Справа № 640/22863/20
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Губської Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління державної охорони України на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом Громадської організації «Європейська суспільна ініціатива» до Управління державної охорони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2020 року Громадська організація «Європейська суспільна ініціатива» (далі - Позивач, ГО «Європейська суспільна ініціатива») звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Управління державної охорони України (далі - Відповідач, УДО України) про:

- визнання протиправними дій розпорядника інформації - Управління державної охорони України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 8, ), що полягають у відмові надати Громадській організації «Європейська суспільна ініціатива» відкриту публічну інформацію на підставі Законів України «Про доступ до публічної інформації», «Про інформацію», а саме: з документообігу Управління державної охорони України скановану копію спільного наказу (та всіх наявних додатків до нього) Управління державної охорони України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства оборони України, Державного управління справами, Національної академії медичних наук України від 01.08.2011 номер 340ДСК/453ДСК/468ДСК/206ДСК/67ДСК «Про організацію медико-санітарного забезпечення заходів за участю осіб, щодо яких здійснюється державна охорона», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.08.2011 за номером 1011/19749;

- зобов`язання Управління державної охорони України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 8, ), протягом п`яти днів з дня набрання рішенням суду чинності, надати Громадській організації «Європейська суспільна ініціатива» відкриту публічну інформацію, а саме: з документообігу Управління державної охорони України скановану копію спільного наказу (та всіх наявних додатків до нього) Управління державної охорони України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства оборони України, Державного управління справами, Національної академії медичних наук України від 01.08.2011 номер 340ДСК/453ДСК/468ДСК/206ДСК/67ДСК «Про організацію медико-санітарного забезпечення заходів за участю осіб, щодо яких здійснюється державна охорона», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.08.2011 за номером 1011/19749.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2021 позов задоволено повністю:

- визнано протиправними дії розпорядника інформації Управління державної охорони України, що полягають у відмові надати Громадській організації «Європейська суспільна ініціатива» відкриту публічну інформацію на підставі Законів України «Про доступ до публічної інформації», «Про інформацію», а саме копію спільного наказу (та всіх наявних додатків до нього) Управління державної охорони України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства оборони України, Державного управління справами, Національної академії медичних наук України від 01.08.2011 № 340ДСК/453ДСК/468ДСК/206ДСК/67ДСК «Про організацію медико-санітарного забезпечення заходів за участю осіб, щодо яких здійснюється державна охорона», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.08.2011 за № 1011/19749;

- зобов`язано Управління державної охорони України протягом п`яти днів з дня набрання рішенням суду чинності надати Громадській організації «Європейська суспільна ініціатива» відкриту публічну інформацію, а саме копію спільного наказу (та всіх наявних додатків до нього) Управління державної охорони України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства оборони України, Державного управління справами, Національної академії медичних наук України від 01.08.2011 №340ДСК/453ДСК/468ДСК/206ДСК/67ДСК «Про організацію медико-санітарного забезпечення заходів за участю осіб, щодо яких здійснюється державна охорона», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.08.2011 за № 1011/19749.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що у листі УДО України відсутні будь-які обґрунтування щодо застосування «трискладового тесту», що, за відсутності заперечень Відповідача щодо перебування запитуваної інформації і його розпорядженні, робить таку відмову протиправною. Крім того, суд підкреслив, що УДО України не надано доказів належності цієї інформації до службової, тобто інформації з обмеженим доступом, а відтак ГО «Європейська суспільна ініціатива» має право на її отримання у запитуваному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в частині зобов`язання УДО України протягом п`яти днів з дня набрання рішенням суду чинності надати ГО «Європейська суспільна ініціатива» відкриту публічну інформацію, а саме копію спільного наказу (та всіх наявних додатків до нього) та у цій частині ухвалити нове судове рішення про зобов`язання Відповідача повторно розглянути запит Позивача про надання публічної інформації від 17.04.2020 №5/ДОК-МДЦ/НКЗ-ВІП.

Свою позицію обґрунтовує тим, що всупереч вимог ст. 242 КАС України оскаржуване рішення суду не містить будь-яких мотивів відхилення аргументів відзиву та заперечення на відповідь на відзив, а також виходу за межі позовних вимог. Зазначає, що інформація, яку запитує Позивач, обґрунтовано належить до інформації з обмеженим доступом, позаяк стосується виконання покладених на УДО України завдань, не становить суспільний інтерес і є складовою національної безпеки України, а відтак її розголошення може завдати істотної шкоди. Поряд з цим зазначає, що у листі Відповідача від 04.05.2020 №1/15-548 не зазначено у сукупності всіх елементів «трискладового тесту», що вказує на незабезпечення розгляду запиту про надання публічної інформації в установленому законом порядку та повинно мати своїм наслідком покладення на УДО України обов`язку з повторного його розгляду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2021 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли до суду 02.11.2021.

У відзиві на апеляційну скаргу ГО «Європейська суспільна ініціатива» просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що, як вірно зазначено у судовому рішенні, незастосування Відповідачем «трискладового тесту» вказує на неправомірність відмови Позивачу у доступі до публічної інформації. Наголошує, що накази чи будь-які інші акти УДО України не можуть мати вищу юридичну силу за положення Закону України «Про доступ до публічної інформації», які гарантують право на отримання публічної інформації. Підкреслює, що запитувана інформація є суспільно необхідною, а відтак не може бути з обмеженим доступом. Окремо звертає увагу, що обраний Позивачем та підтриманий судом першої інстанції спосіб захисту є належним та гарантує відсутність необхідності повторного звернення до суду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2021 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити повністю, а рішення суду першої інстанції - скасувати в частині, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ГО «Європейська суспільна ініціатива» 17.04.2020 звернулась до Секретаріату Кабінету Міністрів України із запитом на інформацію № 5/ДОК-МДЦ/НКЗ-ВІП (а.с. 14), в якому просила надати з документообігу Управління державної охорони України скановану копію спільного наказу (та всіх наявних додатків до нього) Управління державної охорони України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства оборони України, Державного управління справами, Національної академії медичних наук України від 01.08.2011 номер 340ДСК/453ДСК/468ДСК/206ДСК/67ДСК «Про організацію медико-санітарного забезпечення заходів за участю осіб, щодо яких здійснюється державна охорона», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.08.2011 за номером 1011/19749.

Листом Департаменту інформації та взаємодії з громадськістю Секретаріату Кабінету Міністрів України від 24.04.2020 № 17-20/1191 ГО «Європейська суспільна ініціатива» повідомлено, що відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит було направлено безпосередньо в Управління державної охорони України (а.с. 15).

У свою чергу, листом УДО України від 04.05.2020 № 1/15-548 у задоволенні запиту було відмовлено, оскільки інформація, яка міститься у наказі (та додатках до нього), згідно п. 2.6 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в Управлінні державної охорони України, затвердженого наказом УДО України від 27.02.2018 № 85, відноситься до службової інформації, у зв`язку з цим наказу (та додаткам до нього) присвоєно гриф «Для службового користування». Повідомлено, що згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» службова інформація є інформацією з обмеженим доступом та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у разі, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом (а.с. 16).

На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз приписів ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 5, 7 Закону України «Про інформацію», ст. ст. 1, 6, 9, 13, 19, 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон), а також постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» (далі - Постанова Пленуму №10), суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, адже матеріали справи підтверджують необґрунтованість відмови у наданні публічної інформації з огляду на непроведення розпорядником «трискладового тексту» і не містять доказів про правомірність віднесення такої інформації до інформації з обмеженим доступом.

З таким висновком суду першої інстанції не можна повністю погодитися з огляду на таке.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Приписи ч. 1 ст. 10 Закону визначають, що кожна особа має право: 1) знати у період збирання інформації, але до початку її використання, які відомості про неї та з якою метою збираються, як, ким і з якою метою вони використовуються, передаються чи поширюються, крім випадків, встановлених законом; 2) доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається; 3) вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої інформації про себе, знищення інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону; 4) на ознайомлення за рішенням суду з інформацією про інших осіб, якщо це необхідно для реалізації та захисту прав та законних інтересів; 5) на відшкодування шкоди у разі розкриття інформації про цю особу з порушенням вимог, визначених законом.

Частиною 3 вказаної статті Закону закріплено, що розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані: 1) надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом; 2) використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом; 3) вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб; 4) виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується.

Положення ст. 12 Закону визначають, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Зі змісту п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону випливає, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Системний аналіз наведених норм у своєму взаємозв`язку свідчить, що обов`язковою умовою для реалізації такої гарантії є наявність у розпорядника такої інформації.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується УДО України, останній є розпорядником запитуваної ГО «Європейська суспільна ініціатива» інформації, а саме спільного наказу (та всіх наявних додатків до нього) Управління державної охорони України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства оборони України, Державного управління справами, Національної академії медичних наук України від 01.08.2011 №340ДСК/453ДСК/468ДСК/206ДСК/67ДСК «Про організацію медико-санітарного забезпечення заходів за участю осіб, щодо яких здійснюється державна охорона», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.08.2011 за №1011/19749.

Поряд з цим, пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадку, коли інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

За правилами п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону інформацією з обмеженим доступом є службова інформація.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Ці вимоги, як зазначено, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.11.2021 у справі № 640/21008/18, називають «трискладовим тестом», який повинна пройти публічна інформація для визначення її відкритою чи обмеженою. За умови додержання сукупності всіх трьох підстав може бути обмежено доступ до інформації.

Відтак передумовою для встановлення відкритості чи обмеження інформації є застосовування до такої інформації «трискладового тесту».

Положення частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачають вимоги до обмеження доступу до інформації, а не підстави для надання такого доступу. Такий підхід ґрунтується на тому, що статтею 1 цього Закону закріплена презумпція відкритості публічної інформації, доступ до якої може бути обмеженою лише у разі, якщо розпорядник інформації обґрунтує це на підставі «трискладового тесту».

Отже, тягар доведення того, що доступ до інформації може бути обмежений, покладається на розпорядника публічної інформації.

За таких умов, відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник в листі вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини.

Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності сукупності всіх трьох підстав «трискладового тесту» означає, що законних підстав для обмеження доступу до інформації немає, а відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №806/1959/16, від 17.02.2020 у справі №826/8891/16, від 05.03.2020 у справі №823/1811/16, від 06.08.2020 у справі №440/3005/19 та випливає з постанов Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №9901/249/19 та від 30.06.2021 у справі № 9901/172/20.

Згідно ст. 9 Закону відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація: 1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф «для службового користування». Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб`єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі.

У постанові від 09.02.2021 у справі № 640/6710/20 Верховний Суд підкреслив, що присвоєння конкретному документу грифу «для службового користування» (ч. 2 ст. 9 Закону) саме по собі не є підставою для відмови у задоволенні запиту на інформацію у ньому, оскільки така підстава не передбачена ч. 1 ст. 22 Закону. Наявність підстав для такої відмови може бути встановлена лише шляхом застосування «трискладового тесту» (п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону).

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині того, що відсутність у листі УДО України від 04.05.2020 №1/15-548 відомостей щодо проведення останнім «трискладового тесту» свідчить, що останнім не надано відповідь ГО «Європейська суспільна ініціатива» щодо запитуваної інформації з урахуванням вимог ч. 2 ст. 6 Закону.

Указаний висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 08.07.2021 у справі № 9901/170/20.

Поряд з цим, покладаючи на УДО України обов`язок протягом п`яти днів з дня набрання рішенням суду чинності саме надати ГО «Європейська суспільна ініціатива» відкриту публічну інформацію, а саме копію спільного наказу (та всіх наявних додатків до нього) Управління державної охорони України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства оборони України, Державного управління справами, Національної академії медичних наук України від 01.08.2011 №340ДСК/453ДСК/468ДСК/206ДСК/67ДСК «Про організацію медико-санітарного забезпечення заходів за участю осіб, щодо яких здійснюється державна охорона», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.08.2011 за № 1011/19749, суд першої інстанції не врахував такого.

За правилами ст. 245 КАС України у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов`язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.

Суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

З метою ефективного захисту прав позивача в межах адміністративного судочинства діє принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, який полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи.

Об`єктом судового захисту в цій справі є право скаржника на отримання публічної інформації на його запит. ГО «Європейська суспільна ініціатива», звертаючись до суду з цим позовом, вважала, що УДО України вчинило протиправні дії щодо відмови у наданні публічної інформації, що, на переконання Позивача, з яким погодився суд першої інстанції, є підставою для покладення на Відповідача обов`язку з надання запитуваної інформації протягом п`яти днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Разом з тим, як вже було неодноразово наголошено вище, належність запитуваної інформації до конфіденційної, таємної або для службового користування не є єдиною достатньою підставою для обмеження доступу до неї. Обмеження доступу до конкретної інформації допускається у разі, якщо за визначенням вона є конфіденційною або таємною або для службового користування та за умови застосування сукупності вимог пунктів 1-3 частини 2 статті 6 Закону.

При цьому Відповідач, посилаючись у відповіді на приписи п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону і п. 2.6 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в Управлінні державної охорони України, затвердженого наказом УДО України від 27.02.2018 №85, не обґрунтував відповідність запитуваної інформації зазначеним вище критеріям.

Отже, на переконання судової колегії, таку відповідь не можна вважати розглядом запиту на отримання публічної інформації, оскільки фактично запит ГО «Європейська суспільна ініціатива» у відповідності до Закону не розглянуто.

Враховуючи наведене, належним способом захисту порушеного права на отримання Позивачем запитуваної інформації є зобов`язання Відповідача повторно розглянути запит на отримання публічної інформації з дотриманням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Аналогічну позицію щодо способу захисту прав особи у випадку недотримання розпорядником публічної інформації вимог щодо здійснення «трискладового тесту» висловлено Верховним Судом у постановах від 06.08.2020 у справі № 440/3005/19, від 09.02.2021 у справі № 640/6710/20 та Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 30.06.2021 у справі № 9901/172/20 і від 08.07.2021 у справі № 9901/170/20.

У розрізі наведеного судовою колегією відхиляються посилання ГО «Європейська суспільна ініціатива» у відзиві на апеляційну скаргу на постанови Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 та Верховного Суду від 18.07.2019 у справі №554/11837/14-а, оскільки, по-перше, рішення Верховного Суду України стосується інших правовідносин, а відтак не є релевантним до спірних, по-друге, постанова Верховного Суду прийнята раніше за постанови, на які містяться посилання у мотивувальній частині цієї постанови, адже Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 755/10947/17 зробила висновок, відповідно до якого під час вирішення тотожних спорів має враховуватись саме остання правова позиція.

У свою чергу, не можуть бути предметом судової оцінки у межах розгляду цієї справи аргументи Апелянта про обґрунтованість віднесення запитуваної Позивачем інформації до службової та, відповідно такої, що не може бути надана на його запит, з посиланням, зокрема, на відсутність в її отриманні суспільної необхідності, загрозі при її оприлюдненні національній безпеці, оскільки без проведення розпорядником інформації «трискладового тесту» за наслідками розгляду запиту про надання публічної інформації надання судової оцінки відповідним обставинам є передчасним.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлене вище незабезпечення Відповідачем розгляду запиту Позивача про надання публічної інформації у встановлені Законом порядок і спосіб, судова колегія приходить до висновку про передчасність твердження Окружного адміністративного суду міста Києва про обґрунтованість позовних вимог у повному обсязі, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати в частині та ухвалити у ній нове про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також неправильно застосовані норми процесуального права, що стали підставою для невірного вирішення спору в частині. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити повністю, а рішення суду - скасувати в частині.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління державної охорони України - задовольнити повністю.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року - скасувати в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Управління державної охорони України протягом п`яти днів з дня набрання рішенням суду чинності надати Громадській організації «Європейська суспільна ініціатива» відкриту публічну інформацію, а саме копію спільного наказу (та всіх наявних додатків до нього) Управління державної охорони України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства оборони України, Державного управління справами, Національної академії медичних наук України від 01.08.2011 №340ДСК/453ДСК/468ДСК/206ДСК/67ДСК «Про організацію медико-санітарного забезпечення заходів за участю осіб, щодо яких здійснюється державна охорона», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.08.2011 за № 1011/19749.

Прийняти у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов`язати Управління державної охорони України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 8, ) повторно розглянути запит Громадської організації «Європейська суспільна ініціатива» (49044, м. Дніпро, вул. Шолом-Алейхема, 4/26, код ЄРГО 1498870) про надання публічної інформації від 17.04.2020 №5/ДОК-МДЦ/НКЗ-ВІП.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

Л.В. Губська

Повний текст постанови складено та підписано « 21» грудня 2021 року.