Справа № 360/1878/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року справа №360/1878/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у справі №360/1878/21 (головуючий І інстанції Захарова О.В.) за позовом адвоката Косогової Людмили Олексіївни в інтересах ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо накладення на позивача штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення;

- визнати протиправною та скасувати постанову ГУ Держпраці у Луганській області від 11.09.2020 № ЛГ1906/1766/НП/СП-ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 80000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що постанова прийнята з порушенням норм діючого законодавства, є протиправною, тому підлягає скасуванню.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Луганській області від 11 вересня 2020 року № ЛГ1906/1766/НП/СП-ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, якою накладено на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 80000,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Обґрунтування апеляційної скарги.

11 вересня 2020 року посадовими особами відповідача була здійснена спроба проведення інспекційного відвідування фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 за місцем провадження діяльності, під час якого позивач не допустив посадових осіб відповідача до проведення інспекційного відвідування.

Посадові особи відповідача керувалися переліком підстав для призначення інспекційного відвідування, визначеним у пункті 5 Порядку № 295, призначаючи проведення цього заходу у позивача.

Відповідно до п.14 Порядку № 823 інспекторами праці складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування в зв`язку з наступним: ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію / відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів; ненадання керівником (його уповноваженим представником)/працівниками об`єкта відвідування (необхідне підкреслити) усних та / або письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю.

Таким чином, зазначені дії позивача створили посадовим особам відповідача перешкоди у проведенні ними інспекційного відвідування, що свідчить про наявність у діях позивача правопорушення, передбаченого статтею 265 КЗпП України.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає заяву у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.04.2021 позивача зареєстровано в якості фізичної особи-підприємця, номер запису 0012337, місцезнаходження фізичної особи-підприємця: АДРЕСА_1 , основний вид економічної діяльності 96.02 - надання послуг перукарнями та салонами краси (арк. спр. 8-9).

Головним управлінням 10.06.2020 отриманий лист Головного управлінням ДПС у Луганській області від 04.06.2020 № 3940/10/12-32-3304-08, в якому зазначено, що на виконання доручення ДФС України від 29.09.2018 № 29851/7Є/99-99-13-04-01-17 «Про організацію роботи з легалізації найманої праці та заробітної плати», розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 № 649, наказу ДФС України від 04.10.2018 №637 «Про затвердження Плану комплексних заходів, спрямованих на детінізацію найманої праці та заробітної плати» направляються на затвердження перелік суб`єктів господарювання для проведення спільних перевірок з територіальними підрозділами Держпраці, згідно вказаного переліку зазначена фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (арк. спр. 39).

На підставі вказаної інформації та вимог підпункту 3 пункту 5 та пункту 10 Порядку № 823, Головним управління Держпраці у Луганській області прийнято наказ від 11.09.2020 № 564 «Про проведення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 », метою якого є перевірка додерження законодавства про працю в частині фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (пункт 3 наказу) (арк. спр. 38).

11 вересня 2020 року відповідач склав направлення на проведення інспекційного відвідування позивача № 01-17/621 за місцезнаходженням особи-підприємця ОСОБА_1 та за місцем проведення діяльності. Початок інспекційного відвідування - з 11.09.2020, закінчення - 24.09.2020 (арк. спр. 39).

Направлення на проведення інспекційного відвідування від 11.09.2020 № 01-17/621 отримано 11.09.2020 о 12 год. 47 хв. представником позивача адвокатом Косоговою Л.О. за ордером серії ЗП № 55321 від 01.10.2019 (арк. спр. 16).

Згідно з актом про неможливість проведення інспекційного відвідування від 11.09.2020 № ЛГ19106/1766/АН, інспектором праці Васекіною Ю.О. 11.09.2020 о 12:55 годин за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, б.36а здійснено спробу проведення інспекційного відвідування позивача у присутності адвоката Косогової Л.О.

Інспекційне відвідування неможливо було провести у зв`язку з створенням перешкод у діяльності інспектора, а саме:

-ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування;

-ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування;

-ненаданням керівником (його уповноваженим представником) працівниками об`єкта відвідування усних та / або письмових пояснень з питань, що стосується законодавства про працю (арк. спр. 40-41).

В акті вказано, що перешкоджання зафіксовано засобами відеотехніки. Акт підписаний адвокатом Косоговою Л.О. (арк. спр. 41).

11.09.2020 складено повідомлення № 01-15/2587 про дату одержання документів: акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 11.09.2020 № ЛГ19106/1766/АН отримано 11.09.2020 (арк. спр. 42).

11.09.2020 заступником начальника Головного управління Держпраці у Луганській області винесено постанову № ЛГ1906/1766/НП/СП-ФС, якою на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 11.09.2020 № ЛГ19106/1766/АН встановлено факт недопущення до проведення інспекційного відвідування з питання додержання законодавства про працю в частині фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , зокрема ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування інспектором праці, у зв`язку з чим на позивача накладено штраф на підставі абзацу 8 частини другої статті 265 КЗпП України у розмірі 80000,00 грн (арк. спр. 44)

Постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 11.09.2020 № ЛГ1906/1766/НП/СП-ФС та повідомлення про дату одержання документів поштовим відправленням № 846 були направлені на адресу позивача 14.09.2020 (арк. спр. 43).

Поштове відправлення за № 846 (повідомлення про дату від 11.09.2020 № 01-15/2587 та постанова про накладення штрафу від 11.09.2020 № ЛГ1906/1766/НП/СП-ФС) повернуті Головному управлінню без вручення 15.10.2020 (арк. спр. 43).

Дослідженням відеозапису, що наданий відповідачем (арк. спр. 45), встановлено, що він здійснений у двох фрагментах у вільній формі. На відеозаписі не зафіксовано, як особи, що проводять інспекційне відвідування, висувають вимоги позивачу щодо надання:

-інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування;

- книг, реєстрів та документів з питань, які є предметом інспекційного відвідування;

- письмових пояснень з питань, що стосується законодавства про працю.

А також на вказаному відеозаписі не зафіксовано обставин, що позивач відмовлявся від задоволення їх усних вимог в наданні документів та інформації, усних або письмових пояснень.

Фрагмент 2 відеозапису свідчить, що він розпочався з моменту надання представнику позивача адвокату Косоговій Л.О. для ознайомлення та підписання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 11.09.2020 № ЛГ19106/1766/АН та представник позивача повідомив про причину недопуску - ненадання усіх документів необхідних для проведення перевірки.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що відповідачем не зафіксовано перешкоджань з боку позивача, а саме - ненадання для ознайомлення документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, іншої інформації, усних чи письмових пояснень керівника.

Факт недопущення до проведення інспекційного відвідування у вигляді ненадання доступу до приміщень об`єкта відвідування в акті від 09.11.2020 № ЛГ19106/1766/АН не зафіксовано.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що відповідачем не доведено створення позивачем перешкод у діяльності інспектора праці, а також відповідачем порушено процедуру прийняття постанови.

Оцінка суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Частинами першою, четвертою, п`ятою статті 2 Закону № 877-V визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема: об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 року № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 року № 1986-IV, та Законом України «Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823.

Відповідно пункту 2 Порядку № 823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Згідно з підпунктом 3 пункту 5 Порядку № 823 інспекційні відвідування проводяться з таких підстав: 3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Суд зазначає, що за наявності інформації, отриманої від податкового органу, у відповідача наявна підстава для призначення інспекційного відвідування відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку № 823 та винесення наказу про проведення інспекційного відвідування позивача.

Частиною п`ятою статті 7 Закону України № 877-V передбачено, що перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі посвідчення та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду, і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення.

Посадова особа органу державного нагляду без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Аналізуючи зміст вищезазначених норм, суд дійшов висновку, що головною умовою проведення інспекційного відвідування є пред`явлення саме об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі відповідних документів - посвідчення та направлення.

Направлення на проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 від 11.09.2020 № 01-17/621 отримано адвокатом Косоговою Л.О. 11.09.2020 о 12 год. 47 хв., яка представляла інтереси позивача під час здійснення інспектування за ордером серії ЗП № 55321 від 01.10.2019. Відтак, адвокат Косогова Л.С. була уповноваженою особою позивача на час проведення інспекційного відвідування.

З фрагменту відеозапису наданого відповідачем вбачається, що уповноваженою особою позивача адвокатом Косоговою Л.С. зазначено, що інспектори не допускаються до проведення перевірки з підстав відсутності документів, необхідних для проведення перевірки. Як слідує із відеозапису, представник позивача не зазначив, які саме документи не були надані відповідачами.

Отже, уповноваженою особою позивача було здійснено недопуск інспекторів до проведення інспекційного відвідування з підстав відсутності документів, які надають право приступити до її проведення згідно з пунктом 8 Порядку № 823.

Відповідно до пунктів 14, 15 Порядку № 823, у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

Копія акта, зазначеного у пункті 14 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

У разі відсутності/ненадання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення та/або надання документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється (пункти 16,18 Порядку № 823).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 823 вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що у разі здійснення перешкод об`єктом відвідування в реалізації інспекторами праці прав, передбачених пунктом 10 Порядку № 823, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав.

В акті про неможливість проведення інспекційного відвідування від 11.09.2020 № ЛГ19106/1766/АН відповідачем визначені перешкоди у здійснені інспекційного відвідування: ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування;

ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування; ненаданням керівником (його уповноваженим представником) працівниками об`єкта відвідування усних та / або письмових пояснень з питань, що стосується законодавства про працю.

В той же, час жодних доказів, які б свідчили, що інспекторами праці під час інспекційного відвідування пред`являлася вимога (усна або письмова) про надання інформації, документів, усних або письмових пояснень та позивач відмовив у їх наданні відповідачем не надано.

Таким чином, є правильним висновок суду першої інстанції про відсутність належних та допустимих доказів здійснення позивачем перешкод діяльності інспекторами праці у вигляді ненадання інформації, документів, усних або письмових пояснень.

Наданий відповідачем відеозапис свідчить лише про недопущення уповноваженою особою позивача до проведення інспекційного відвідування з підстав відсутності документів, які пред`являються об`єкту відвідування перед початком інспекційного відвідування, а не відмову уповноваженої особи позивача у наданні інформації, документів, усних або письмових пояснень.

Перешкоджання у здійснені інспекційного відвідування у вигляді не надання інформації, документів, усних або письмових пояснень не є тотожним перешкоджанню у вигляді недопуску до проведення інспекційного відвідування.

У спірній постанові від 11 вересня 2020 року № ЛГ1906/1766/НП/СП-ФС вказано вид порушення - недопущення до проведення перевірки, зокрема ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 265 КЗпП України.

Відповідно до частини першої статті 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у разі (у редакції статті 265 КЗпП України на момент винесення оскаржуваної постанови):

недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення (абзац 6 частини другої статті 265 КЗпП України);

вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення (абзац 7 частини другої статті 265 КЗпП України).

Оскільки відповідачем не доведено створення позивачем перешкод у діяльності інспектора праці при проведенні інспекційного відвідування, яке виразилося в ненаданні інформації, документів та пояснень, необхідних для проведення інспекційного відвідування, та враховуючи, що позивач притягується згідно з оскаржуваною постановою до відповідальності виключно за недопущення до проведення інспекційного відвідування з підстав ненадання інформації, - тому відсутні правові підстави для притягнення позивача до відповідальності та накладення на позивача штрафу згідно абзацу 7 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.

Крім того, в акті про неможливість проведення інспекційного відвідування від 11.09.2020 № ЛГ19106/1766/АН відповідачем не вказаний відеозапис факту недопуску уповноваженою особою позивача до приміщення під проведення інспекційного відвідування.

А в постанові від 11 вересня 2020 року № ЛГ1906/1766/НП/СП-ФС зазначене не було підставою для притягнення до відповідальності позивача.

Враховуючи викладене, суд погоджується з судом першої інстанції, що постанова від 11 вересня 2020 року № ЛГ1906/1766/НП/СП-ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 у розмірі 80000,00 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає, що вони були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду та ухвалення рішення, їм була надана відповідна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанцій норм матеріального права, у апеляційній скарзі не наведено.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у справі №360/1878/21 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у справі №360/1878/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 20 грудня 2021 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2021 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.А. Блохін

І.В. Геращенко