Справа № 333/336/21
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 333/336/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2021 р. (суддя Кулик В.Б.) в справі № 333/336/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі Комунарське ВП) про визнання протиправною бездіяльності Комунарського ВП, його посадових осіб щодо розгляду заяви про розгляд справи про адміністративні правопорушення за ст. 155-2 КУпАП за фактом обман покупця, зокрема бездіяльності щодо реєстрації його заяви, отримання пояснень від причетних осіб, висновків (за необхідності), відомостей щодо приналежності майна, складення протоколу про правопорушення за ст. 155-2 КУпАП, передачі складеного протоколу для розгляду, повідомлення про результати розгляду його заяви; зобов`язання здійснити дії щодо розгляду його заяви про розгляд справи про адміністративні правопорушення за ст. 155-2 КУпАП за вищевказаним фактом, зокрема бездіяльність щодо реєстрації його заяви, отримання пояснень від причетних осіб, висновків (за необхідності), складення протоколу про правопорушення за ст. 155-2 КУпАП, передачі складеного протоколу для розгляду, повідомлення про результати розгляду його заяви; зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дати набрання цим рішенням законної сили.

Рішенням Комунарського районного суду Запорізької області від 14.06.2021 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав необґрунтованості, а також у зв`язку з ухваленням без дослідження всіх обставин справи, із порушенням норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вважає викладені відповідачем у відзиві обставини обманом, поліцією не здійснено опитування свідків, тобто відповідачем допущено бездіяльність щодо розгляду його заяви. Судом фактично на нього покладено обов`язок доказування, що суперечить вимогам КАС України.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.07.2020 року позивачем до Комунарського ВП подано заяву про адміністративне правопорушення у порядку ст. 155-2 КУпАП, в якій останній просить зареєструвати його заяву, забезпечити її розгляд та складення протоколу за вказаною статтею відносно працівників магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , з тих підстав, що він придбав телевізор, вартістю 5 555,00 грн. Працівники магазину доставили телевізор та монтували телевізор та антену до нього. 21.05.2020 року телевізор упав, оскільки у нього вдома було відчинене вікно. Коли позивач відчинив двері, то телевізор упав. Позивач запросив працівників магазину для визначення поломки, проте працівники магазину сказали, що вони в нього не були.

01.12.2020 року позивач звернувся до Комунарського ВП із заявою щодо повідомлення його про розгляд скарги щодо здійснення контролю за результатами проведеної перевірки.

Начальником Комунарського ВП від 23.12.2020 року повідомлено позивача, що звернення позивача зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події за № 31157 від 18.12.2020 року відносно інформації, викладеної у його зверненні, щодо порушень його прав працівниками магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та неповноцінного прийняття рішення за попереднім зверненням до поліції. За наслідками проведеної перевірки сектором превенції Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області у встановленому законом терміну прийнято рішення подальшу перевірку припинити, так як ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-2 КУпАП, встановлено не було.

Дослідивши матеріали перевірки за зверненням позивача до правоохоронних органів, які були зареєстровані в журналі єдиного обліку за № 18321 від 29.07.2020 року, № 26284 від 20.10.2020 року та № 31157 від 18.12.2020 року, щодо проведення перевірки падіння 21.05.2020 року за місцем мешкання позивача телевізору, придбаного в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та порушення його прав з боку працівників магазину, передбачених ст. 155-2 КУпАП, якою не встановлено адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-2 КУпАП, суд першої інстанції вважав, що відповідач обґрунтовано прийняв рішення щодо припинення подальшої перевірки за зверненням гр. ОСОБА_1 , оскільки в ході перевірки ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-2 КУпАП, не встановлено тому дійшов висновку про відсутність підстави для скасування оскаржуваного рішення суб`єкту владних повноважень та відмову у задоволенні позову.

Суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Судом встановлено, що 28.07.2020 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про складення протоколу за ст. 155-2 КУпАП відносно співробітників магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Позивач 01.12.2020 р. звернувся до відповідача із заявою про повідомлення його про результати розгляду заяви від 28.07.2020 р.

Листом Комунарського ВП від 23.12.2020 р. № 13819/45/02/04-2020 повідомлено позивача про прийняття рішення про припинення перевірки за його заявою через відсутність ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-2 КУпАП.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України проголошено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).

Статтею 23 Закону № 580-VIII визначені основні повноваження поліції, відповідно до пунктів 2, 3, 4, 8, 11 частини першої якої поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі статтею 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини першої статті 255 КУпАП встановлено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) (частина перша статті 44, статті 44-1, 44-3, 46-1, 46-2, 51, 51-2, 88-1, 89, 92, частина перша статті 106-1, стаття 106-2, частини четверта, сьома - дев`ята статті 121, частина четверта і шоста статті 122, статті 122-2, 122-4, 122-5, частини друга і третя статті 123, стаття 124, частина третя статті 126, частина четверта статті 127, статті 127-1, 130, частина третя статті 133, стаття 135-1, стаття 136 (про порушення на автомобільному транспорті), стаття 139, частина четверта статті 140, статті 148, 151, 152, частина восьма статті 152-1, статті 154, 155, 155-2-156, частини перша - четверта статті 156-1, статті 156-2, 159, 160, 162, 162-3, частина перша статті 163-17, статті 164 - 164-11, 164-15, 164-16, 165-1, 165-2, 166-14 - 166-18, 166-27, 172-4 - 172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище), 172-9-1, 172-9-2, 173 - 173-2, 173-4, 174, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, 178 - 181-1, 182 - 183-1, частини перша - третя, сьома статті 184, статті 184-1 - 185-2, 185-4 - 185-9, 186, 186-1, 186-3, 186-5 - 187, 188-28, 188-47, 189 - 195-6, статті 204-1, 206-1, 212-6, 212-7, 212-8, 212-10, 212-12, 212-13, 212-14, 212-19, 212-20).

Таким чином, складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 155-2 КУпАП, відноситься до компетенції посадових осіб органів Національної поліції.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі (стаття 256 КУпАП).

Порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення встановлює Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. № 1376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 р. за № 1496/27941 (далі Інструкція), пунктом розділу ІІ якої передбачено, що складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції.

Інструкція встановлює вимоги, які висуваються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 155-2 КУпАП, відноситься до повноважень поліцейського.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом статті 255 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами, за участю чітко визначеного суб`єктного складу, з дотриманням порядку вжиття заходів забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення (стаття 260 КУпАП).

Прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Верховний Суд в постанові від 08.12.2020 р. в справі № 826/8526/17, вирішуючи правовідносини, які є подібними до правовідносин в цій справі, (зобов`язання уповноважених посадових осіб Національної поліції України виконувати свої повноваження, передбачені статтею 23 розділу 4 Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які полягають у забезпеченні вжитті заходів у межах своєї компетенції, щодо попередження, виявлення та притягнення до адміністративної відповідальності) висловив наступну правову позицію: «Відповідно до законодавства про поліцію <…> цей орган принципово володіє дискрецією в питанні про те, вчиняти або ні будь-які дії, коли і щодо кого їх застосовувати з метою попередження загроз публічній безпеці і порядку.

У контексті оскарженого в даному судовому провадженні, а саме виходячи з предмету оскарженого і конкретної проблеми, яку позивач піднімає у цьому спорі (зобов`язання на майбутнє виконання відповідачем своїх повноважень), Верховний Суд приходить до висновку щодо відсутності у такому випадку судового контролю за реалізацією правозастосування, передбаченого статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» та статтями 164, 255 КУпАП, відповідачем.

Зважаючи на відсутність порушення відповідачем (суб`єктом владних повноважень) прав, свобод або інтересів позивача у спірних правовідносинах та з врахуванням дискреції органу національної поліції щодо вжиття заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень, колегія суддів не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову та вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, а тому рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню.».

Враховуючи приписи частини п`ятої статті 242 КАС України, за якими при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, суд зазначає, що повноваження органу Національної поліції та посадових осіб такого органу щодо вжиття заходів із виявлення адміністративних правопорушень, складення протоколів про адміністративні правопорушення є дискреційними, а також про відсутність судового контролю за реалізацією правозастосування, передбаченого статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» та статтями 155-2, 255 КУпАП, відповідачем.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Позивачем ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі не обґрунтовано, яким чином притягнення працівників магазину побутової техніки до адміністративної відповідальності за статтею 155-2 КУпАП (обмірювання, обважування, обраховування, перевищення встановлених цін і тарифів або інший обман покупця чи замовника працівниками торгівлі, громадського харчування і сфери послуг та громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності під час реалізації товарів, виконання робіт, надання послуг) відновить його права, якщо такі права є порушеними.

За обставин справи позивач, вважаючи, що працівниками магазину побутової техніки порушені його права як споживача, має право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства, а притягнення таких осіб до адміністративної відповідальності не відновить порушених прав позивача.

Крім того, судом встановлено, що подана позивачем заява відповідачем належним чином зареєстрована, за заявою позивача уповноваженою особою проведена відповідна перевірка та прийняте рішення про припинення такої перевірку через не встановлення ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-2 КУпАП, тобто відсутні підстави стверджувати про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо розгляду заяви позивача.

Таким чином, суд погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини 6 статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2021 р. в справі № 333/336/21 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2021 р. в справі № 333/336/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 20.12.2021 р. та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 20.12.2021 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко