Справа № 520/2006/19
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 520/2006/19

адміністративне провадження № К/9901/26180/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2019, ухвалене у складі головуючого судді Зоркіна Ю.В., та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2020, прийняту у складі колегії суддів: Спаскіна О.А. (головуючий), Чалого І.С., Любчич Л.В.

І. Суть спору

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі - ГУ ДПС у Харківській області), в якому просив суд скасувати як неправомірні податкові повідомлення-рішення від 09.11.2018 № , № .

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що перевірка проведена без дослідження будь-яких первинних документів; наказ про проведення перевірки позивач не отримував; під час проведення перевірки інспектором розголошено відомості які містять гриф ДСК.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

3. Судами попередніх інстанцій установлено, що фахівцями відповідача на підставі наказу від 31.07.2018 № 6416 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, про що складено акт від 23.10.2018 № 4445/20-40-13-05-08/ НОМЕР_1 .

4. Актом перевірки зафіксовані порушення п.49.1-49, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.176.1 в п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 ПК України в частині неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 та 2014 роки; пп.164.2.20 п.164.2 , п.164.4 ст.164, п.168.1.3 ст.168, пп.170.11.1 п.170.11 ст.170 ПК України, внаслідок чого занижено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 181928.96 грн., в тому числі за 2013 на суму 120584.33 грн., за 2014 у сумі 61344.63 грн.

5. Порушення, встановлені актом перевірки стали підставою для винесення податкових повідомлень-рішень від 09.11.2018 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 227411.20 грн., в тому числі основний платіж 181928.96 грн., штрафні санкції 45482.24 грн. та № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 340 грн.

6. Не погодившись з указаними рішеннями відповідача, позивач скористався правом адміністративного оскарження, визначеного ст.56 ПК України, за результатами якого прийнято рішення від 12.02.2019 № 786/8, яким скарга позивача залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін.

7. Позивач, вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

8. Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 25.11.2019 позов задовольнив у повністю.

9. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та не доведеності відповідачем правомірності прийнятих ним рішень.

10. Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 09.09.2020 підтримав позицію суду першої інстанції та за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.

IV. Касаційне оскарження

11. У касаційні скарзі ГУ ДПС у Харківській області, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також невірної правової оцінки обставин у справі, просить їх скасувати і напрвити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

12. Як підставу касаційного оскарження відповідач вказав пункти 3, 4 частини четвертої статті 328 КС України.

13. Позивач своїм правом на подання заперечень на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає перегляду судового рішення.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

14. Згідно з положеннями пунктів 179.1- 179.2 статті 179 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу. Обов`язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримував доходи: від податкових агентів, які згідно з цим розділом не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу; виключно від податкових агентів незалежно від виду та розміру нарахованого (виплаченого, наданого) доходу, крім випадків, прямо передбачених цим розділом; від операцій продажу (обміну) майна, дарування, при нотаріальному посвідченні договорів за якими був сплачений податок відповідно до цього розділу; у вигляді об`єктів спадщини, які відповідно до цього розділу оподатковуються за нульовою ставкою податку та/або з яких сплачено податок відповідно до пункту 174.3 статті 174 цього Кодексу.

15. Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

16. Відповідно до пункту 102.2 статті 102 ПК України грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо: податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано; посадову особу платника податків (фізичну особу - платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили.

17. Згідно з наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727 "Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами", акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

18. За приписами розділу 3 цього Порядку акт перевірки в т.ч. повинен містити інформацію про документи, які використані при перевірці, згруповані за типами (вказати період охоплення їх перевіркою та метод - суцільний, вибірковий); інформацію про запити, які у разі необхідності надані (надіслані) посадовим особам платника податків (керівнику платника податків або уповноваженій ним особі) щодо надання для проведення перевірки документів (копій документів), пояснень, довідок, інформації тощо. Такі запити підписуються посадовими особами, що проводять перевірку, та вручаються платнику податків (керівнику платника податків або уповноваженій ним особі) під підпис. У разі неможливості вручити запит безпосередньо посадовим особам платника податків (керівнику платника податків або уповноваженій (им) ним особі(ам)) такі запити можуть бути підписані керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою) та надіслані платнику податків у порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Податкового кодексу; інформацію про складені акти про ненадання у визначений у запиті строк (відмови від надання) або надання не в повному обсязі документів (їх копій), пояснень, довідок та інформації, акти відмови керівника платника податків або уповноваженої ним особи від підписання зазначених актів.

VІ. Оцінка Верховного Суду

19. Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір щодо правомірності винесення ГУ ДПС у Харківській області податкових повідомлень-рішень від 09.11.2018 № , № .

20. Підставою для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків визначено неподання позивачем в установлений законом строк податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 та 2014 роки.

21. Перевірка проведена на підставі інформації, що містилася в службовій записці № 31/20-40-13-08-ДСК від 27.07.2018, листі СБУ в Харківській області № 4243 ДСК від 17.04.2018 з додатками та узагальнених матеріалах Держфінмониторингу № 1021/440-04-3/ДСК від 12.04.2018 з додатками № 0212/2018 ДСК, № 229/440/ДСК, 0212/2018/ДСК, що у період з 27.05.2013 по 14.09.2014 по системі електронних переказів з Російської Федерації та Казахстану позивачу надійшли кошти, які без відкриття рахунків у банківських установах, знято через касу банку у розмірі 373747,25 грн.

22. Вказаних документів матеріали справи не містять.

23. 23.04.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду витребувано у ГУ ДПС у Харківській області належним чином завірені документи та інформація, а саме: службова записка № 31/20-40-13-08-ДСК від 27.07.2018; лист СБУ в Харківській області № 4243 ДСК від 17.04.2018 з додатками; узагальнені матеріали Держфінмониторингу № 1021/440-04-3/ДСК від 12.04.2018 з додатками № 0212/2018 ДСК, № 229/440/ДСК, 0212/2018/ДСК; інформація про джерела, з яких на адресу ОСОБА_1 надходили кошти у період з 2013 по 2014 роки.

24. 19.05.2020 на виконання вимог ухвали суду від ГУ ДПС у Харківській області надійшов лист, яким відповідач повідомляє, що узагальнені матеріали № 1021/440-04-3/ДСК від 12.04.2018 складено Державною службою фінансового моніторингу України, а в розумінні пункту 84 Постанови КМУ від 19.10.2016 № 736 "Про затвердження Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію" Головне управління ДПС у Харківській області не має право надати витребувану судом ухвалою від 23.04.2020 інформацію, зазначену в документах з грифом "Для службового користування".

25. 21.05.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду витребувано у Державної служби фінансового моніторингу України наступні належним чином завірені документи, а саме: узагальнені матеріали Держфінмониторингу № 1021/440-04-3/ДСК від 12.04.2018 з додатками № 0212/2018 ДСК, № 229/440/ДСК, 0212/2018/ДСК та інформацію про джерела, з яких на адресу ОСОБА_1 надходили кошти у період з 2013 по 2014 року, а також всю наявну інформацію, що стосується ОСОБА_1 .

26. 25.06.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду витребувано у Служби Безпеки України в Харківській області належним чином завірені документи, а саме: лист СБУ в Харківській області № 4243 ДСК від 17.04.2018 з додатками та інформацію про джерела, з яких на адресу ОСОБА_1 надходили кошти у період з 2013 по 2014, а також всю наявну інформацію, що стосується ОСОБА_1 .

27. Проте, на час розгляду справи витребувані документи та інформація, а також відповіді від Державної служби фінансового моніторингу України та Служби Безпеки України в Харківській області на адресу суду не надходили.

28. Згідно з Актом від 23.10.2018 контролюючий орган під час перевірки керувався лише службовою запискою № 31/20-40-13-08-ДСК від 27.07.2018 та узагальненими матеріалами Держфінмониторингу № 1021/440-04-3/ДСК від 12.04.2018 з додатками. Жодних посилань на первинні бухгалтерські документи, які були надані позивачем, та як наслідок, мали бути описані та оцінені в акті перевірки, Акт перевірки не містить.

29. Відповідачем також не заперечувався той факт, що документи до перевірки не надавалися, проте жодного акту відносно відмови платника податків надати первинні бухгалтерські документи, відповідачем суду не надано.

30. Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

31. У разі надання податковим органом доказів, що документи, на підставі яких платник податків, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

32. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

33. Переоцінка встановлених судами обставин справи, а також додаткова перевірка доказів, не входить в межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини друго статті 341 КАС України.

34. Колегія суддів зазначає, що суд касаційної інстанції під час перегляду справи, досліджує питання права, а не факту, оскільки справа у касаційному порядку розглянута після розгляду судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію для встановлення та перевірки фактів.

35. Отже, переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення.

36. Ураховуючи приписи пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ, а також те, що касаційні скарги на судові рішення в цій справі були подані до набрання чинності цим Законом і рогляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає їх у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020).

37. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VII. Судові витрати

38. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

2. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 9 вересня 2020 року справі № 520/2006/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко