Справа № 200/14029/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року справа №200/14029/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Корнієнка Андрія Андрійовича на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року (повне судове рішення складено 25 жовтня 2021 року у м. Слов`янську) у справі № 200/14029/21 (суддя в І інстанції Толстолуцька М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Корнієнко Андрій Андрійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі Управління) щодо невиплати пенсії позивачу, зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.09.2021.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року адміністративну справу № 200/14029/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, передано за територіальною підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва, розташованого за адресою: 01051, м. Київ, вул. Болбочана Петра, 8, корпус 1, для вирішення питання щодо відкриття провадження та прийняття позовної заяви для розгляду, з підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Ухвала мотивована тим, що місцем проживання (перебування, знаходження) позивача з 08.09.2021 є м. Київ, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, тому позовна заява підлягає розгляду Окружним адміністративним судом м. Києва.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, вважає ухвалу такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, просить оскаржену ухвалу суду скасувати та направити справу до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що станом на день подачі позову, встановленим законом порядком місцем проживання, перебування, знаходження позивача є його місце реєстрації та проживання, а це АДРЕСА_1 , а отримання довідки переселенця не замінює собою місце реєстрації. Тобто, суд першої інстанції порушив право позивача, передбачене ст.25 КАС України.

Відповідно до ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу у порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотивуючи ухвалу про передачу справи, суд зазначив, що місцем проживання (перебування, знаходження) з 08.09.2021 є м. Київ, що підтверджують: довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 08.09.2021 за № 3008-. Крім того, позовні вимоги також заявлені до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, місцем знаходження якого є місто Київ.

За приписами статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII від 20.10.2014 довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Таким чином, зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача є саме м. Київ. Відповідач також знаходиться у м. Київ.

З таким висновком не може погодитись судова колегія, виходячи з такого.

Відповідно до статті 6 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закон № 1382-IV, в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали) громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до новою місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

У разі якщо нове місце проживання особи знаходиться в іншій адміністративно- територіальній одиниці, орган реєстрації після реєстрації такого місця проживання надсилає повідомлення про зняття особи з реєстрації відповідному орган реєстрації за попереднім місцем проживання особи в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

За приписами Закону № 1382-IV документом, що підтверджує місце реєстрації та проживання особи є довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.

В матеріалах справи такої довідки немає, але є паспорт зі штампом про проживання та реєстрації позивача на території Донецької області.

Статтею 25 КАС України визначено територіальну підсудність справ за вибором позивача, а саме адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Колегія суддів зазначає, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача у розумінні ст. 25 КАС України є саме місце реєстрації, а не адреса за якою позивач тимчасово перемістився як внутрішньо переміщена особа.

Оскільки місцем реєстрації позивача згідно штампу у паспорті є Донецька область, то ОСОБА_1 має право на розгляд свого позову саме Донецьким окружним адміністративним судом.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з положеннями статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, його висновки не відповідають обставинам справи, тому судове рішення ухвалено з порушенням процесуального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Корнієнка Андрія Андрійовича задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року скасувати, а справу № 200/14029/21 направити для продовження розгляду до Донецького окружного адміністративного суду.

Повне судове рішення 20 грудня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук