Справа № 420/25712/21
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

21 грудня 2021 року м. Одеса
До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось Приватне підприємство «КОМПОЗИТ Д.А.» до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради про:
21 грудня 2021 року, суддею Одеського окружного адміністративного суду Балан Ярославою Володимирівною складено та підписано заяву про самовідвід.
У обґрунтування вищевказаної заяви суддею зазначено, що представником позивача, Приватного підприємства «КОМПОЗИТ Д.А.», є адвокат Якових Євген Володимирович, який, у свою чергу, був представником ОСОБА_1 у цивільній справі. Таким чином, вищевикладені обставини обумовлюють необхідність усунути ймовірну недовіру до суду, забезпечивши в очах розумного спостерігача впевненість у відсутності невідповідного упередження або впливу на суд.
Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви головуючої судді по справі про самовідвід, суд зазначає наступне.
Пунктом 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
Згідно частини 1 статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Питання про самовідвід вирішується у нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.
Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (Рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).
Пунктом 12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Аналогічна теза міститься у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року за №2006/23, яким передбачено, що суддя заявляє самовідвід у розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не уявляється за можливе винесення об`єктивного рішення у справі, або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Тобто, нормами національного законодавства та положеннями міжнародно-правових актів забезпечується невід`ємне процесуальне право особи право на справедливий судовий розгляд, а суд повинен бути вільним від будь-якого впливу.
Судом враховується, що головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.
Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів сторін і цілями, для досягнення яких буде спрямоване рішення по справі, а також для унеможливлення обставин які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду даної справи, суд вважає за доцільне задовольнити заяву самовідвід.
Згідно частини 1 статті 41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається у тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39, 40, 41, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею у порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Ярослава БАЛАН