Справа № 400/8913/21
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 р.м. ОдесаСправа № 400/8913/21

Головуючий в І інстанції: Мороз А.О.
Дата та місце ухвалення рішення: 23.10.2021 р. м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 та 2021 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2020 та 2021 роки, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплачених сум допомоги.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано десятиденний строк для подачі до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з вимогами про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2020 рік, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплачених сум допомоги, в якій зазначити поважні причини його пропуску, з наданням доказів на підтвердження поважності цих причин.

На виконання вищезазначеної ухвали, 19.10.2021 року представником позивача подано заяву про поновлення процесуального строку. Заява мотивована тим, що з 2020 року позивач проходить військову службу у Збройних Силах України. В період з 26.05.2020 року по 24.12.2020 року позивач приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів. Відтак, перебуваючи на службі, зокрема і в зоні бойових дій, позивач несвоєчасно отримував інформацію про порушення своїх прав, був позбавлений можливості на власний розсуд користуватися вільним часом, виходити за межі розташування військової частини та тривалий час знаходився на загальновійськових навчаннях. Окрім того, позивач, як військовослужбовець, в умовах військового стану позбавлений можливості вільно отримувати правову допомогу. Таким чином, на думку позивача, причини пропущення строку звернення до суду є поважними.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовлено, позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2020 рік, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплачених сум допомоги, повернуто.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі з наступними позовними вимогами: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; 2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2021 рік, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплачених сум допомоги.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції про повернення позовної заяви в частині позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким поновити позивачу строк на звернення до адміністративного суду, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушенні норм процесуального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України, згідно якої апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові)), 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Вирішуючи спірне питання та повертаючи заявлений позов позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем без поважних причин пропущено строк для звернення до суду за захистом порушених прав в частині вимог щодо отримання невиплаченої частини одноразової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на викладене.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз наведених норм КАС України свідчить про те, що законодавець передбачив, що в разі, якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав. Законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Предметом позову у даній справі є питання щодо отримання невиплаченої частини одноразової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993 року щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Сторонами у справі визнається, що одноразову грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік позивач отримав у квітні 2020 року у сумі 1390 грн.

Таким чином, 30 вересня 2020 року - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована.

Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 30 вересня 2020 року (останнім день подання позову є 31.03.2021 року, оскільки перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати та строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку).

Висновки суду апеляційної інстанції відповідають правовим позиціям Верховного Суду, які викладені у постановах від 06.02.2018 року у справі № 607/7919/17, від 10.05.2018 року у справі № 389/1042/17, від 14.08.2018 року у справі № 473/2190/17.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що при зверненні із заявленим позовом 01.10.2021 року щодо отримання невиплаченої частини одноразової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду.

Водночас, колегія суддів зазначає, що пропуск строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для повернення позовної заяви, оскільки процесуальним законодавством передбачено можливість визнання судом причини пропуску таких строків поважними і в такому випадку справа розглядається та вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Поважними причинами пропуску строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об`єктивно непереборними, та не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Разом з цим, позивачем не зазначається та з матеріалів справи не вбачається обставин, що заважали б позивачу та могли бути об`єктивними перешкодами для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів у передбачений законом строк.

У поданій на виконання ухвали суду про залишення позову без руху заяві про поновлення строку, а також і в поданій апеляційній скарзі, позивач зазначає, що ним пропущено строк звернення до суду з поважних причин посилаючись на те, що він проходить військову службу, перебував в умовах об`єктивних обмежень під час безпосередніх бойових дій та при несенні служби поза зоною бойових дій.

Надаючи оцінку вказаним доводам позивача в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Так, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем надано довідку Військової частини НОМЕР_1 від 21.09.2021 року № 94 про безпосередню участь позивача у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.

Водночас, досліджуючи вказану довідку судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях у 2018-2019 р.р., протягом 2020 року - в період з 26.05.2020 року по 24.12.2020 року, протягом 2021 року - участі не приймав.

Таким чином, позивачем підтверджено неможливість подання заявленого позову з травня по грудень 2020 року.

Проте, будь-яких доказів щодо неможливості подання заявленого позову з поважних причин з січня 2021 року (тобто, в тому числі, у строки встановлені КАС України (останній день подання позову у строки є 31.03.2021 року) по жовтень 2021 року позивачем не надано, позивач лише вказує, що проходить військову службу, однак, не вказує, які існують поважні причини звернення із заявленим позовом лише 01.10.2021 року, а сам факт проходження ним військової служби не свідчить про наявність таких поважних причин, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Що стосується посилань позивача на карантинні заходи, пов`язані із захворюванням на COVID-19, колегія суддів зазначає, що позивачем жодним чином необґрунтовано, які саме карантинні заходи у 2021 році обмежили права позивача та в чому це полягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки позивачем не наводиться та зі змісту матеріалів справи не вбачається будь-яких причин, які б об`єктивно та непереборно перешкоджали своєчасно звернутись до суду із даним позовом, що позбавляє суд можливості застосувати приписи КАС України щодо визнання причин пропуску строку поважними, колегія суддів приходить до висновку про правильність судового рішення щодо повернення заявленого позову.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про повернення заявленого позову, ухвала суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків останньої, а тому, підстави для її скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 169, 122, 123, 241, 243, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 21.12.2021 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька