Справа № 160/12411/20
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/12411/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.12.2020 року в адміністративній справі №160/12411/20 (суддя у 1 інстанції Царікова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправним та дискримінаційним та скасувати рішення відповідача про припинення виплати пенсії позивачу, в тому числі, якщо воно було прийняте, але не передано позивачу;

- визнати бездіяльність відповідача щодо не повідомлення позивачки про припинення виплати пенсії - протиправними та дискримінаційними;

- зобов`язати відповідача виплатити усі недоотримані позивачкою пенсійні виплати, з урахуванням усіх підвищень до фактичного виконання відповідачем рішення по цій справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно виплачені суми позивачці, до їх фактичної виплати та продовжити виплату пенсії позивачці на визначений нею банківський рахунок - довічно.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.12.2020 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що з метою виконання покладених на відповідача обов`язків судовим рішенням, позивачка звернулася до відділення АТ «Ощадбанк» для відкриття банківського рахунку, на який відповідач повинен був нараховувати пенсію. Разом з тим, на звернення позивача відповідач повідомив, що останнім буде здійснюватися виплата пенсії на поштове відділення, оскільки позивач не особисто надав реквізити банківської установи, проте це не відповідає дійсності, оскільки позивач особисто зверталася до відділення банку з відповідною заявою. Також позивач постійно проживає за межами України, а тому не може отримувати пенсію на поштовому відділені. 17.03.2020 року при звернені представника позивача на поштове відділення для отримання пенсії позивача стало відомо, що виплата пенсії була припинена у зв`язку із неотриманням пенсійних виплат протягом 6 місяців підряд.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивачка є громадянкою України, відповідно до паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданого 20.12.2016 року.

У 2005 році позивачка виїхала з України на постійне проживання до Держави Ізраїль.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 року у справі №0440/7017/18 позовну заяву позивачки було задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не призначення пенсії ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано протокол Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №48 від 16.04.2018 року щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 18.03.2018 року у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з індексацією і компенсацією втрати частини доходів, а позовні вимоги за період з 12.03.2016 року по 18.03.2018 року суд залишив без розгляду.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 року у справі №0440/7017/18 набрала законної сили 24.04.2019 року.

Після отримання копії означеної постанови Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на її виконання позивачу розпорядженням від 18.06.2019 року була призначена пенсія за віком з 18.03.2018 року у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В подальшому, на відповідь на адвокатський запит представника позивача пенсійним органом направлено останньому лист за вих. №360/02-06/26 від 24.07.2019 року, в якому відповідач повідомив про виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 року по справі №0440/7017/18 та додатково зазначив, що виплата пенсії по особовому рахунку позивача разом з доплатою за період з 18.03.2018 року по 30.06.2019 року включена у відомість для виплати пенсій через відділення зв`язку: 49089. При цьому, у цьому листі відповідач зауважив, що з урахуванням положень п.10 постанови Кабінету Міністрів України №1596 від 30.08.1999 року, заява від 14.09.2019 року на переведення виплати пенсії позивача через установу «Ощадбанку» не була опрацьована, оскільки надійшла до пенсійного органу засобами поштового зв`язку та була направлена юридичним офісом адвоката.

17.03.2020 року при зверненні на поштове відділення 49089 за довіреністю для отримання пенсії позивача її представникові стало відомо, що виплата пенсії була припинена, у зв`язку з неотриманням пенсійних виплат більше 6 місяців підряд.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 4 Закону №1058-ІV (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору. Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Так, у відповідності до положень ч.1 ст.47 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1596 від 30.08.1999 (далі - Порядок №1596) визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м.Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках.

Відповідно до п.8, п.9 Порядку №1596 (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті. Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.

Згідно із приписами п.10 Порядку №1596, заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку. Заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку.

За змістом приписів п.12, п.13 Порядку №1596 (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають:

- списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках;

- опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - опис) згідно з додатком 3 у трьох примірниках.

Списки та описи складаються окремо за пенсіями та грошовою допомогою, що фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, і за грошовою допомогою та іншими грошовими виплатами, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів. Перший примірник списків формується за датою виплати в порядку зростання номерів поточних рахунків, другий - за датою виплати в порядку зростання номерів пенсійних (особових) справ. Дати і виплатний період визначаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення. Списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів.

Таким чином, підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги (бланк якої є Додатком №1 до Порядку №1596), яка може бути подана пенсійному органу відповідно до п.10 Порядку №1596 двома шляхами, а саме:

- особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду;

- від установи уповноваженого банку.

Аналогічні положення закріплені у п. 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 за №1566/11846; далі - Порядок №22-1), яким передбачено, що заяви про виплату пенсії (додаток 5) реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 (зі змінами).

Позивач зазначає, що нею було відкрито банківський рахунок у відділенні АТ «Ощадбанк», що підтверджується копію супровідного листа філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» за вих. №310-029/2198 від 27.11.2018 року, в якому вказано вірні карткові рахунки клієнтів для зарахування пенсії та зазначено таблицю з переліком осіб (клієнтів банку), їх ІПН та номерами банківських рахунків.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості щодо направлення заяви позивача про перерахування нарахованої пенсії на її особистий банківський рахунок, обов`язкове подання якої передбачено п.10 Порядку №1596 та п. 4.10 Порядку №22-1.

