Справа № 420/13618/21
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 р.м. ОдесаСправа № 420/13618/21

Головуючий в І інстанції: Бутенко А.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 29.09.2021 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження призначеної пенсії по інвалідності максимальним розміром; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування і виплату призначеної пенсії по інвалідності без обмеження її максимального розміру; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату різниці між перерахованою та виплаченою пенсією за минулий час починаючи з 24.05.2021 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 24.05.2021 року виплачуваної ОСОБА_1 пенсії по інвалідності максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та здійснювати виплату ОСОБА_1 пенсії з 24.05.2021 року, без обмеження її максимальним розміром, а також провести доплату різниці в пенсії між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами з 24.05.2021 року по день проведення доплати.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером MO України і має статус: особи з інвалідністю 2-ї групи внаслідок війни; учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (Категорія 1); ветерана військової служби.

З 14 листопада 1998 року, після звільнення з військової служби в запас, позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, в розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, термін призначення - довічно.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2021 року по справі № 420/1532/21, яке набрало законної сили 18.05.2021 року, та ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 17.09.2021 року про роз`яснення цього рішення, позивачу у травні та вересні 2021 року проведено перерахунок пенсії по інвалідності з 01.04.2019 року на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, станом на 05.03.2019 року, з урахуванням зазначених в ній основних і додаткових видів грошового забезпечення.

Суд апеляційної інстанції також встановив, що після проведення перерахунку пенсії згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 року у справі № 420/1532/21 та ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 17.09.2021 року про роз`яснення цього рішення, відповідачем застосовано обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року.

Позивач, не погоджуючись з таким обмеженням розміру його пенсії, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, а саме з 20.12.2016 року по теперішній час в законодавстві України про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, відсутні норми, якими обмежується максимальний розмір пенсії, та будь-яких змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів щодо обмеження пенсії максимальним розміром протягом цього часу не вносилося.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на викладене.

Відповідно до ст.ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (редакція від 19.06.2011 року, підстава - 2857-VI) пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом.

Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 року, який набрав чинності 01.10.2011 року, у статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, частину п`яту викладено в такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Законом України від 24.12.2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрав чинності 01.01.2016 року) у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» частину п`яту статті 43 доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Верховний Суд України звернувся до Конституційного Суду України з клопотанням визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення другого речення частини п`ятої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами у взаємозв`язку з пунктом 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII.

У рішенні від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 Конституційним Судом України зазначено, що відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей» від 12 квітня 2016 року № 1080-VIII статтю 43 Закону № 2262 після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частина п`ята цієї статті стала частиною сьомою без змін у змісті, що не перешкоджає проведенню її перевірки на відповідність Конституції України (конституційність).

Так, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII внесені зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та у ч. 7 ст. 43 слова і цифри «у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Проте, на момент набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, а саме станом на 01.01.2017 року, ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», до якої вносилися вказані зміни, була визнана 20.12.2016 року Конституційним Судом України неконституційною, а тому повністю втратила чинність, отже зазначені зміни не можуть створювати будь-яких правових наслідків.

Набуття чинності з 1 січня 2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII не викликає автоматичного відновлення дії ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII.

Отже, положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 20.12.2016 року є такими, що втратили чинність.

Це означає, що стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачає положень про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, що повністю спростовує доводи відзиву на позовну заяву та апеляційної скарги відповідача щодо застосування наведених норм матеріального права.

Що стосується посилань апелянта на постанови Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі № 361/4922/17 та від 24 червня 2020 року у справі № 580/234/19, висновки яких, як вважає останній, підтверджують позицію апелянта щодо відсутності підстав для перерахунку пенсії позивачу без обмеження максимальним розміром, колегія суддів зазначає, що наведені рішення касаційного суду не стосуються застосування спірних положень законодавства та прийняті щодо вирішення підстав для перерахунку пенсій згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як у даній справі, а тому, відповідно висновки, наведені у вказаних постановах, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Також, ухвала Верховного Суду України від 06.03.2017 року у справі № 490/5309/-16-а, постанова Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі № 183/342/17 (2а/183/70/17), на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, взагалі не стосуються спірних правовідносин.

Натомість, правова позиція суду у даній справі цілком відповідає висновкам Верховного Суду щодо застосування норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, викладеним, зокрема, у постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 06 листопада 2018 року у справі № 522/3093/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 348/190/17, від 05 лютого 2020 року у справі № 815/357/18, від 16 квітня 2020 року у справі № 620/1285/19, від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17.

На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо обґрунтованості заявлених вимог та протиправності дій відповідача щодо обмеження призначеної та перерахованої позивачу пенсії максимальним розміром - десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас, вирішуючи справу, суд першої інстанції помилково визначив дату, з якої підлягає перерахунку пенсія позивача, з огляду на викладене.

У заявленому позові позивач просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження призначеної позивачу пенсії по інвалідності максимальним розміром та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування і виплату призначеної позивачу пенсії по інвалідності без обмеження її максимального розміру, при цьому, не визначивши дату, з якої підлягає перерахунку пенсія.

В свою чергу, суд першої інстанції під час розгляду справи не з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та не встановив, з якої дати відповідачем застосовано обмеження перерахованої позивачу пенсії максимальним розміром.

Суд першої інстанції визначив, що пенсія позивачу підлягає перерахунку з 24.05.2021 року без обмеження максимальним розміром.

Водночас, 24.05.2021 року не є датою, з якої відповідачем застосовано обмеження перерахованої позивачу пенсії максимальним розміром.

Так, з урахуванням витребуваних судом апеляційної інстанції доказів, колегією суддів встановлено, що після проведення перерахунку пенсії згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 року у справі № 420/1532/21 та ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 17.09.2021 року про роз`яснення цього рішення, застосовано обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року.

Колегія суддів зазначає, що у травні 2021 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу на підставі вказаного судового рішення, однак, з 01.04.2019 року із застосуванням обмеження максимального розміру, про що і зазначено позивачем в позовній заяві, однак, цьому не надано оцінки судом першої інстанції та останній помилково ототожнив дату перерахунку пенсії на підставі рішення суду з датою, з якої здійснений такий перерахунок пенсії позивача з застосуванням обмеження максимального розміру.

Фактично суд першої інстанції визначивши, що пенсія позивачу підлягає перерахунку без обмеження максимального розміру лише з травня 2021 року задовольнив позов частково без будь-яких обґрунтувань.

Крім того, судом першої інстанції помилково не враховано, що згідно ч. 2 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

За таких обставин, у відповідності до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 року у справі № 420/1532/21 та ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 17.09.2021 року про роз`яснення цього рішення, позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 року (з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії (5 березня 2019 року - дата набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18)), при цьому, із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії.

Однак, суд першої інстанції не врахував наведені положення Закону № 2262-ХІІ та не встановив, з якої дати відповідачем застосовано обмеження перерахованої позивачу пенсії максимальним розміром.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, а тому, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні із викладенням резолютивної частини у новій редакції із задоволенням позову, в тому числі, з урахуванням ст. 9 КАС України.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року змінити, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції:

«Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.04.2019 року перерахованої ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2019 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.».

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 21.12.2021 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька