Справа № 753/9691/21
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 753/9691/21 Суддя першої інстанції: Заставенко М.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Чаку Є.В. та Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, рядового поліції Дорощук Марини Миколаївни, за участю третьої особи - Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2021 року було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та визнано протиправною і скасовано постанову інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, рядового поліції Дорощук М.М. серії ЕАН № 4172262 від 07 травня 2021 року, а також закрито справу про адміністративне правопорушення.

Позивач 20 серпня 2021 року звернувся до суду із заявою про стягнення судових витрат з Департаменту патрульної поліції.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року було стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн 00 коп.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, третя особа - Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні заяви про розподіл судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник просить врахувати, що справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 належить до спорів незначної складності, а розмір накладеного на позивача штрафу становить 680 грн 00 коп, у зв`язку з чим розмір витрат на професійну правничу допомогу - 7000 грн 00 коп не є обґрунтованим.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що до закінчення судових дебатів було заявлено про судові витрати на професійну правничу допомогу та після ухвалення судового рішення надано докази, які підтверджують їх розмір. Позивач наголошує на тому, що доводи скаржника щодо неспівмірності таких витрат із складністю справи, ціною позову та значенням справи для сторін, не містять обґрунтування в контексті історії розгляду та вирішення саме цієї справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково, а додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року - змінити, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи додаткове рішення про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що у встановлений судом строк позивач подав докази понесення судових витрат на правничу допомогу, орієнтовний розрахунок яких було надано у позовній заяві, у зв`язку з чим на користь позивача підлягає стягненню 7000 грн 00 коп витрат.

Колегія суддів не у повній мірі погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Особливості розподілу судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, визначені у ст.ст. 134, 139 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Положеннями ч. 4 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За правилами ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 користувався послугами адвоката Домітращук І.М.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, ОСОБА_1 заявив, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу складатиме 15000 грн 00 коп.

Для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копії договору про надання правничої допомоги від 08 травня 2021 року, акту про надані юридичні послуги від 18 серпня 2021 року, квитанції від 19 серпня 2021 року № 34032706.

Зміст послуги полягав у аналізі матеріалів справи, судової практики, підготовці правової позиції, складанні і поданні запиту до Управління патрульної поліції в м. Києві, позовної заяви та запиту про виклик свідків.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями ч. 6 ст. 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В апеляційній скарзі Департамент патрульної поліції наполягає на тому, що витрати на правничу допомогу є завищеними.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 15 липня 2021 року у справі № 420/7028/20, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 є справою незначної складності і розглядалася судом першої інстанції без участі представників сторін.

Згідно з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2021 року підставою для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 стало те, що інспектор не надав доказів фото- чи відеофіксації правопорушення, описаного у постанові серії ЕАН № 4172262 від 07 травня 2021 року.

Вказане судове рішення не оскаржувалося в апеляційному порядку та набрало законної сили.

Департамент патрульної поліції в апеляційній скарзі на додаткове рішення суду від 13 вересня 2021 року правильно вказує на те, що Верховним Судом сформовано усталену судову практику вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутності доказів фіксації правопорушення технічними засобами.

Також колегія суддів враховує, що відповідно до заяви адвоката Домітращук І.М. від 16 серпня 2021 року позивач не підтримав раніше поданого клопотання про виклик свідків і просив розглядати справу за відсутності представників сторін.

За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованим включення до акту про надані юридичні послуги від 18 серпня 2021 року такої складової як витрат як підготовка та подання клопотання про виклик свідків.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що розмір витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, що буде співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та значенням справи для сторони, становить 2000 грн 00 коп.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно визначив розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами за правилами ст. 139 КАС України.

Крім того, за змістом ч. 1 ст. 139 КАС України, судові витрати стягуються саме за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, посадова особа якого виступала відповідачем у справі.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суду першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, однак неправильно визначив їх розмір, який би відповідав вимогам ч. 5 ст. 134 КАС України.

Таким чином доводи апеляційної скарги Департаменту патрульної поліції частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в додатковому рішенні від 13 вересня 2021 року та не є підставами для його зміни.

З огляду на викладене колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково, а додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року - змінити.

Згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 77, 242, 268, 271, 272, 286, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року - змінити, виклавши абзац другий його резолютивної частини в такій редакції:

«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн 00 коп».

В іншій частині додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Є.В. Чаку

Л.Т. Черпіцька