Також позивач в позові зазначив, що останній особисто направив відповідачу 02.05.2019 року і 14.06.2019 року оригінал заяви про перерахування нарахованої пенсії на її особистий банківський рахунок, однак докази на підтвердження означених доводів до суду не надані.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що позивачем не доведено належними, достатнім та достовірними доказами факт подачі відповідної заяви з дотриманням вимог п. 10 Порядку №1596 та п. 4.10 Порядку №22-1, а, отже, підстави стверджувати про те, що відповідач безпідставно не здійснював перерахування пенсійних виплат позивачки на її банківський рахунок відсутні.

Порядок виплати та доставки національним оператором поштового зв`язку (далі - національний оператор) пенсій, допомог, субсидій та інших виплат населенню, визначених законодавством, які надаються у грошовій формі (далі - пенсії, соціальні допомоги) визначається Інструкцією про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв`язку, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України, Міністерства праці та соціальної політики України від 28.04.2009 №464/156, постановою правління Пенсійного фонду України від 28.04.2009 №14-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2009 за №592/16608 (далі - Інструкція про виплату та доставку пенсій).

Відповідно до п. 1.3 Інструкції про виплату та доставку пенсії, виплата та доставка пенсій, соціальних допомог, що згідно із законодавством фінансуються управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах (далі - органи Пенсійного фонду) і органами праці та соціального захисту населення, здійснюються національним оператором у порядку, встановленому цією Інструкцією, та на підставі договорів.

Згідно з п. 1.9 Інструкції про виплату та доставку пенсій, , згідно з яким виплата пенсій, соціальних допомог за відомостями за формою В1-М здійснюється відповідно до зазначеної на відомості дати та до кінця виплатного періоду. Виплата пенсій, соціальних допомог до зазначеної на відомості дати може здійснюватися лише з письмового дозволу керівника органу Пенсійного фонду, органу праці та соціального захисту населення. Дата виплати пенсій повідомляється одержувачу органом Пенсійного фонду, який здійснював нарахування, а також працівниками поштового зв`язку при першій виплаті. У разі зміни дати виплати пенсій працівники поштового зв`язку за місяць до настання таких змін повідомляють про це одержувача із зазначенням причини зміни дати виплати.

Отже, в означеній нормі встановлено обов`язок пенсійного органу та працівників поштового зв`язку повідомляти про дату виплати пенсії при першій виплаті останньої, однак у разі зміни дати виплати пенсії обов`язок щодо повідомлення одержувача пенсії з цього питання покладено на працівників поштового зв`язку, а не на пенсійний орган.

Враховуючи викладене відповідачем не вчинено по відношенню до позивача протиправних дій та не допущено протиправної бездіяльності щодо не повідомлення позивач про припинення їй виплати пенсії.

Щодо визнання дій та бездіяльності відповідача дискримінаційними, то відповідно до пункту 2 статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» №5207-VI від 06.09.2012 (далі - Закон №5207-VI), дискримінація - це ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що дії відповідача щодо перерахування або припинення виплати пенсії через відділ поштовий зв`язку не обмежують права та свободи інших осіб, в тому числі позивача, і не створюють перешкод для їх реалізації, питання про їх дискримінаційний характер є безпідставним.

Статтею 49 Закону №1058-ІV визначено підстави припинення та поновлення виплати пенсії.

Згідно з частини 1 вказаної статті, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону №1058-ІV, поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

В матеріалах справи відсутні докази щодо прийняття відповідачем рішення про припинення виплати позивачу пенсії у зв`язку із неотриманням нею пенсії з поштового відділення за місцем попередньої реєстрації більше 6 місяців.

Оскільки рішення про припинення виплати пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не приймалося, вимога про його скасування є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача виплатити усі недоотримані позивачкою пенсійні виплати з урахуванням всіх підвищень до фактичного виконання відповідачем рішення по цій справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно виплачені суми позивачці, до їх фактичної виплати та продовжити виплату пенсії позивачу на визначений нею банківський рахунок довічно, то за період з 18.03.2018 року по 30.06.2019 року право позивача на виплату пенсії встановлено постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 року у справі №0440/7017/18, в той час як вимоги щодо виплати пенсії після цього періоду є передчасними, оскільки кошти не були виплачені позивачу через з ненаданням останньою інформації щодо способу отримання нарахованої пенсії, а в подальшому позивачка не зверталася до відповідача з вимогою про їх отримання.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача виплатити пенсію з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів, колегія суддів зазначає, що така вимога є похідною та враховуючи, що у задоволенні інших позовних вимог слід відмовити, ця вимога також не підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання соціальної виплати, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.12.2020 року в адміністративній справі №160/12411/20 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.12.2020 року в адміністративній справі №160/12411/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва