Справа № 380/17805/21
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області з вимогами:

визнати протиправною бездіяльність Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 14.09.2021, без номеру, зареєстрованої за вх. № 3228 від 14.09.2021, про затвердження проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0139;

керуючись п. 9-11 ст. 118 Земельного кодексу України зобов`язати Солонківську сільську раду Львівського району Львівської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.09.2021, без номеру, зареєстрованої за вх. № 3228 від 14.09.2021, про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0139, шляхом затвердження проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0139.

Позовні вимоги обґрунтовані, тим що заяву на затвердження проекту землеустрою, разом з відповідними документами, було подано на розгляд Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області 14.09.2021 року. Незважаючи на те, що в період з 14.09 по 17.10.21 Солонківською сільською радою Львівського району Львівської області проведено два засідання (16.09.2021 та 06.10.2021) на яких заява ОСОБА_1 від 14.09.2021 не розглядалась. Відсутність рішення про затвердження проекту або відмову у затвердженні проекту в межах встановленого законом двотижневого строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу, а тому позивач просить прийняти рішення про задоволення позову.

Відповідач, у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження строк, не подав відзиву на позовну заяву.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що 2.11.2021 ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи наведене, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, заперечення відповідача та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

В липні 2019 року, ОСОБА_1 , як учасник АТО-внутрішньопереміщена особа, звертався до Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області(далі- Солонківської ОТГ) із заявами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва площею 0,0979 га, у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення (Земель запасу) з кадастровим номером :06:000:0139, яка розташована на території Солонківської ОТГ.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 у справі №l.380.2019.005454, яке набрало законної сили 27.03.2020 було визнано протиправними дії Солонківської сільської ради та зобов`язано розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою на найближчому пленарному засіданні Солонківської сільської ради.

12 березня 2020 року Рішенням №4040 Солонківська сільська рада відмовила позивачу у наданні дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку з кадастровим No:06:000:0139, пл. 0.0979 га, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташованої за межами с. Солонка, на території Солонківської сільської ради.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у справі №380/243/21 визнано протиправним та скасовано рішення Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 4040 від 12.03.2020 щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :06:000:0139 та зобов`язано Солонківську сільську раду Пустомитівського району Львівської області повторно розглянути заяви від 29.07.2019 та 30.08.2019 з питань надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 462383300.06:000:0139 та прийняти відповідне рішення.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.0.2021 у справі №380/243/21 Солонківською сільською радою Львівського району Львівської області рішенням від 13.08.2021 №1736 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0139. Наявні технічні помилки в рішенні від 13.08.2021 №1736 були виправлені рішенням Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області №1788 від 30.08.2021 року.

ОСОБА_1 в ПП "ГЕОКАПІТАЛ" було замовлено та розроблено проект землеустрою по відведенню у власність земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0139, який подано разом з відповідною заявою та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.09.2021 року.

Заяву на затвердження проекту землеустрою разом з відповідними документами, було подано позивачем на розгляд Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області 14.09.2021 року.

В період з 14.09 по 17.10.21 Солонківською сільською радою Львівського району Львівської області проведено два засідання: 16.09.2021 та 06.10.2021, однак на них заява ОСОБА_1 від 14.09.2021 не розглядалась.

Позивач вважає, що має місце протиправна бездіяльність Солонківської сільської ради, тому звернувся з цим позовом до суду з метою захисту свого порушеного права.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що змістом спірних правовідносин, які склалися між сторонами, є дотримання порядку при затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, який регламентований приписами ст. 118 Земельного кодексу України.

Оцінюючи спірні правовідносини, суд керувався наступними нормами права.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За змістом ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські селищні, міські ради наділені повноваженнями у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища.

Частиною 1 ст. 122 Земельного кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У пункті 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до закону.

Земельний кодекс України у статті 12 передбачає повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин. До повноважень міських рад належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад (п. а)), передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу (п. б)); вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону (п. к)).

Виходячи з аналізу наведених положень, прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування, у цьому випадку Львівської міської ради, при цьому рішення повинно бути прийняте на пленарному засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Частинами 1-4 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а)приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б)одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачений у ст. 118 Земельного кодексу України.

Позивачем, в порядку, передбаченому частинами 1, 6-7 ст. 118 Земельного кодексу України, на підставі ухвали Львівської міської ради від 18.07.2013 було отримано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблено проект землеустрою та присвоєно кадастровий номер земельній ділянці.

За змістом ч. 8 ст. 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. На розробленому проекті землеустрою міститься погодження Державного агентства земельних ресурсів України.

Отримавши погоджений проект землеустрою та витяг із Державного земельного кадастру, позивач звернувся до Солонківської сільської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою.

Відповідно до ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, на підставі наведених вище положень частини 9 статті 118 ЗК України міська рада зобов`язана прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність у двотижневий строк із дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 640/9870/16-а зазначила, що виходячи з положень статті 122 ЗК України, прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування, у цьому випадку міськради. При цьому на підставі наведених вище положень частини 9 статті 118 ЗК України міськрада зобов`язана прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність у двотижневий строк із дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отримавши погоджений проект землеустрою, Солонківська сільська рада не приймала у встановлений законодавством строк та у передбаченій законом формі рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Суд дійшов висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність стосовно не розгляду у строк, встановлений ч. 9 ст.118 Земельного кодексу України, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність позивачу.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Виходячи з наведених положень, враховуючи встановлені судом обставини щодо бездіяльності відповідача, яка виразилася у не розгляді заяви ОСОБА_1 щодо затвердження розробленого проекту землеустрою, з метою ефективного захисту прав позивача, суд доходить висновку про необхідність зобов`язання Солонківської сільської ради розглянути на пленарному засіданні чергової сесії питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0139, оскільки саме такий спосіб захисту порушених прав позивача забезпечить повне їх поновлення та унеможливить необхідність повторного звернення до суду.

Оскільки, Солонківська сільська рада не розглядала на пленарному засіданні чергової сесії питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0139, тому суд виходить з того, що вказане питання відноситься до дискреційних повноважень відповідача.

Згідно зі змістом Рекомендації Комітету Міністрів Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не скористався правом на подання заяв по суті справи, а тому не довів правомірності своєї бездіяльності. Відповідачем не надано суду інформації щодо розгляду заяв позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0139.

Відповідно до ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (див. рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Отже, оскаржуване рішення порушило права позивача на розгляд його заяви, оскільки не було розглянуте відповідачем у спосіб та порядок, передбачений чинним законодавством України.

З урахуванням зазначеного, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи у їх сукупності, визначивши зміст спірних правовідносин, які виникли між сторонами, норми, які їх регулюють, суд дійшов переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати з сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, 382 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 ) до Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області (81131,Львівська область, Пустомитівський район, с.Солонка, вул.Центральна, 3, ЄДРПОУ - 04369699) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області (81131,Львівська область, Пустомитівський район, с.Солонка, вул.Центральна, 3, ЄДРПОУ - 04369699) щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 ) від 14.09.2021, без номеру, зареєстрованої за вх. № 3228 від 14.09.2021 про затвердження проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0139.

Зобов`язати Солонківську сільську раду Львівського району Львівської області (81131,Львівська область, Пустомитівський район, с.Солонка, вул.Центральна, 3, ЄДРПОУ - 04369699) розглянути на пленарному засіданні чергової сесії питання про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 ) земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0139.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.М. Брильовський