Справа № 935/85/21
Суддя: Янчук В. В.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/85/21
Провадження № 2-а/935/7/21
РІШЕННЯ

Іменем України

20 грудня 2021 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Янчук В.В.,

з участю секретаря судових засідань - Кумечко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , капітана поліції, начальника СРПП № 1 Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: скасувати постанову серії ГАБ №669791 від 04.01.2021 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.44-3 КУпАП, закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; стягнути з держави через казначейську службу України за відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 заподіяну позивачу матеріальну шкоду в розмірі 500 грн.; стягнути з держави через казначейську службу України за відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в розмірі 250000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне: постановою серії ГАБ 669791 від 04.01.2021 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП у виді штрафу в розмірі 170 грн., відповідно до постанови «знаходився в приміщенні банку «РайффайзенБанк Аваль» без захисної маски, чим порушив вимоги п.2.2 постанови КМУ від 09.12.2020 р.».

Постанова не відповідає вимогам КУпАП та Конституції України щодо обставин справи, без врахування конкретних обставин і без отримання доказів, зокрема висновку судово-медичної експертизи, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення і постановлення рішення про задоволення відшкодування шкоди, завданої позивачу, незаконними діями посадової особи, за яку відповідає держава. В тексті постанови не зазначено порушення саме Закону, як це встановлено обов`язково ч. 1 ст. 9 КУпАП. Посилання постанови на порушення будь-якого рішення, прийнятого КМУ, у тому числі й зазначеного в оскаржуваній постанові не складає і не може складати юридично карного діяння громадянина України, яким є позивач. Співробітник поліції не представив докази наявності в нього саме спеціального, а не загального звання. Протокол про вчинене позивачем правопорушення загалом при позивачу не складався уповноваженою посадовою особою. Зазначене в постанові правопорушення «був без захисної маски» не відповідає обставинам справи, оскільки насправді позивач був у масці на обличчі, але не спроможний за станом здоров`я дихати через неї. В зазначених умовах позивач діяв відповідно до ст. 3, ч.6 ст. 55 Конституції України з метою захисту його здоров`я від посягань на нього вимогам банківських працівників і поліцейського дихати через маску. Діями полісмена позивачу була нанесена матеріальна, моральна шкода й шкода здоров`ю. Оскільки позивач вимушений більш часто вживати медичні препарати, погіршилась його працездатність, частішають больові та інші неприємні відчуття, обмежується фізична активність. Моральна шкода полягає в тому, що позивач вимушений відволікатися від своєї основної важливої діяльності, якою є реалізація зроблених винаходів, розширення можливості реалізації розроблених досягнень в захисті від масових отруєнь, а тому моральну шкоду позивач оцінив в розмірі 250000 грн. Окрім того, позивач перебуває у важких матеріальних обставинах та витрати на його лікування становитимуть орієнтовно 500 грн., які просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 05.02.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи в судовому засіданні.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду направив заяву-міркування, відповідно до якої зазначив, що є наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив не подав, інших заяв та клопотань не надходило.

У відповідності до вимог ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до наступного.

Згідно ч.1ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

У ч.1 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Матеріалами справи встановлено, що згідно постанови ГАБ № 669791 по справі про адміністративне правопорушення від 04.01.2021 ОСОБА_1 04.01.2021 р. близько 10 год 29 хв. перебував у приміщенні банку «РайффайзенБанк Аваль», що в м. Коростишів, по вул. Київській,55, без захисної маски, чим порушив вимоги п.п.2.2 Постанови КМУ від 09.12.2020, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 44-3 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн. (а.с. 15).

Відповідно до ч.2 ст.44-3 КУпАП перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

При цьому, частинами 1, 2 ст. 222 КУпАП, визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами Національної поліції, в тому числі і ч. 2 ст.44-3 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною другою статті 44-3 КУпАП, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Національної поліції.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст.44-3 КУпАП.

Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції ", "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

При цьому, зміст статті 288 КУпАП щодо можливості оскаржити постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення не спростовує висновків суду касаційної інстанції про те, що відповідачем у таких справах є саме орган, а не посадова особа.

Вказані висновки викладені в постановах Верховного Суду від 26.12.2019 у справі N 724/716/16 та від 17.06.2020 у справі N 127/6881/17.

У поданому до суду адміністративному позові відповідачем вказано ОСОБА_2 , капітана поліції, начальника СРПП № 1 Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, як посадову особу, яка безпосередньо прийняла оскаржувану постанову.

Поряд з цим, Головне управління національної поліції в Житомирській області до участі у справі в якості належного відповідача залучене не було.

Відповідно до ч.3 ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна за згодою позивача у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Враховуючи вищенаведене, а також стислість строків розгляду справ про оскарження постанов в справах про адміністративне правопорушення, волевиявлення позивача про розгляд справи у його відсутності, що позбавило суд можливості з`ясування згоди останнього на заміну неналежного відповідача належним чи залучення такого до участі в справі як співвідповідача, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки такий позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Керуючись ст.ст. 6,10,19,90,241-246, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , капітана поліції, начальника СРПП № 1 Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили судовим рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повне рішення суду складено: 20 грудня 2021 р.

Суддя В.В. Янчук