Справа № 420/11099/21
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/11099/21
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУПФУ), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФУ №53 від 12.02.2021 року про нарахування судді у відставці ОСОБА_1 довічного грошового утримання в розмiрi 68% грошової суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді;

- зобов`язати ГУПФУ зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді стаж, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в розмірі 90%, виходячи з фактичного стажу 38 років 05 місяців 20 днів.

- зобов`язати ГУПФУ здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% грошового утримання працюючого судді Одеського апеляційного суду на підставі довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 року за вих. №06-21/303/2020, виходячи з розміру 236475,00 грн., який складається з посадового окладу 131375,00 грн. та доплати за вислугу років 105100,00 грн., починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року позов задоволено частково. Суд вирішив: визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФУ №53 від 12.02.2021 року в частині нарахування судді у відставці ОСОБА_1 довічного грошового утримання в розмiрi 68% грошової суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді; зобов`язати ГУПФУ зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді стаж, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період проходження ним служби в Радянській армії з 04.05.1978 року по 08.05.1980 року тривалістю 2 роки та 4 дні; зобов`язати ГУПФУ здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 72% грошового утримання працюючого судді Одеського апеляційного суду на підставі довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 року за вих.№06-21/303/2020, виходячи з розміру 236475,00 грн., який складається з посадового окладу 131375,00 грн. та доплати за вислугу років 105100,00 грн., починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. У решті позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та відмовити в задоволенні позову повністю.

Позивачем було подано апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу та зазначено, що рішення суду першої інстанції винесено з правильним встановленням обставин справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права з повним дотриманням висновків Конституційного та Верховного Суду та правильним застосуванням практики Європейського Суду з прав людини.

Позивач зазначив, що розмір його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повинен обчислюватися виходячи із його стажу роботи 31 рік 4 місяці 23 дні.

Водночас, Головне управління ПФУ в Одеській області не надало до суду першої інстанції жодних доказів, на підставі яких вони відмовляються включити до стажу період проходження служби у армії. Апелянт не надав жодного аргументу на підтвердження своєї позиції. Навпаки, всі аргументи апеляційної скарги зводяться виключно до необхідності апеляційного суду переоцінити докази та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції та мають мету виключно затягування судового процесу.

В прохальній частині відзиву позивач просив апеляційну скаргу ГУПФУ залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Вищої ради юстиції від 08 грудня 2016 року за №3039/0/15-16 ОСОБА_1 звільнений з посади судді Апеляційного суду Одеської області у зв`язку з поданням заяви про відставку і набув статусу судді у відставці.

Позивач перебуває на обліку в ГУПФУ та отримує довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій та статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016 року.

При призначенні розмір довічного грошового утримання позивача склав 90%.

Відповідно до довідки Одеського апеляційного суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №06-21/303/2020 від 10 березня 2020 року, станом на 01 січня 2020 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 236475,00 грн., у тому числі:

- посадовий оклад 131375,00 грн.;

- доплата за вислугу років 105100,00 грн.

- доплата за перебування на адміністративній посаді в суді 0,00 грн.;

- доплата за науковий ступінь 0,00 грн.;

- доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 0,00 грн.;

- щомісячна доплата відповідно до частини шостої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" - 0,00 грн. (а.с.20).

22 липня 2020 року позивач звернувся до відділу з питань перерахунків пенсій №16 Управління застосування пенсійного законодавства ГУПФУ із заявою про перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із вказаного розміру суддівської винагороди.

22 липня 2020 року ГУПФУ прийнято рішення №4742 про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (а.с.19).

Позивач, вважаючи вказане рішення ГУПФУ протиправним, звернувся з адміністративним позовом до суду (справа №420/12380/20).

Рішенням суду від 28.12.2020 року по справі №420/12380/20, яке набрало законної сили 28.01.2021 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУПФУ про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФУ №4742 від 22.07.2020 року про відмову у перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , зобов`язано ГУПФУ здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 року за вих. №06-21/303/2020, починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФУ на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

На виконання даного рішення суду ГУПФУ здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ..

При даному перерахунку відсотковий розмір довічного грошового утримання позивача визначено як 68% заробітної плати, про що зазначено у рішенні №53 від 12.02.2021 року.

Вважаючи рішення ГУПФУ №53 від 12.02.2021 року про нарахування судді у відставці довічного грошового утримання в розмiрi 68% грошової суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді, протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що з моменту проголошення Рішення КСУ №2-р/2020 від 18.02.2020, Закон №2453-УІ від 07.07.2010 в частині регулювання щомісячного грошового утримання не застосовується.

Діючим Законом передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання.

Як зазначено у частині 3 статті 142 Закону №1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Таким чином, Законом України «Про судоустрій та статус суддів» №1402-VIII у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено інший підхід до обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, а саме:

- в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно висновку Конституційного Суду України, викладеного у пункті 16 Рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірними із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Оскільки Закон №2453-УІ, за яким призначалося утримання позивачу, встановлювалося відсоткове значення, виходячи з інших складових суддівської винагороди, застосування такого значення до суддівської винагороди за діючим Законом України №1402-VIII прямо суперечить його змісту та є необґрунтованим.

При цьому, визначення розміру довічного грошового утримання позивача на підставі норм Закону №1402-VIII (50% і більше) не призводить до порушення статті 22 Конституції України, оскільки розмір довічного грошового утримання, на який має право позивач згідно норм Закону №1402-VIII, не є меншим, ніж той, який був забезпечений йому на підставі положень Закону №2453-УІ.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи, а саме з прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, а тому з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині.

Як було зазначено, рішенням суду від 28.12.2020 року по справі №420/12380/20, зокрема, зобов`язано ГУПФУ здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського апеляційного суду від 10.03.2020 року за вих.№06-21/303/2020, починаючи з 19 лютого 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Приймаючи вказане рішення суд вважав, що позивачу довічне грошове утримання судді у відставці обчислювалось та виплачувалось з урахуванням положень абзацу другого пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, як судді, що не пройшов кваліфікаційне оцінювання.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 положення пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Мотивуючи дане Рішення у цій частині Конституційний Суд України зазначив, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 листопада 2013 року № 10-рп/2013).

Розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання.

Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом №1402-VIII.

Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

З урахуванням наведеного, Конституційний Суд України дійшов висновку, що запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Суд також зазначив, що після 18 лютого 2020 року на порядок обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці поширюються положення статті 142 Закону №1402-VIII, в силу приписів частини четвертої якої суддя у відставці має право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

З аналізу наведеного вбачається, що в межах даної справи наявність/відсутність правових підстав для виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року з розрахунку його суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі Закону №1402-VIII не є спірним, натомість спірним є відсотковий розмір перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання з 19 лютого 2020 року, який розраховується з відповідного трудового стажу, який зараховується до стажу роботи судді.

Так, частиною третьою 142 Закону №1402-VIII визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Вищевказана норма неконституційною не визнавалась.

Поряд з цим, ч.3 статті 138 Закону №2453-VI (в редакції станом на час призначення позивачу довічного грошового утримання) передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що перерахунок грошового утримання судді у відставці, в даному випадку, в розмірі 90% від заробітної плати працюючого судді, ставить діючих суддів у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом №2453-VI.

При цьому, слід наголосити, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми одного Закону, а не різних законів вибірково на власний розсуд в тих положеннях, що найбільше сприяють правовому стану заінтересованої особи.

Отже, враховуючи зазначені вище положення частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VІІІ, позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого судді, обчисленої відповідно до статті 135 та підпункту 4 пункту 24 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII, виходячи з 50 відсотків (20 років роботи) + 2% за кожний повний рік роботи понад 20 років.

Судом першої інстанції по даній справі зроблено висновок про належність перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі саме 72% грошового утримання працюючого судді Одеського апеляційного суду, і позивач у відзиві на апеляційну скаргу погодився з таким висновком.

Колегія суддів, в свою чергу, зазначає, що для застосування розміру 90 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді немає підстав, оскільки зазначений розмір був передбачений Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07 липня 2010, який з моменту проголошення Рішення КСУ №2-р/2020 від 18 лютого 2020 в частині регулювання щомісячного грошового утримання остаточно втратив чинність.

При цьому, діючим Законом передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання.

Наведене також узгоджується по суті з висновками Верховного Суду, викладеними постанові від 08 листопада 2021 року, справа №580/492/21.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що вказані позовні вимоги (в частині досліджуваних) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині, визначеній судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.