Справа № 761/785/21
Суддя: Сіромашенко Н. В.
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/785/21
Провадження № 2-а/761/225/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Колодяжному В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

24.12.2020 року ОСОБА_1 направила поштовим зв`язком на адресу Шевченківського районного суду міста Києва позовну заяву до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якій просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), серія АС № від 04.11.2020 та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 14.12.2020 вона отримала засобами поштового зв`язку постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), серії АС № від 04.11.2020.

Як вбачається з даної постанови, складеної головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Дніпровського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Смаляним Вадимом Сергійовичем, її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Відповідно до вказаної постанови 04.11.2020 о 13 год. 15 хв. транспортний засіб Nissan Almera 1.6, номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Омеляновича-Павленка Михайла,7 в м. Києві було зупинено ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушено п. 15.9, г) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

Вважає зазначену постанову незаконною та такою, що винесена без належних правових підстав, з порушенням її прав, з перевищенням повноважень посадової особи, що складала таку постанову, та з порушенням встановленого чинним законодавством порядку розгляду справи та прийняття оскаржуваного рішення, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Зазначила на те, що вона вказане правопорушення не вчиняла, оскільки в день його вчинення не використовувала належний їй транспортний засіб та не порушувала ПДР, зокрема, не здійснювала зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів до пішохідного переходу. Тобто вона не є належним суб`єктом адміністративного правопорушення, а отже, не може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Згідно постанови суть адміністративного правопорушення полягає лише в зупиненні транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу. Однак, не міститься жодних відомостей про час, протягом якого було припинено рух транспортного засобу (час зупинки), відсутні відомості про те, що вказує на наявність пішохідного переходу (розміщення дорожніх знаків, дорожньої розмітки тощо), а також відсутні дані про те, що порушення правил зупинки транспортного засобу створило перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеки руху та в чому такі перешкоди або загроза полягають.

Відтак, зазначені у постанові фактичні обставини справи не вказують на наявність події адміністративного правопорушення та не містить складу адміністративного правопорушення.

Крім того, було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, мало місце перевищення повноважень посадовою особою при складенні оскаржуваної постанови. Так, місцем вчинення адміністративного правопорушення є вул. Омеляновича-Павленка Михайла, 7 в м. Києві. Зазначена вулиця відноситься до Печерського району м. Києва, одночасно з цим, постанова про накладення адміністративного стягнення винесена головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Дніпровського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), тобто за територіальними межами повноважень такого інспектора. Таким чином, постанова прийнята посадовою особою не в межах та не на підставі наданих їй повноважень.

Також відсутні належні та допустимі докази щодо вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2021 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.01.2021 адміністративний позов залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 22.01.2021 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія АС № від 04.11.2020 за ч. 3 ст. 122 КУпАП, позивачкою 04.11.2020 о 13:15 год. за адресою: м. Київ, вул. Омеляновича-Павленка Михайла, 7, зупинено транспортний засіб Nissan Almera 1.6, номерний знак НОМЕР_1 , ближче 10 м від пішохідного переходу, чим порушено п. 15.9 г) ПДР. Технічний засіб, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення, Sigma X-treme PQ53, CammPro 1826.

Згідно пп. «г» п. 15.9 ПДР зупинка забороняється: г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно пп. «г» п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП, для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб: 2) розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: г) на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі.

Залишення автомобіля ближче 10 м від пішохідного переходу візуально обмежує огляд пішоходами проїжджої частини дороги, а водіям обмежує візуальний огляд самого пішохідного переходу.

Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. У справах щодо застосування суб`єктом владних повноважень чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, зменшення розміру заробітної плати тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою обов`язок доказування, що прийняті рішення, вчинені дії є правомірними і не були мотивовані діями позивача чи його близьких осіб щодо здійснення цього повідомлення, покладається на відповідача. В адміністративних справах, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу, обов`язок доказування шкоди, заподіяної протиправними (незаконними) індивідуальними актами Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішеннями Кабінету Міністрів України, покладається на позивача. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Зупинення позивачем та залишення автомобіля ближче 10 м від пішохідного переходу, відповідачем задокументовано та зафіксовано в режимі фотозйомки з місця події і дана обставина не спростована позивачем належними та допустимими доказами.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Будь-яких інших конкретних правових доказів, які б свідчили, що він не вчиняв дій про які йдеться в постанові відповідача та недотримання відповідачем вищевказаних норм права, позивач суду не надав і судом таких доказів не здобуто.

Також суду не надано і судом не здобуто доказів, які б свідчили про наявність неправомірних дій або бездіяльності відповідача по відношенню до позивачки та які призвели до заподіяння останній шкоди.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Згідно ч. 5 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 241-250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: