Справа № 640/28015/21
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

При секретарі: Кузьмінської К.В.,

За участю представника апелянта: Карпенка В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_2 до Національної академії аграрних наук України, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державне підприємство «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України, Інститут сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної академії аграрних наук України, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державне підприємство «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України, Інститут сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Національної академії аграрних наук України «Про проведення конкурсу на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України;

- визнати протиправним та скасувати рішення Постійної конкурсної комісії Національної академії аграрних наук України з проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання, оформлене протоколом №3 засідання Конкурсної комісії з відбору на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» (код за ) від 23.09.2021.

У подальшому, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив заборонити державним реєстраторам, нотаріусам та іншим суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснюючи державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи та вчиняти інші реєстраційні дії, що стосуються зміни керівника Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» () до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Вказана заява обґрунтована тим, що суб`єкт управління, затверджуючи вимоги до претендента конкурсного відбору, вийшов за межі наданих йому повноважень та перебрав на себе функцію саме конкурсної комісії, внаслідок чого, за твердженням позивача, Національною академією аграрних наук України порушено порядок підготовки до конкурсного відбору, що свідчить про очевидну протиправність прийнятого рішення суб`єкта владних повноважень.

Внаслідок викладеного, невжиття судом заходів забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду, унеможливить ефективний захист інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки у випадку задоволення позовних вимог позивач буде змушений звертатись до суду зі скасуванням рішення державного реєстратора про зміну відомостей про юридичну особу, прийнятих на підставі незаконного рішення, а також про можливе скасування наступних реєстраційних дій, підставою вчинення яких буде попередня незаконна реєстрація.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Заборонено державним реєстраторам, нотаріусам та іншим суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснюючи державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи та вчиняти інші реєстраційні дії, що стосуються зміни керівника Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України () до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участь у справі, однак суд першої інстанції вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, оскаржив ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати ухвалу та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Наказом №306-к від 06.08.2021 року призначено ОСОБА_1 виконуючим обов`язки директора до призначення керівника у встановленому законом порядку.

У подальшому, 23 вересня 2021 року на засіданні Конкурсної комісії щодо обрання директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України обрано ОСОБА_1 на посаду директора.

При цьому, рішенням Київського районного суду міста Харкова від 30 вересня 2021 року у справі №953/16713/21 позовні вимоги ОСОБА_3 до Національної академії аграрних наук України, треті особи: Інститут сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України, державне підприємство «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді - задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Національної академії аграрних наук України №305-к від 06.08.2021 року «Про переведення ОСОБА_3 ». Поновлено ОСОБА_3 , на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України.

На думку апелянта, під час вирішення справи №953/16713/21 судом першої інстанції вже було забезпечено позов шляхом заборони державним реєстраторам, державним та/або приватним нотаріусам, а також особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії пов`язані з внесенням змін щодо особи керівника Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України до вирішення справи по суті.

З огляду на вказане, апелянт вказує, що судом першої інстанції, застосовуючи заходи забезпечення позову, не було враховано вказані обставини, та не залучено ОСОБА_1 як особу щодо якої було вирішено питання про його права та обов`язки.

У даному випадку, застосування заходів забезпечення позову є фактично втручанням у господарську діяльність юридичної особи, що є недопустимим, з огляду на перебрання на себе повноважень власника Національної академії аграрних наук України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову для захисту порушених прав та інтересів особи, який передбачений Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Невжиття заходів забезпечення позову, на думку позивача, значно ускладнить виконання рішення суду, та унеможливить скасування реєстраційних дій, підставою для яких буде попередня незаконна реєстрація.

16 грудня 2021 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від представника позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату та час.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, та позивач скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів у відповідності до частини другої ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представника позивача.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду поданої заяви не є вирішенням публічно-правового спору по суті без фактичного його розгляду судом, так як вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, суд вважає вимушеним заходом, оскільки, як уже зазначено у даному судовому рішенні, невжиття заходів забезпечення позову призведе до негативних наслідків, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У відповідності до вимог частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачем за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно частини другої статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

У той же час, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18, від 07 квітня 2020 року у справі № 826/13413/18.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Подаючи заяву про забезпечення позову позивач посилається на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, оскільки Національною академією аграрних наук України порушено порядок підготовки до конкурсного відбору, що свідчить про очевидну протиправність прийнятого рішення суб`єкта владних повноважень.

Суд наголошує, що інститут забезпечення адміністративного позову дійсно є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Однак, застосовуючи такий інститут, необхідно перш за все враховувати його мету та запобігати вирішенню спору у справі шляхом задоволення заяви про забезпечення позову.

У той же час, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед, тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Так, у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №826/16509/18 та від 07 квітня 2020 року у справі № 826/13413/18 щодо «очевидності» ознак протиправності дій та порушення прав позивача зазначено, що попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваних рішень (дій) поза обґрунтованим сумнівом.

Сама ж лише незгода позивача із діями (рішеннями) суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і зобов`язання вчинити певні дії ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Тобто, сам собою факт прийняття відповідачем рішень, які стосуються прав та інтересів позивача та обмежують його діяльність, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

У даному випадку, забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, нотаріусам та іншим суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснюючи державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи та вчиняти інші реєстраційні дії, що стосуються зміни керівника Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України () до набрання законної сили судовим рішенням у справі зводиться до порушення відповідачем приписів Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» внаслідок чого відбулася реєстрація зміни керівника.

Відтак, у разі вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб шляхом заборони державним реєстраторам, нотаріусам та іншим суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» приймати рішення про державну реєстрацію змін, вносити відповідні записи та вчиняти інші реєстраційні дії, що стосуються зміни керівника Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України судом буде фактично ухвалене рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

При цьому, застосовуючи заходи забезпечення позову судом першої інстанції не було жодним чином обгрунтовано в чому полягає неможливість розгляду даної справи без застосування заходів забезпечення позову та не наведено причин, за яких заява ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що дія оскаржуваної ухвали поширюється на невизначене коло осіб, внаслідок чого можуть бути порушені права та інтереси таких осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що зазначені позивачем у заяві про забезпечення позову доводи не свідчать про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених статтею 151 КАС України.

Обставин щодо того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі не встановлено.

Таким чином, дослідивши встановлені обставини, проаналізувавши вищенаведені правові норми та всі доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття адміністративним судом заходів забезпечення позову відповідно до положень ст. 150 КАС України.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було допущено порушення норм права, що призвело до невірного по суті вирішення питання, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а у задоволенні заяви про забезпечення позову - слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 150, 312, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_2 до Національної академії аграрних наук України, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державне підприємство «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України, Інститут сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук