Справа № 580/9710/21
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року справа № 580/9710/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку письмового провадження правилами загального позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Чорнобаївська селищна рада про визнання протиправною бездіяльності, визнання незаконною та скасування постанови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач).

На виконання вимог ухвал про залишення позовної заяви без руху, позивач 02.07.2021 надав суду уточнений позов до Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність начальника Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Волошина Богдана Дмитровича під час виконання заходів, передбачених постановою про відкриття виконавчого провадження від 30.09.2021 №66993060 з виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №580/3740/21, що полягало в порушенні ст.ст.1, 2, п.1 ст.18, 28, 63 Закону України Про виконавче провадження;

визнати незаконною та скасувати постанову від 27.10.2021 №66993060 про закінчення виконавчого провадження, а виконавчий лист повернути органу ДВС для його подальшого виконання;

зобов`язати начальника Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Волошина Богдана Дмитровича виконати всі заходи, передбачені Законом України Про виконавче провадження з виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.09.2021 №66993060 з виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №580/3740/21 відповідно до вимог ст.18, 26, 28, 63 Закону України Про виконавче провадження;

зобов`язати начальника Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Волошина Богдана Дмитровича вжити заходи до Чорнобаївської селищної ради у зв`язку з невиконанням нею рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №580/3740/21 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.09.2021 №66993060, передбачені ч.2 ст.63 Закону України Про виконавче провадження, а саме: винести постанову про накладення на боржника штрафу, в якій зазначити вимогу виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність, та повторно здійснити перевірку виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання надіслати органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вжити заходи примусового виконання рішення згідно із Законом України Про виконавче провадження;

встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Позов мотивовано тим, що боржником не виконане рішення суду. Тому державний виконавець спірним рішенням протиправно закінчив виконавче провадження та вчинив передбачених законом заходів з примусового виконання рішення.

Ухвалою від 07.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання. Також залучено Чорнобаївську селищну раду третьою особою на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог (далі третя особа).

13.12.2021 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що листом від 26.10.2021 боржник (третя особа у справі) повідомив про винесення 22.10.2021 на розгляд сесії проект рішення про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою. Відповідно до протоколу 13 сесії селищної ради питання розглядалось за №46 та відповідно до ст.118 ЗК України проект рішення не прийнято. У зв`язку з цим, прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення.

13.12.2021 третя особа подала суду відзив на позовну заяву з аналогічними відзиву відповідача доводами.

Ухвалою від 13.12.2021 суд закрив підготовче провадження, призначив судовий розгляд справи по суті у письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази та надавши їм правову оцінку, суд встановив таке.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №580/3740/21 визнано протиправною бездіяльність Чорнобаївської селищної ради з розгляду заяви ОСОБА_1 (вх. №274/02-22 від 27.04.2021) щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 1,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення в межах с. Велика Бурімка, яка знаходиться на території Чорнобаївської селищної ради із земель комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації.

Зобов`язати Чорнобаївську селищну раду на черговій сесії розглянути заяву ОСОБА_1 (вх. №274/02-22 від 27.04.2021) щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 1,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення в межах с. Велика Бурімка, яка знаходиться на території Чорнобаївської селищної ради із земель комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації та прийняти одне із рішень у відповідності до вимог ст. 118 Земельного кодексу України.

З метою примусового виконання цього рішення позивачу 15.09.2021 Черкаський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист, на підставі якого начальник Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Волошин Б.Д. постановою від 30.09.2021 відкрив виконавче провадження №66993060.

Постановою від 27.10.2021 державний виконавець закінчив виконавче провадження №66993060 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України Про виконавче провадження.

У спірному рішенні зазначено, що відповідно до листа від 26.10.2021 №1034/02-02 селищним головою 22.10.2021 на розгляд сесії винесено проект рішення про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою. Відповідно до протоколу 13 сесії селищної ради питання розглядалось за №46 та відповідно до ст.118 ЗК України проект рішення не прийнято.

Не погоджуючись із постановою про закінчення виконавчого провадження, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, є Закон України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Згідно з ч.1 ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною ст.5 Закону №1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 ст.18 Закону №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII передбачено обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 39 Закону №1404-VIII визначений виключний перелік випадків, у яких виконавче провадження підлягає закінченню.

На підставі п.9 ч.1 ст.39 №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття виконавчого провадження №66993060 та невідповідність спірного рішення вимогам закону, що обґрунтовується таким.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частинами 2, 4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Зважаючи, що судове рішення складається зі структурних частин (вступна, описова, мотивувальна та резолютивна), його виконанню має передувати аналіз його повного змісту.

Суд врахував, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №580/3740/21 зобов`язано Чорнобаївську селищну раду на черговій сесії розглянути заяву ОСОБА_1 (вх. №274/02-22 від 27.04.2021) щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 1,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення в межах с. Велика Бурімка, яка знаходиться на території Чорнобаївської селищної ради із земель комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації та прийняти одне із рішень у відповідності до вимог ст. 118 Земельного кодексу України.

При цьому, у вказаному судовому рішенні зазначено, що згідно з абз.1 ч.7 ст.118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 року №280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частин 1, 2 статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Аналіз вищенаведених положень ЗК України та Закону №280/97-ВР свідчить про те, що питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмова у його наданні належить до компетенції органу місцевого самоврядування, а надання дозволу або відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оформляється індивідуальним правовим актом - рішенням ради.

Також згідно з правовою позицією у рішенні Верховного Суду від 11.04.2018 у справі 806/2208/17 відсутність належним чином оформленого рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листів про розгляд клопотання, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження №66993060 суд встановив, що спірне рішення про закінчення виконавчого провадження прийняте на підставі листа боржника від 26.10.2021 №1034/02-02 відповідно до якого селищним головою 22.10.2021 на розгляд сесії винесено проект рішення про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою. Відповідно до протоколу 13 сесії селищної ради питання розглядалось за №46 та відповідно до ст.118 ЗК України проект рішення не прийнято.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що мотиви вищевказаного судового рішення у справі №580/3740/21 щодо необхідності прийняття Чорнобаївською селищною радою саме рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 (вх. №274/02-22 від 27.04.2021) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не були враховані, а вищевказаним листом боржника фактично підтверджується його бездіяльність щодо прийняття відповідного рішення, що суперечить висновкам суду.

Отже, рішення у справі №580/3740/21 не вважається виконаним, а відповідач у спірних правовідносинах діяв формально та без врахування обов`язку, визначеного у вказаній вище ч.1 ст.18 Закону №1404-VІІІ.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.40 Закону №1404-VIII виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України стала частиною національного законодавства. Європейський суд з прав людини неодноразово у судових рішеннях вказував, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

У справі «Войтенко проти України» (рішення від 29 червня 2004 року) Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Конституційний Суд України у абз.3 резолютивної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Отже, виконання судового рішення, у першу чергу, полягає у захисті порушених прав особи, які відновлені судовим рішенням.

Статтею 2 Закону №1404-VIIІ визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

У спірних відносинах не було дотримано вказаних принципів, що призвело до порушення прав позивача на повне та реальне відновлення її порушеного права, констатованого судом.

Оскільки відповідач не надав суду доказів виконання боржником рішення суду у справі №580/3740/21 з урахуванням мотивів його прийняття, суд дійшов висновку, що спірне рішення про закінчення виконавчого провадження прийняте за відсутності правових підстав, вказаних у п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо вчинення заходів з примусового виконання вказаного вище рішення суду та зобов`язати керівника відповідача виконати всі заходи, передбачені Законом №1404-VIII щодо виконання вказаного вище рішення суду, зокрема, винести постанову про накладення на боржника штрафу, повторно здійснити перевірку виконання рішення боржником, надіслати органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, суд зазначає таке.

Частиною 1 ст.41 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Загальний порядок виконання рішень судів немайнового характеру врегульований положеннями статей 63-67 вказаного Закону

Так, відповідно до ч.ч.1-3 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Зважаючи, що відповідачем не вчинено заходів примусового виконання рішення суду, натомість, як установлено судом, безпідставно закінчив виконавче провадження, суд вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо примусового виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №580/3740/21 та зобов`язати його вчинити такі заходи.

Разом з тим, зобов`язання вчинити конкретні заходи (винести постанову про накладення на боржника штрафу, повторно здійснити перевірку виконання рішення боржником, надіслати органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення) є втручанням у дискреційні повноваження державного виконавця стосовно вчинення, передбачених Законом №1404-VIII повноважень, що не відповідає завданню адміністративного суду.

Тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і не надав доказів понесених судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення, суд врахував ч.1 ст.382 КАС України, якою встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є диспозитивним правом суду, що може використовуватись залежно від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами.

Однак, позивачем не наведено аргументованих доводів та не надано доказів того, що рішення суду буде відповідачем тривалий час не виконане, у зв`язку з чим своєчасно у межах розумних строків не будуть поновлені його права.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Волошина Б.Д. від 27.10.2021 про закінчення виконавчого провадження №66993060.

Визнати протиправною бездіяльність Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо примусового виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №580/3740/21.

Зобов`язати Чорнобаївський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (19900, Черкаська обл., смт Чорнобай, вул. Центральна, буд.218, ) вчинити передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №580/3740/21.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