Справа № 330/2951/21
Суддя: Федорець С. В.
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/2951/21

2-а/330/34/2021

"17" грудня 2021 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Федорець С.В.,

при секретарі Шеліповій Ю.О.,

за участю адвоката Фоменка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), в інтересах якого діє адвокат Фоменко Олександр Сергійович (адреса: Україна, Запорізька область, смт Якимівка, вул. Широка, 131/18), до Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області (Україна, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29), про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за наступними підставами.

23.11.2021 року посадовою особою відповідача було винесено постанову №ЕА005064386 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 510 гривень за ч. 2 ст. 122 КпАП України. Відповідно до змісту постанови, позивач 23.11.2021 року о 12-58 годині, у м.Запоріжжя, керуючи автомобілем SCANIA R420, НОМЕР_2 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті та зміні напрямку руху, з`їзжаючи з головної дороги на другорядну на перехресті з круговим рухом, чим порушив п. 9.2.6 ПДР України. Позивач зазначає, що при зупинці його працівником поліції, він категорично заперечував факт скоєння правопорушення, проте, посадовою особою відповідача не було надано позивачеві жодного доказу, не відібрано у позивача пояснення, також не з`ясовано жодних відомостей щодо позивача (місця проживання, місця роботи, розміру заробітку, складу сім`ї), які б мали значення при обранні посадовою особою розміру адміністративного стягнення, також позивачеві гне було роз`яснено його права. Також у постанові не зазначено місце вчинення правопорушення. Крім того, позивач вважає, що у постанові описано об`єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачено іншою статтею КпАП України, а не ч. 2 статті 122. Враховуючи наведене, позивач вважає, що ця постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного позивач просить скасувати постанову відповідача від 23.11.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КпАП України.

У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнитиз підстав, зазначених у позові.

До судового засідання відповідач не з`явився, повідомлявся належним чином у відповідності до вимог статті 268 КАС України.

Згідно до положень ч. 3 статті 268 КАС України, неприбуття до судового засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Враховуючи це, на підставі положень статті 268 КАС України, суд вважає відповідача повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, та приходить до висновку про те, що у даному разі його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно до вимог статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги чи заперечення. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оскільки у даному разі оскаржується рішення суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності цього рішення законодавством покладено на відповідача.

Однак, відповідач цього обов`язку не виконав, до судового засідання не з`явився, жодних пояснень чи заперечень проти доводів позивача до суду письмово не надав.

При цьому, позивач посилається на те, що відповідач при винесенні відносно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності 23.11.2021 року порушив вимоги статті 245 КпАП України, не з`ясувавши усіх обставин вчинення правопорушення, а саме не перевіривши доводи позивача про те, що він категорично заперечує скоєння ним правопорушення та наполягає, що ПДР не порушував.

Крім того, у оскаржуваній постанові вказано, що позивач не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті та зміні напрямку руху, з`їзжаючи з головної дороги на другорядну на перехресті з круговим рухом, чим порушив п. 9.2.6 ПДР України. Проте, ч.2 статті 122 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямкукористування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Однак, як вбачається з пояснень та доводів позивача, він порушень правил користування цими приладами не припускав.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не конкретизовано об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість посилань позивача.

Крім того, з постанови, яку оскаржує позивач та копія якої додана до матеріалів позову, також не вбачається, що особі, яка притягається до відповідальності, роз`яснювалися її процесуальні права та обов`язки, встановлювалися обставини, що мають значення при визначенні розміру стягнення (матеріальне становище місце роботи, дохід, інформація щодо складу сім`ї правопорушника, наявність на його утриманні непрацездатних осіб).

Також з тексту постанови не вбачається, що були з`ясовані усі обставини справи. Так, не вказано про відібрання пояснень від правопорушника, не зазначено жодного доказу на підтвердження скоєння правопорушення, чи про наявність свідків правопорушення.

Таким чином, в ході розгляду справи, на думку суду, встановлено, що відповідачем не доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КпАП України.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо наявності суттєвих порушень при винесенні відповідачем відносно нього постанови про адміністративне правопорушення від 23.11.2021 року.

Згідно до вимог статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Підставами для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відповідності до статей 284 та 247 КпАП України є, зокрема, відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки у судовому засіданні було встановлено те, що при винесенні оскаржуваної постанови не доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності, а відповідачем жодного доказу на підтвердження цього (як на правомірність прийнятого рішення) надано не було, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 241 246, 250, 268, 286 КАС України, ст. ст. 122, 247, 284 КпАП України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора УПП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Власенка Павла Олеговича№ЕА005064386 від 23.11.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 статті 122 КпАП України, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: Світлана ФЕДОРЕЦЬ