Справа № 280/7590/21
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 грудня 2021 року Справа № 280/7590/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Стрельнікової Н.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - ГУ ДПС у Запорізькій області, відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.05.2021 №9 на загальну суму 8903,74 грн. та податкове повідомлення рішення від 28.05.2021 № 9 на загальну суму 1020 грн.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві наголошує, що Порядком ведення Книги обліку доходів і витрат не передбачено ведення у ній залишку товарних запасів фізичними особами-підприємцями на загальній системі оподаткування. Також зауважує, що законодавець уст. 20 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР передбачив відповідальність саме за реалізацію необлікованих товарів, а не за їх залишок чи нестачу. Постановою Мелітопольського міськрайонного суду закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача в частині порушення порядку встановленого законодавством обліку товариних запасів за місцем їх реалізації. Також у додаткових письмових поясненнях позивач зазначив про те, що складена під час проведення фактичної перевірки відомість (додаток до акту), якою визначено надлишок та нестачу товарно-матеріальних цінностей не містить значень рядків 4-15, що мають враховуватися під час визначення залишку запасів станом на день перевірки за даними бухгалтерського обліку (рядки 18-19 відомості), через що можливо встановити перелік документів, які досліджувалися відповідачем під час перевірки та перевірити правильність обчислення позивачем залишків запасів за даними бухгалтерського обліку, що має значення для визначення правомірності обчислення надлишку чи нестачі товарно-матеріальних цінностей на день перевірки. Сам по собі факт нестачі або надлишку товару не свідчить про порушення порядку обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання, оскільки може бути наслідком інших обставин.

Ухвалою судді від 20.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 13.10.2021 року надав суду відзив (вх. №59068), відповідно до якого пояснює, що за матеріалами перевірки ГУ ДПС у Запорізькій було прийняті спірні податкові повідомлення-рішення про нарахування штрафних (фінансових) санкцій за порушення позивачем вимог Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995р. (із змінами та доповненнями) «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».Таким чином, вважає, що правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень підтверджують як фактичні обставини так і документальні докази, у зв`язку з чим просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

На підставі приписів частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

На підставі п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового Кодексу України від 02.12.10р. № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області «Про проведення фактичної перевірки» № 998-П від 14.04.2021 (а.с. 20) та направлень на проведення фактичної перевірки №1602, №1603 від 14.04.2021 (а.с. 81, 82) було проведено фактичну перевірку магазину за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 (код р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), з питань дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами: вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій; наявності ліцензій та інших документів; установлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюють виробництво та обіг підакцизних товарів в Україні. Термін перевірки складав 10 діб.

За результатами проведеної перевірки складено акт фактичної перевірки №3062/01/01/07/09/ НОМЕР_1 від 23.04.2021 (далі - акт фактичної перевірки) (а.с. 72-75).

Перед початком фактичної перевірки магазину, де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , було проведено контрольно-розрахункову операцію та придбано одну пляшку коньяку «Десна» 0,5 л три зірочки за ціною 130 грн. за одну пляшку, РРО не застосовувався, розрахунковий документ не видавався, чим порушено пункти 1, 2 статті 3 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995р. (із змінами та доповненнями) «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №256).

Згідно акту фактичної перевірки було встановлено реалізацію товарів на суму 444,00грн., по яким розрахункові операції проведені без застосування РРО, а саме: на місці проведення розрахунків 15.04.2021 о 10-39 год. знаходились готівкові кошти у сумі - 444,00 грн. (опис готівки на місці проведення розрахунків склав особисто ФОП ОСОБА_1 , а.с. 79) від реалізації товару за 15.04.2021 року без застосування реєстратора розрахункових операцій, чим порушено пункт 1 статті 3 Закону України № 265.

У ході перевірки були також зняті вибірково фактичні залишки ТМЦ на загальну суму 4449,00 грн., які знаходились за місцем реалізації у магазині та складено Відомість про результати перевірки магазину ФОП ОСОБА_1 щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (ТМЦ) станом на 15.04.2021, яку підписано особисто ОСОБА_1 (а.с. 77-78).

У зв`язку з відсутністю на момент перевірки 15.04.2021 будь-яких документів, необхідних для проведення перевірки, ФОП ОСОБА_1 вручено письмове запрошення прибути до приміщення контролюючого органу з переліком вказаних документів (а.с. 83).

Посадовим особам контролюючого органу не було надано всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки за період, що перевірявся, а саме: книга обліку доходів та витрат; первинні документи на товар (прибуткові, видаткові накладні або інші документи, що підтверджують походження товару), що знаходився та знаходиться на реалізації в перевіряємому періоді; книги обліку розрахункових операцій, розрахункові книжки; реєстраційне посвідчення на РРО; довідка про опломбування РРО; ліцензії (з додатком); документи, що підтверджують право власності, оренди, суборенди, іншого права користування будівлею /спорудою/ приміщенням/ земельною ділянкою/ об`єктом проведення діяльності; копії - паспорту, довідки про присвоєння р.н.о.к.п.п., чим порушено п.85.2. ст.85 Податкового Кодексу України від 02.12.10р. № 2755-УІ (із змінами та доповненнями)

Також, згідно актом фактичної перевірки було встановлено порушення п.12 ст.З Закону №265 ведення обліку товарів за місцем їх реалізації, або зберігання з порушенням порядку, встановленого законодавством, а саме: згідно відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно- матеріальних цінностей, далі ТМЦ) станом на 15.04.2021, з`ясовано, що відсутні первинні документи на товар, який знаходиться на реалізації, що підтверджують його походження (а саме: видаткові накладні) на загальну суму 4449,00 грн.

На підставі матеріалів перевірки та висновків Акта фактичної перевірки 28.05.2021, ГУ ДПС у Запорізькій області прийняті податкові повідомлення-рішення:

- форми «С» №9, яким за порушення п. 1, п.2, п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України і п. 1 ст. 17, ст. 20 цього ж Закону до позивача застосовано сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 8903,74 грн. (а.с. 27),

- форми «ПС» №9, яким за порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України до позивача застосовано сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 1020,00 грн. (а.с. 30).

Не погоджуючись із зазначеними вище податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою на них, однак відповідно до рішення Державної податкової служби України № 18178/6/99-00-06-03-02-06 від 06.08.2021 (а.с. 40) скаргу залишено без розгляду.

Проте, вважаючи прийняті відповідачем рішення протиправними позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування. При цьому, суд зауважує, що спір щодо правомірності дій під час призначення та проведення перевірки, яка стала підставою для винесення оскаржених рішень, між сторонами відсутній.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до пунктів 1 і 2 статті 3 Закону №265, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій ()К-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги).

За порушення вимог п.п.1,2 статті 3 Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів відповідно до п. 1 статті 17 застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

і 50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Відповідно до пункту 11 розділу II Закону №265, тимчасово, до 1 січня 2022 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах:

10 відсотків вартості проданих з порушеннями; встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Отже відповідачем правомірно було застосовано до позивача штрафні санкції спірним рішенням форми «С» №9 за порушення п. 1, п.2, п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме, за встановлене під час фактичної перевірки порушення у вигляді реалізації товарів на суму 444,00грн., по яким розрахункові операції проведені без застосування РРО, а саме: на місці проведення розрахунків 15.04.2021 о 10-39 год. знаходились готівкові кошти у сумі - 444,00 грн. (опис готівки на місці проведення розрахунків склав особисто ФОП ОСОБА_1 , а.с. 79) від реалізації товару за 15.04.2021 року без застосування реєстратора розрахункових операцій, чим порушено пункт 1 статті 3 Закону України № 265 а також продаж однієї пляшки 0,5 л коньяку «Десна»3* по ціні 130 грн. за одну пляшку 0,5 л на загальну суму 130 грн. без надання розрахункового документу. Вищенаведених фактів порушень позивачем не спростовано.

Відповідно до пп. 16.1.12. ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до пп.20.1.6. ст.20 ПК України контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.85.2. ст.85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово- господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (п.85.4 ст.85 ПК України).

Однак, Позивачем не надано первинних документів на товар ні в ході перевірки, ні після її закінчення, доказів зворотнього позивачем суду не надано. Крім того, Позивач при поданні позову не зазначив об`єктивних причин, з яких зазначені вище документи не могли бути подані належним чином Відповідачу до прийняття оскаржуваного рішення.

У свої поясненнях позивач зазначає, що у відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 15.04.2021 не заповнені деякі колонки, які мають значення для визначення правомірності обчислення надлишку чи нестачі товарно-матеріальних цінностей на день перевірки. Однак суд звертає увагу на те, що на момент проведення перевірки 15.04.2021 будь-які документи, необхідні для проведення перевірки, у позивача були відсутні. Посадовим особам контролюючого органу не було надано документів, шо належать або пов`язані з предметом перевірки за період, що перевірявся, а саме: книга обліку доходів та витрат; первинні документи на товар (прибуткові, видаткові накладні або інші документи, що підтверджують походження товару), що знаходився та знаходиться на реалізації в перевіряємому періоді; книги обліку розрахункових операцій, розрахункові книжки; реєстраційне посвідчення на РРО; довідка про опломбування РРО; ліцензії (з додатком); документи, що підтверджують право власності, оренди, суборенди, іншого права користування будівлею /спорудою/ приміщенням/ земельною ділянкою/ об`єктом проведення діяльності; копії - паспорту, довідки про присвоєння р.н.о.к.п.п., чим порушено п.85.2. ст.85 Податкового Кодексу України від 02.12.10р. № 2755-УІ (із змінами та доповненнями).

У відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 15.04.2021 заповнено колонку № 2 «Найменування окремих груп (видів) запасів (товарно-матеріальних цінностей), колонку №3 «Одиниця виміру» та колонки з 20 по 24, у яких зазначені фактичні залишки запасів (товарно-матеріальних цінностей) виявлених під час проведення перевірки, станом на 15.04.2021 та виявлений необлікований надлишок запасів за результатами перевірки. Оскільки, позивачем не було надано посадовим особам контролюючого органу будь-яких документів на запаси (товарно-матеріальні цінності), це унеможливило заповнення колонок з 4 по 19, але це не впливає на правомірність і правильність обчислення надлишку товарно-матеріальних цінностей на день перевірки. Згідно відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 15.04.2021, з`ясовано, шо відсутні первинні документи на товар, який знаходиться на реалізації, що підтверджують його походження (а саме: видаткові накладні) на загальну суму 4449,00 грн.

Позивач у додаткових поясненнях вказує, що сам по собі факт нестачі або надлишку товару не свідчить про порушення порядку обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання, оскільки може бути наслідком інших обставин. Згідно з висновками акту перевірки ревізори ототожнили надлишок та нестачу товарів з таким порушенням, як реалізація товарів, які не обліковані в установленому порядку. Щодо цих доводів позивача суд зазначає, що, відповідальність суб`єктів господарювання які не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) встановлена статтею 20 Закону №265 - це фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Визначальною підставою для застосування фінансових санкцій є встановлення фактів необлікування товару без прив`язки до часу, тобто як в минулому (вже реалізовані товари) так і в поточному часі (знаходяться в реалізації), тому що норма не обмежує реалізацію моментом передачі певного товару у власність покупцеві, бо діяльність з продажу включає пізні етапи - такі як демонстрація товару покупцеві, його пропонування, тощо, а тому не може розглядатись виключно як передача товару в обмін на гроші.

Магазин - це суб`єкт господарювання, в якому відбувається роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

Відтак наявність у суб`єкта господарювання на реалізації не облікованого товару (зокрема той, що пропонується до продажу) утворює склад правопорушення, за яке застосовується фінансова санкція в порядку статті 20 Закону №265. Тобто, застосування санкції за ненадання документів, які підтверджують облік товарів не потребує встановлення реалізації таких товарів, для її застосування достатньо пасивної поведінки платника (ненадання, неповідомлення про наявність об`єктивних причин відсутності таких документів або причин неможливості їх надання до перевірки).

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 (в редакції, що діє з 01.01.2021) (далі - Закон №265) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Статтею 16 ПК України встановлено обов`язок платника податків вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (пп.16.1.2 п.16.1), а також забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених Податковим кодексом України (пп. 16.1.12 п.16.1).

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пункт 12 статті 3 Закону №265 не має посилання на конкретний Порядок, як нормативний акт. Головною вимогою є дотримання вимог будь-якої норми, що встановлює такий порядок обліку.

Єдиною нормою, яка встановлює для фізичних осіб-підприємців порядок обліку товару, є п. 177.10. ст.177 Податкового кодексу України (далі - ПК України), де зазначено, що фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Таким чином, первинні документи на товар (накладні тощо) на наявний в реалізації товар та відповідний запис в Книзі обліку доходів та витрат в разі вибуття такого товару підтверджують ведення обліку в порядку визначеному діючим законодавством.

Відповідальність суб`єктів господарювання які не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) встановлена статтею 20 Закону №265 - це фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо посилання позивача на постанову Мелітопольського міськрайонного суду від 05.07.2021 по справі про адміністративні правопорушення №937/3785/21, суд зазначає, що

відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому згідно ч. 6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 7 ст. 78 КАС України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Суд зазначає, що дослідженими судом та наявними в матеріалах справи актом перевірки та додатками до нього, зокрема письмовими поясненнями позивача під час перевірки підтверджуються факти порушень, наведених у акті перевірки за які спірними рішеннями до позивача застосовано штрафні санкції. Отже суд не може прийняти до уваги правову оцінку, викладену у постанові Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по справі №937/3785/21.

Виходячи з вищенаведеного суд вважає доведеним відповідачем і не спростованими позивачем факти порушень за які на позивача були накладені спірними рішеннями штрафні санкції.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що відповідачем прийнято спірні податкові повідомлення-рішення обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, розсудливо, а отже є правомірними і не підлягають скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Оскільки у задоволенні позовної заяви має бути відмовлено, то, відповідно, має бути відмовлено й у стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69000, м. Запоріжжя, пр. Соборний, б. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити у повному обсязі.

У стягненні на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.В. Стрельнікова