Справа № 440/15297/21
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/15297/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійної о фонду України в Полтавській області щодо відмови в призначенні пенсії у зв`явку в втратою годувальника в 01.09.2019 по 22.06.2021 та скасувати в цій частині рішення №07 від 01.07.2021;

- зобов`язання призначити та виплатити пенсію у зв`явку з втратою годувальника в 01.09.2019

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 є батьком неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідно до рішення суду, визнаний безвісно відсутнім з 01.09.2019. Після набрання законної сили рішенням у справі №534/1962/20 про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім, позивач 23.6.2021 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Пенсія була призначена з дня звернення із заявою про призначення пенсії. Позивач вважає, що пенсійні виплати повинні бути призначені з дня визнання безвісно відсутнім годувальника, а саме з 01.09.2019, що встановлено рішенням суду у справі №534/1962/20.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву зазначив, що позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії 23.06.2021, враховуючи положення абз. 3 ч. 1 ст. 36 Закону України "про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у взаємозв`язку з п. 2 ч. 4 ст. 6 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти", пенсія позивачу повинна бути призначена з дня виникнення права на пенсію, але не більше як за 12 місяців перед зверненням за пенсією. Відтак, на думку відповідача, позивач хибно вважає, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника повинна бути призначена з 01.09.2019. Крім того, вказував, що вимоги позивача про зобов`язання призначити та виплатити пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 01.09.2019 є формою втручання в дискреційні повноваження ГУ ПФУ.

За приписами статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Заперечень проти розгляду даної справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) до суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 29.12.2015, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольмького міського управління юстиції у Полтавській області, чоловіком ОСОБА_1 є ОСОБА_3 .

Від шлюбу народилася донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 є особою з інвалідністю, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_4 .

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.05.2021 у справі №534/1962/20 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уроженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, визнано безвісно відсутнім з 01.09.2019.

23.06.2021 ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Рішенням відповідача від 01.07.2021 №07 позивачці згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 23.06.2021 призначено пенсію по втраті годувальника у розмірі 2946,92 грн.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №9025-8166/С-02/8-1600/21 від 02.09.2021 ОСОБА_1 повідомлено про те, що згідно рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.05.2021 по справі №534/1962/20, наданого до заяви, годувальник ОСОБА_3 визнаний безвісно відсутнім з 1 вересня 2019 року. Оскільки судове рішення не містить зобов`язання щодо призначення пенсії з 01.09.2019, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначена з 23.06.2021 (тобто з дати реєстрації заяви про призначення пенсії). Відтак, визначення терміну призначення пенсії відповідає вимогам чинного законодавства.

Позивач не погодившись із датою призначення пенсійних виплат звернулась до суду із даним позовом за оскарженням порушеного права.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі, зокрема, втрати годувальника.

Основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Пенсія у зв`язку з втратою годувальника є пенсійною виплатою, що призначається в солідарній системі (ч.1 ст.9 Закону №1058-IV).

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначені положеннями статті 36 Закону №1058-IV, на підставі яких, така пенсія призначається дітям незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатні члени сім`ї особи, зниклої безвісти, у порядку, передбаченому Законом України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти", які були на її утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу годувальника, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено Законом України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти" (ч.1 ст.36 Закону №1058-ІV).

Частиною другою статті 36 Закону №1058-IV передбачено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Відповідно до частини 7 статті 36 Закону №1058-IV положення цього Закону, що стосуються сім`ї померлого, відповідно поширюються і на сім`ю особи, визнаної безвісно відсутньою або оголошеною померлою у встановленому законом порядку.

Аналогічні норми містить і Закон України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти" від 12.07.2018 №2505-VІІІ (далі - Закон №2505- VIII).

Зокрема, частина четверта статті 6 Закону №2505-VIII визначає, що члени сім`ї особи, зниклої безвісти, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством. Члени сім`ї особи, зниклої безвісти, мають право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника з урахуванням таких особливостей:

1) непрацездатні члени сім`ї особи, зниклої безвісти, які були на її утриманні, незалежно від наявного в особи, зниклої безвісти, страхового стажу, мають право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника у порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо інше не передбачено цим Законом. Дітям особи, зниклої безвісти, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні такої особи. Батьки і чоловік (дружина) особи, зниклої безвісти, які не були на її утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо внаслідок такого зникнення вони втратили джерело засобів до існування;

2) право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника з урахуванням положень цього Закону виникає через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника виплачується членам сім`ї особи, зниклої безвісти, з урахуванням положень цього Закону за весь час, протягом якого особа, зникла безвісти, зберігає цей правовий статус;

4) право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника припиняється з дня, наступного за днем внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмітки про встановлення місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків особи, зниклої безвісти;

5) смерть особи, яка мала статус зниклої безвісти, чи визнання її померлою у встановленому законодавством порядку надає родичам такої особи право на звернення для отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника на загальних підставах, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Предметом спору у даній справі є правомірність визначення дати з якої призначена пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із частиною 1 статті 38 Закону №1058-ІV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Судом встановлено, що позивач, звертаючись до відповідача, подала необхідні документи, передбачені Порядком №22-1.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-ІV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім встановлених законом випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Зокрема, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника (пункт 3 частини першої статті 45 Закону №1058-ІV).

23.06.2021 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.05.2021 у справі №534/1962/20 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уроженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, визнано безвісно відсутнім з 01.09.2019, рішення набрало законної сили 18.06.2021.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Суд зазначає, що позивач звернулась до пенсійного органу після набрання рішенням законної сили - 23.06.2021, тобто з дотриманням нею 12 місячного строку, з моменту набрання судовим рішенням законної сили, звернення із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти" особа набуває статусу такої, що зникла безвісти, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи безвісти та її розшук або за рішенням суду.

Суд зауважує, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подається, зокрема, свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти".

Судом встановлено, що позивачем було додано до заяви про призначення пенсії рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.05.2021 у справі №534/1962/20, яким визнано безвісно відсутнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 01.09.2019.

Таким чином, є всі підстави для призначення пенсії ОСОБА_1 за заявою від 23.06.2021 у зв`язку з втратою годувальника на ОСОБА_2 , з моменту визнання годувальника безвісно відсутнім, тобто з 01.01.2019.

Згідно пункту 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Пенсія у зв`язку з втратою годувальника є пенсією самій дитини, а тому не можна позбавити дитину благ, гарантованих їй державою (вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року по справі № 495/3711/17а № К/9901/1169/17).

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем частково доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

З урахуванням викладеного, виходячи із заявлених у цій справі вимог позивачки, керуючить ч.2 ст.9 КАС України, та з метою захисту порушених прав, суд вважає за необхідне визнати протиправним рішення відповідача від 01.07.2021 №07 в частині визначення дати з якої призначена пенсія та зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника на ОСОБА_2 , починаючи з 01.09.2019, здійснити її перерахунок відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно ч. 4. ст. 6 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти" з 01.09.2019.

Що стосується позовних вимог про визнання дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 01.09.2019 по 22.06.2021 протиправними, то вони не підлягають задоволенню з огляду на те, що правові наслідки для позивача створює саме рішення про призначення пенсії як рішення суб`єкта владних повноважень, правова оцінка якій надана судом вище, інших неправомірних дій, які б створювали правові наслідки для позивача або мали вплив на права, обов`язки та інтереси позивача позивачем не наведено, а судом не виявлено.

Суд також відмовляє у задоволенні вимоги про зобов`язання відповідача виплатити позивачу пенсію з 01.09.2019, оскільки вказана вимога є передчасною, так як такий перерахунок ще не зроблено і у відповідача, станом на момент розгляду даної справи, обов`язок проведення виплати донарахованих сум пенсії позивача ще не настав, а суд не вирішує питання про захист прав, які можливо будуть порушені у майбутньому.

Крім цього, проведення перерахунку на підставі даного рішення саме по собі є підставою для проведення відповідачем відповідних виплат.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судового збору відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 01 липня 2021 року №07 в частині визначення дати з якої призначена пенсія в разі втрати годувальника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 01 вересня 2019 року, та здійснити її перерахунок відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно ч. 4. ст. 6 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти" з 01 вересня 2019 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва