Справа № 160/6837/21
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/6837/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 року, (суддя суду першої інстанції Царікова О.В.), прийняте у порядку спрощеного провадження, в адміністративній справі №160/6837/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, оформлене листом від 09.03.2021 року №0400-010303-8/32634 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ, період роботи з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року в Публічному акціонерному товаристві «Євраз ДМЗ імені Петровського», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний завод»;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу період навчання з 01.09.1987 року по 25.06.1991 року у Тюменському вищому військово-інженерному училищі;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 25.02.2021 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, оформлене листом від 09.03.2021 року №0400-010303-8/32634 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ, період роботи з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року в Публічному акціонерному товаристві «Євраз ДМЗ імені Петровського», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний завод»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу період навчання з 01.09.1987 року по 25.06.1991 року у Тюменському вищому військово-інженерному училищі; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в разі якщо має місце неправильне написання ім`я, прізвища або по-батькові в документах, особа повинна звертатись до суду із заявою про встановлення факту, що мають юридичне значення в порядку п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Позивач не надав до Головного управління ПФУ документу про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, відтак підстави для зарахування до стажу роботи періоду навчання з 01.09.1987 року по 25.06.1991 року у Тюменському вищому військово-інженерному училищі відсутні. Також, відповідач зазначає, що в період роботи позивача з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року в Публічному акціонерному товаристві «Євраз ДМЗ імені Петровського», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний завод», не проводилась атестація робочих місць, відтак вказаний період не може бути зарахований до стажу позивача.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Листом від 09.03.2021 року позивачу відмовлено в призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 через недостатність пільгового стажу.

Не погодившись з відмовою в призначенні пенсії позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не обґрунтовано не зараховано до стажу позивача період його навчання з 01.09.1987 року по 25.06.1991 року у Тюменському вищому військово-інженерному училищі, а також період роботи з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року в Публічному акціонерному товаристві «Євраз ДМЗ імені Петровського», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний завод».

Суд апеляційної інстанції вирішуючи спір між сторонами виходить із наступного.

Стосовно вимог позивача про зарахування до його стажу періоду роботи з 30.01.2011 року по 29.07.2012 року в Публічному акціонерному товаристві «Євраз ДМЗ імені Петровського», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний завод» суд зазначає наступне.

Встановлені обставини справи свідчать, що позивач згідно із відомостями копії трудової книжки серії НОМЕР_1 (записи №№32-35) працював у Приватному акціонерне товариство Дніпровський металургійний завод у наступні періоди за відповідними посадами, зокрема:

- 04.06.2009 ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на ПАТ «Дніпровський металургійний завод ім. Петровського» у газовий цех на посаду газівника 5 розряду;

- 01.11.2009 позивач був переведений у газовий цех на посаду газівника (газові мережі, доменний, коксовий та природний газ) 5 розряду;

- 30.11.2015 позивач був звільнений за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Вказані дані також підтверджені наявною у матеріалах справи копією довідки Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» за №16.4/427 від 13.11.2020, за змістом якої позивач працював у періоди з 04.06.2009 по 31.10.2009, з 01.11.2009 по 30.11.2015 у виробництві «Виробництво генераторного газу та отримання газів у процесі металургійних виробництв» в якості газівника цеха, що передбачено Списком №1, розділом V, пунктом - а, позицією - 5а, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003.

Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 затверджено, зокрема, Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У пункті 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України№383 від 18.11.2005 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р. (приклади у додатках 1, 2).

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України №41 від 01.09.1992.

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, у 2005-2006 рр. проведено атестацію робочих місць за умовами праці, висновки складені за результатами якої були затверджені наказом генерального директора №661 від 30.07.2012 та №31 від 30.01.2006 й погоджені з Головним державним експертом Дніпропетровської області за умовами праці.

Термін дії щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці продовжувався відповідно до листа №003/07-1-17 від 18.01.2006 відносно наказу №48 від 01.02.2000, відповідно до листа №5085 від 27.07.2012 відносно наказу №31 від 30.01.2006, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином, атестація робочих місць щодо спірних періодів, з урахуванням продовження строку, була проведена.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №442від 01.08.1992, пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за результатами атестації робочих місць, яка також надає інші пільги і компенсації, передбачені законодавством, а саме надбавка за роботу в зазначених умовах, право на скорочений робочий день, додаткову відпустку й одержання лікувально-профілактичного лікування. Атестація повинна проводитися на підприємстві не рідше одного разу на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Контроль за проведенням атестації, правильністю застосування Списків покладено на Держпраці.

Отже, своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його право на отримання пенсії.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку №442 строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №348/1079/17.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні позивачу періодів роботи на Приватному акціонерне товариство Дніпровський металургійний завод з 30.01.2011 по 29.07.2012 до пільгового стажу роботи на посадах, передбачених Списком №1 постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, є протиправними.

Стосовно вимог позивача зарахувати до його стажу періоду його навчання з 01.09.1987 року по 25.06.1991 року у Тюменському вищому військово-інженерному училищі суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, позивач звертаючись до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за списком №1 для підтвердження права зарахування періоду навчання в Тюменському вищому військово-інженерному училищі до страхового стажу надано копію диплому серії НОМЕР_2 .

Відповідач відмовив позивачеві в зарахуванні відповідного періоду навчання до страхового стажу, оскільки відповідно до свідоцтва про народження та паспорту позивача « ОСОБА_2 » - російською мовою, а у дипломі серії НОМЕР_2 має місце написання ім`я позивача: « ОСОБА_2 ьевич».

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в трудовій книжці позивача немає запису щодо періоду проходження ним навчання в період з 01.09.1987 року по 25.06.1991 року у Тюменському вищому військово-інженерному училищі.

Жодних інших документів, які б підтверджували факт навчання позивача в період з 01.09.1987 року по 25.06.1991 року у Тюменському вищому військово-інженерному училищі позивачем ні до пенсійного органу, ні до суду не надано.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що право особи на зарахування до стажу роботи періоду навчання в навчальному закладі може бути підтверджено відповідним дипломом про закінчення навчання, або іншими належними та допустимими доказами, які в своїй сукупності підтвердили б факт навчання особи у відповідному закладі у відповідний період, в разі, якщо документи щодо отримання освіти не збереглися.

Оскільки в дипломі та паспорті позивача має місце різне написання по батькові особи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що пенсійним органом правомірно не прийнято вказаний документ на підтвердження права позивача на зарахування періоду навчання до його стажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відтак, у разі неможливості отримання необхідних для призначення пенсії документів, які підтверджують певні юридичні факти, або якщо ці документи містять певні недоліки щодо їх змісту, які унеможливлюють їх засатосування, позивач має право звернутися до суду з заявою про встановлення таких юридичних фактів.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача про зарахування до його стажу періоду навчання з 01.09.1987 року по 25.06.1991 року у Тюменському вищому військово-інженерному училищі не підлягають задоволенню.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду в у постановах від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а та від 25.04.2019 у справі № 593/283/17 як на підству для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про зарахування до його стажу періоду навчання, суд вважає неправильним.

Так, у постановах від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а та від 25.04.2019 у справі № 593/283/17 Верховний Суд висловив позицію, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду України для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Між тим, слід зазначити, що в зазначених справах, судами було встановлено, що мало місце неправильне написання в трудовій книжці в першому випадку: посади, на якій працював позивач, в другому випадку: організаційно-правової форми підприємства, в якому працював позивач. При цьому, встановлено, що факти неправильного написання посади, організаційно-правової форми підприємства підтверджувалися довідками підприємств, а також архівних установ, іншими доказами, які були надані до пенсійного органу. Суди врахували, що внести зміни до записів трудових книжок позивачів не було можливим на час розгляду справ, оскільки установи, в яких працювали позивачі припинені, відтак право позивачів підлягало захисту шляхом зобов`язання відповідачів зарахувати відповідний стаж для умов призначення пенсії.

В даному випадку, у справі що розглядається мають місце інші обставини, адже факт того, що в дипломі, наданому позивачем, має місце саме помилка не підтверджений жодними уточнюючими документами, а сам факт належності вказаного диплому позивачеві не є підтвердженим, відтак висновки Верховного Суду викладені в постановах від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а та від 25.04.2019 у справі № 593/283/17 не можуть бути враховані під час розгляду даної справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про зарахування до його стажу періоду навчання з 01.09.1987 року по 25.06.1991 року у Тюменському вищому військово-інженерному училищі, та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні цієї позовної вимоги, в іншій частині слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд .-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області- задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 року в адміністративній справі №160/6837/21 скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до його стажу період навчання з 01.09.1987 року по 25.06.1991 року у Тюменському вищому військово-інженерному училищі та прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 року в адміністративній справі №160/6837/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай