідача виплатити компенсацію за час вимушеного прогулу, не поновлюючи позивача на посаді внаслідок ліквідації Департаменту, про що зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №6.

У письмовому відзиві представник позивача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, вказуючи на безпідставність доводів відповідача, оскільки обсяг повноважень та функцій Департаменту захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації є ідентичними до повноважень та функцій Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації, зміни штатної чисельності працівників після ліквідації одного департаменту і створення іншого не відбулось (618 осіб), що свідчить про проведення процедури реорганізації, а не ліквідації. Позивачу наявні вакантні посади не пропонувались як на дату ознайомлення із попередженням про вивільнення, так і перед звільненням. Позивач в силу дії Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має переважне право на роботу, тому його звільнення є протиправним.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги. Позивач просив здійснювати розгляд справи без його участі. Департаменту захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи:

Розпорядження голови Запорізької ОДА від 19.12.2016 №237-к «Про призначення ОСОБА_1 » позивача призначено з 22.12.2016 на посаду директора Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації (т.1 а.с.11). Вказане призначення погоджено з Міністерством екології та природних ресурсів (т.1а.с.12). Згідно розпорядження голови Запорізької ОДА від 28.11.2019р. №588 «Про зміну штатної чисельності структурних підрозділів обласної державної адміністрації» (п. 5) вирішено припинити шляхом ліквідації з 01.02.2020 діяльність Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації і при цьому функції департаменту, який ліквідується передаються до Департаменту агропромислового розвитку та захисту довкілля Запорізької обласної державної адміністрації. (т.1 а.с.14,15). Про наступне звільнення, позивача повідомлено 29.11.2019 (т.1а.с.86,87). Розпорядженням голови Запорізької ОДА від 29.01.2020 №14-к позивача звільнено з 31.01.2020 з посади директора Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації (т.1а.с.13). Звільнення позивача погоджено з Міністерством енергетики та захисту довкілля України (т.1а.с.90).

Не погоджуючись зі звільненням з посади, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправне звільнення позивача спірним розпорядженням.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин положення трудового законодавства України. Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Колегія суддів, у свою чергу, звертає увагу на правові висновки суду касаційної інстанції сформульованих, у тому числі, у постанові від 08 квітня 2020 р. у справі №808/2741/16, відповідно до якого встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Крім того, статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено переважне право особам з інвалідністю внаслідок війни на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці та на працевлаштування у разі ліквідації підприємства, установи, організації.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни (т. 1 а.с.26).

Як встановлено судом першої інстанції, позивачеві не пропонувалися всі наявні вакантні посади як станом на дату ознайомлення із попередженням про вивільнення, так і перед самим звільненням, що є порушенням прав позивача, у тому числі, як особи, яка має спеціальний статус і гарантоване державою переважне право на залишенні на роботі.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Запорізької обласної державної адміністрації залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 р. в адміністративній справі №340/698/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 14 грудня 2021 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2021 р.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук