Справа № 758/501/20
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 758/501/20 Суддя (судді) першої інстанції: Захарчук С.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого суддів Файдюка В.В.,

Суддів Мєзєнцева Є.І.,

Собківа Я.М.,

При секретарі Шепель О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м.Києва від 29 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської митниці ДФС, Державної митної служби України про перевірку законності та обґрунтованості постанов, визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Подільського районного суду м.Києва з позовом до Київської міської митниці ДФС (далі - відповідач 1, Київська митниця), Державної митної служби України (далі - відповідач 2, Держмитслужба) про перевірку законності та обґрунтованості постанов, визнання протиправними та скасування постанов.

Позов обґрунтовано тим, що рішення, яким притягнуто його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, є неправомірним, порушує права та законні інтереси, при розгляді справи про адміністративне правопорушення митним органом не дотримано вимог чинного законодавства України, а постанови у справі про порушення митних правил є необґрунтованими, винесені з порушенням чинного законодавства, викладені у них обставини та підстави порушення митних правил є такими, шо не відповідають дійсності, розгляд справи є неповним та необ`єктивним.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 29 вересня 2021 року даний адміністративний позов - залишено без задоволення.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що які норми чинного законодавства не було дотримано під час винесення оскаржуваної постанови, які саме обставини та підстави порушення митних правил є такими, шо не відповідають дійсності, та в чому полягає неповний і необ`єктивний розгляд справи, позивачем у позові не вказано. Виходячи з викладеного, правових підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною та скасування постанови Державної митної служби України від 26 грудня 2019 року немає.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що викладена у постанові Київської міської митниці ДФС від 19 вересня 2019 року інформація не відповідає дійсності, оскільки ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «НАСІННЯ» не укладало ні з ТОВ «АРКАС-УКРАЇНА», ні з ТОВ «ВЕРТРАНС» договорів з зобов`язаннями доставки вантажів, в тому числі, в контейнерах №№ ARKU8455856, AMFU 8833898, GESU5836298, ARKU8424639, не сплачувало вищевказаним підприємствам кошти за надані послуги/роботи та не вчиняло інші дії, які б свідчили про господарські відносини з даними підприємствами.

Довіреність від 24 березня 2019 року №12, яка видана ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «НАСІНННЯ» в особі керівника Тартасюка Г.Ф., уповноважувала керівника TOB «ВЕРТРАНС», не є доказом, який підтверджує відомості, зазначені в графі 20 експортної декларації від 01 березня 2019 року № 19ES018 9 щодо умов поставки товарів у контейнерах №№ ARKU8455856, AMFU 8833898, GESU5836298, ARKU8424639 «FOB - VALENCIA» франко борт Валенсія, свідчить лише про те, що ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «НАСІННЯ» уповноважило керівника ТОВ «ВЕРТРАНС» вчиняти дії щодо вантажу, який прибув на адресу вантажоотримувача - ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «НАСІННЯ».

В діях позивача відсутній прямий умисел, адже вся необхідна інформація для встановлення того, який саме товар та яким чином він доставлявся до декларанта, заявлено до митного оформлення було достовірно та в повному обсязі вказано у митній декларації №UA 100080/2019/263828.

Відповідно до ч.1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що 04 квітня 2019 року до зони митного контролю Київської митниці ДФС, митного поста «СХІДНИЙ» (СТЗ та MC ПАТ «КВК «РАПІД») автомобільним транспортом був доставлений вантаж «мінеральні добрива», вагою брутто 82 670 кг, нетто - 76 270 кг, одержувачем якого виступало ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «НАСІННЯ».

04 квітня 2019 року позивачем - декларантом ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «НАСІННЯ» - з метою здійснення митного оформлення та випуску у вільний обіг зазначених товарів подано митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ» № UA 100080/2019/263828, в якій товари заявлені як: «Комплексні мінеральні добрива із вмістом трьох поживних елементів азоту, фосфору і калію; азоту понад 10% в перерахунку на сухий безводний продукт: SOLDENSO GEL 22-22-22/ Солденсо Гель 22-22-22 (5л) (N-22%, Р205-22%, К2О-20%) - 18 000л SOLDENSO GEL 12-64-32 / Солденсо Гель 12-64-32 (5л) (N-12%, Р205-64%, К20-32% ) - 31 000л. Торговельна марка «ORANGE». Виробник «ORANGE SAFT S.L.». Країна виробництва «EU» та перевезення яких здійснювалося на умовах поставки, згідно з міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» CIP - UA Київ.

З митною декларацією № UA100080/2019/263828 позивачем до митниці були надані наступні документи: інвойс від 06 березня 2019 року без номера, виставлений компанією «CADLLER KFT» для ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «НАСІННЯ»; коносамент від 06 березня 2019 року №ARKVLC000079759, відповідно до якого відправником товарів зазначено «ORANGE SAFT S.L.», одержувачем - ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «НАСІННЯ»; зовнішньоекономічний контракт від 30 листопада 2018 року №01-2018- UKR, укладений між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «НАСІННЯ» та компанією «CADLLER KFT» з додатками до нього; CMR від 02 квітня 2019 року №№ 0001. 0002, 0003, 0004; інші документи, які зазначені в гр.44 МД.

Заявлена фактурна вартість товарів за вказаним митним оформленням становила 210 300 євро, митна вартість 6 403 068,03 грн.

Під час здійснення митного контролю позивачем було надано копію митної декларації країни відправлення форми ЕХ А від 01 березня 2019 року № 19ES0189.

Відповідно вказаної декларації поставка зазначених товарів з території Іспанії на митну територію України здійснювалася на умовах поставки FOB VALENCIA ( Франко-борт), що, на думку Головного державного інспектора відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Київської міської митниці ДФС Заічка О.М., суперечило відомостям, заявленим декларантом у митній декларації №UA 100080/2019/263828 - CIP UA Київ.

10 квітня 2019 року відділом контролю митної вартості товарів Київської міської митниці ДФС винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA 100000/2019/200027/1, згідно з яким вартість товарів «Комплексні мінеральні добрива із вмістом трьох поживних елементів азоту, фосфору і калію; азоту понад 10% в перерахунку на сухий безводний продукт: SOLDENSO GEL 22-22-22/ Солденсо Гель 22-22-22 (5л) (N-22%, Р205-22%, К2О-20%) - 18 000л SOLDENSO GEL 12-64-32 / Солденсо Гель 12-64-32 (5л) (N-12%, Р205-64%, К20-32% ) - 31 000л. Торговельна марка «ORANGE». Виробник «ORANGE SAFT S.L.». Країна виробництва «EU» з урахуванням транспортних витрат до митного кордону України становить 214 471,24 євро.

Відповідно до службової записки митного поста «Східний» від 10 квітня 2019 року №715/26-70-62-12, різниця між сумами платежів, нарахованих за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом, становить 25 400,60 грн.

12 квітня 2019 року Головним державним інспектором відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Київської міської митниці ДФС Заічком О.М. складено Протокол про порушення митних правил №0269/10000/19.

Відповідно до постанови заступника начальника Київської міської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Катамадзе І.Г. від 19 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, накладено на нього адміністративне стягнення штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 76 201,80 грн.

Згідно з постановою головного державного інспектора відділу дізнання та провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з порушенням митних правил та міжнародної взаємодії Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Державної митної служби України Ніколаєвої В.П. від 26 грудня 2019 року постанову Київської міської митниці ДФС від 19 вересня 2019 року у справі про порушення митних правил № 0269/10000/19 залишено без змін, а скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями відповідачів, вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.2 статті 1 Митного кодексу України (далі - МК України), відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до п.20, 25 ч.1 статті 4 МК України митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури; митний режим - це комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

В силу ч.1 статті 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч.1,2 статті 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Слід зазначити, що ч.8 статті 264 МК України визначено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Частиною 1 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 52 цього Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Статтею 54 цього Кодексу передбачено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю і митного оформлення. Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до статті 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статті 485 цього Кодексу, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги є порушенням митних правил, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до статті 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

В силу статті 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 494 Митного кодексу України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У протоколі про порушення митних правил зазначається дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

Протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

Якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в органах доходів і зборів адресою (місце проживання або фактичного перебування).

За змістом ч.1 статті 495 цього Кодексу доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно статті 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до п.8 статті 4 МК України, декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Згідно ч.3,5 статті 265 МК України, підприємства можуть бути декларантами, за умови перебування їх на обліку в органах доходів і зборів України.

Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до статті 459 Кодексу, суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до статті 529 Митного кодексу України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику.

Згідно статті 530 Митного кодексу України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику.

За результатами перевірки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, що проводив перевірку, має право скасувати постанову та закрити справу.

Статтею 531 МК України передбачені підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

На переконання суду, Держмитслужбою було вчинено усіх передбачених чинним законодавством формальних дій щодо розгляду скарги декларанта на постанову Київської митниці, позивачу було повідомлено про дату, час та місце розгляду скарги, йому була надана можливість подавати докази та пояснення, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою. Протилежного позивачем не стверджено.

З урахуванням вказаного колегія суддів дійшла висновку, що Держмитслужбою у межах своїх повноважень та компетенції було вжито усіх вичерпних заходів, спрямованих на дотримання порядку розгляду скарги на постанову Київської митниці та з`ясування обставин вчинення позивачем правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а тому немає підстав визнавати протиправною постанову, винесену за наслідками такого розгляду.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування постанови Державної митної служби України від 26 грудня 2019 року про залишення без змін постанови Київської міської митниці ДФС від 19 вересня 2019 року, оскільки Держмитслужбою було дотримано формального порядку розгляду скарг декларантів на постанови про притягнення до відповідальності за порушення митних правил, визначеного Митним кодексом України.

Доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, стосуються безпосередньо суті митного правопорушення, за вчинення якого його притягнуто до відповідальності, та не містять посилань на те, які норми профільного законодавства не було дотримано Держмитслужбою під час винесення оскаржуваної постанови, в чому полягає неповний і необ`єктивний розгляд справи.

Щодо твердження апелянта про помилковість висновків головного державного інспектору відділу дізнання та провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з порушенням митних правил та міжнародної взаємодії Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Державної митної служби України Ніколаєвої В.П. про те, що, на думку Держмитслужби підтверджують, законність постанови від 19 вересня 2019 року: позивачем у графі 20 МД № UA100080/2019/263828 зазначено умову поставки - СІР Київ; в ході провадження у справі про порушення митних правил відповідачем 1 отримано копію довіреності від 24 березня 2019 року № 12, видану ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "НАСІННЯ", згідно якої фірмі TOB "ВЕРТРАНС" доручалось здійснити отримання, оформлення та доставку товару; дана довіреність не відповідає даним, зазначеним позивачем у МД «№UA100080/2019/263828 щодо умов поставки товару - СІР Київ, то апеляційний суд позбавлений можливості надати їм оцінку до того часу, доки судом першої інстанції не буде перевірено правомірність постанови Київської міської митниці ДФС від 19 вересня 2019 року після направлення даної справи на продовження розгляду у зв`язку із скасуванням ухвали Подільського районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року в частині залишення без розгляду вимог про перевірку законності та обґрунтованості постанови Київської міської митниці ДФС від 19 вересня 2019 року.

Під час здійснення митного контролю за МД № UA100080/2019/263828, на усну вимогу працівника органу митниці, позивачем було зроблено електронний запит на продавця «CADLLER KFT» щодо отримання митної декларації країни відправлення.

Апелянт зазначає, що за правильність заповнення інформації та достовірність даних в МД країни відправлення № 19ES0189 несе не позивач чи особа, яку він представляє, а відправник та виробник Товару - «ORANGE SAFT S.L.». Позивачу не відомо, на яких правових підставах продавець «ORANGE SAFT S.L.» зазначив умови поставки товару як FOB VALENCIA (франко-борт) в МД країни відправлення № 19ES0189, в той час як в зовнішньоекономічному контракті від 30 листопада 2018 року №01-2018-UKR, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «НАСІННЯ» та компанією «CADLLER KFT», а також інвойсі від 06 березня 2019 року без номера, виставленого компанією «CADLLER KFT», вказано умову поставки товару - СІР Київ Україна (згідно правил Інкотерс 2010).

Слід зазначити, що згідно правил Інкотерс 2010 умови поставки товару FOB VALENCIA передбачають, що товар завантажується на судно замовника, а умови поставки товару СІР Київ Україна передбачають, що товар страхується й доставляється перевізнику замовника у зазначеному порту.

Тобто, для правильного вирішення спору в даному випадку необхідно встановити, чиїми силами та за чий рахунок здійснювалась поставка товару до порту, його завантаження, та хто із сторін контракту оплачував страхування товару.

Також при вирішенні спору необхідно врахувати, що довіреність № 12 від 24 березня 2019 року, отримана від ТОВ "АРКАС-УКРАЇНА" (суб`єкта, що здійснював морське перевезення товару), оформлена ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "НАСІННЯ", від імені та в інтересах якого діяв позивач, на TOB "ВЕРТРАНС", відповідно до умов якої довіритель уповноважив TOB "ВЕРТРАНС" в особі директора Солтанова Дмитра на отримання, оформлення, портове експедирування вантажу, що прибув в Одеський морський торговий порт на ім`я ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "НАСІННЯ". Дана довіреність необхідна для здійснення будь-якого переміщення Товару в Одеському морського торговому порту.

Тобто, для правильного вирішення спору в даному випадку необхідно встановити, чи укладали позивач чи ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "НАСІННЯ" з ТОВ "АРКАС-Україна" чи ТОВ "ВЕРТРАНС" договори щодо доставки вантажів, в тому числі, в контейнерах №№ ARKU8455856, AMFU 8833898, GESU5836298, ARKU8424639, чи сплачували вказані особи кошти за такі послуги/роботи та чи вчиняли інші дії, які б свідчили про господарські відносини з даними підприємствами.

Таким чином, для встановлення правомірності чи протиправності постанови Київської митниці від 19 вересня 2019 року необхідно перевірити, чи відповідає дійсним обставинам справи висновок, зроблений в оскаржуваній постанові, про те, що довіреність № 12 від 24 березня 2019 року підтверджує відомості, зазначені в МД країни відправлення № 19ES8189.

Наведені обставини, як зазначалося вище, підлягають з`ясуванню судом першої інстанції при продовженні розгляду справи по суті.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення рішення Подільського районного суду м.Києва від 29 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст рішення виготовлено 20 грудня 2021 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Я.М. Собків