Справа № 560/7710/20
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/7710/20

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

20 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Смілянця Е. С. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Державної казначейської служби України про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Хмельницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Державної казначейської служби України про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.02.2021 по справі 560/7710/20, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2021, адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області щодо виконання постанови Хмельницького апеляційного суду від 28 квітня 2020 року у справі №674/1527/19 про відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 500,00 грн.

Зобов`язано Державну казначейську службу України, Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області виконати постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 квітня 2020 року у справі № 674/1527/19 та виплатити ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 500 грн.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області щодо ненаправлення відповіді на письмову заяву ОСОБА_1 від 17 липня 2020 року.

Зобов`язано Державну казначейську службу України, Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області виплатити ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасне перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми 500 грн. за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду за період з 01 вересня 2020 року по момент виконання судового рішення.

Встановлено судовий контроль по виконанню рішення суду у справі №560/7710/20, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області подати звіт по виконанню рішення Хмельницького окружного основного розміру пенсії з 01.04.2019.

26.08.2021 від представника Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області надійшов звіт від 25.08.2021 №04-08-10/5774 про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду по справі №560/7710/20.

Дослідивши поданий представником відповідача звіт, суд першої інстанції дійшов наступних висновків.

Державною казначейською службою України 12.08.2021 було здійснено нарахування та виплату ОСОБА_1 несплаченої суми у розмірі 500 грн. за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, що підтверджується платіжним дорученням №1191871 від 12.08.2021 (т.1 а.с.246).

Однак, Держаною казначейською службою стосовно невиконання рішення в частині зобов`язання Державну казначейську службу України виплатити ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасне перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми 500 грн. за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду за період з 01 вересня 2020 року по момент виконання судового рішення, зазначено, що на судові рішення, які підлягають виконанню за бюджетною програмою КПКВК 3504030 не розповсюджується дія ст.5 Закону №4901-VI щодо виплати 3% річних.

Тому, Державна казначейська служба України немає правових підстав для нарахування та виплати компенсації в розмірі 3% річних за несвоєчасне виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду по справі №674/1527/19.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2021 року визнано поданий відповідачами Звіт про виконання рішення суду за №04-08-10/5774 від 25.08.2021 у справі №560/7710/20 таким, що підтверджує часткове виконання рішення суду.

Встановлено Державній казначейській службі України новий строк для подання звіту про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.02.2021 по справі №560/7710/20, в частині виплати ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасне перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми 500 грн. за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду за період з 01 вересня 2020 року по момент виконання судового рішення, на протязі 30 календарних днів з дати набрання законної сили даної ухвали.

Вирішено витребувати у Державної казначейської служби України копію паспорта та ідентифікаційного номеру платника податків начальника Державної казначейської служби України.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 подано до суду апеляційну скаргу в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права просив скасувати ухвалу а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає зазначити наступне.

Приймаючи оскаржену ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" №4901-VI від 05.06.2012, у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахувала кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Отже, суд вважав, що обов`язок щодо виплати компенсації в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми в розмірі 500,00 грн за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду покладено саме на Державну казначейську службу України, яка в свою чергу є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частини 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд врахував, що поданий відповідачем звіт свідчить про часткове виконання вимог рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.02.2021 по справі №560/7710/20.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що звіт відповідачів про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.02.2021 по справі №560/7710/20 необхідно прийняти частково.

Однак, суд, з урахуванням вимог ч.2 ст.382 КАС України, за наслідком розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, дійшов до висновку про необхідність встановлення нового строку подання звіту про виконання судового рішення для Державної казначейської служби України в частині виплати ОСОБА_1 компенсації за несвоєчасне перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми 500 грн. за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду за період з 01 вересня 2020 року по момент виконання судового рішення.

Колегія суддів не погоджується з наведеним судом першої інстанції обгрунтуванням прийнятої ухвали, з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, що забезпечується через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частин першої та другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.

Тобто, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Аналогічна правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018 та ухвалах від 10.12.2018 в справі №807/2358/15, від 17.10.2019 в справі №826/12592/14.

Разом з тим, Закон не встановлює, з яких підстав на суб`єкта владних повноважень може бути покладено такий обов`язок.

За змістом норм статті 129-1 Конституції України, статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо обов`язковості судового рішення такою підставою є обставини, які ставлять під сумнів виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.02.2021, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2021, адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області щодо виконання постанови Хмельницького апеляційного суду від 28 квітня 2020 року у справі №674/1527/19 про відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 500,00 грн.

Зобов`язано Державну казначейську службу України, Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області виконати постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 квітня 2020 року у справі №674/1527/19 та виплатити ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 500 грн.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області щодо ненаправлення відповіді на письмову заяву ОСОБА_1 від 17 липня 2020 року.

Зобов`язано Державну казначейську службу України, Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області виплатити ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасне перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми 500 грн. за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду за період з 01 вересня 2020 року по момент виконання судового рішення.

Встановлено судовий контроль по виконанню рішення суду у справі №560/7710/20, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області подати звіт по виконанню рішення Хмельницького окружного основного розміру пенсії з 01.04.2019.

Як наслідок, судом першої інстанції було видано виконавчий лист на виконання вказаного судового рішення (т.1,а.с.225).

На виконання вказаного рішення, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області подано звіт про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.02.2021.

Також, 16.07.2021 року Позивач звернувся до суду з клопотанням, встановити відповідачу - Головному управлінню Державної казначейської служби України у Хмельницькій області новий строк подання звіту. Накласти на керівника Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу та встановлення нового строку подання звіту по адміністративній справі №560/7710/20 - задоволено частково.

Визнано поданий Звіт таким, що не підтверджує виконання рішення суду у повному обсязі. Встановлено новий строк для подання відповідачем звіту про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.02.2021 до 27.08.2021.

В задоволенні інших вимог - відмовлено.

В подальшому, на виконання зазначеної ухвали, 26.08.2021 від казначейської служби у Хмельницькій області надійшов звіт від 25.08.2021 №04-08-10/5774 про виконання рішення від 01.02.2021 року, згідно якого, рішення в частині сплати ОСОБА_1 500,00 грн. моральної шкоди виконано Державною казначейською службою України, за виключенням компенсації 3% річних за не своєчасну сплату зазначеної суми.

Разом з тим, відповідач повідомив, що на судові рішення, які підлягають виконанню за бюджетною програмою КПКВК 3504030 не розповсюджується дія ст.5 Закону №4901-VI щодо виплати 3% річних.

Тому, обласне казначейство немає повноважень, а Державна казначейська служба України - правових підстав для нарахування та виплати компенсації в розмірі 3% річних за несвоєчасне виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.02.2021 року.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2021 року, поданий як відповідачами Звіт про виконання рішення суду за №04-08-10/5774 від 25.08.2021 у справі №560/7710/20 визнано таким, що підтверджує часткове виконання рішення суду.

Встановлено Державній казначейській службі України новий строк для подання звіту про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.02.2021 по справі №560/7710/20, в частині виплати ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасне перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми 500 грн. за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду за період з 01 вересня 2020 року по момент виконання судового рішення, на протязі 30 календарних днів з дати набрання законної сили даної ухвали.

Вирішено витребувати у Державної казначейської служби України копію паспорта та ідентифікаційного номеру платника податків начальника Державної казначейської служби України.

Як вже зазначалось, згідно частини другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Таким чином, такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження №К/9901/5159/18) звернув увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, пов`язані з невиконанням судового рішення в цій справі.

Як вірно відзначено судом першої інстанції, на даний час судовий контроль по справі вже встановлено, та відповідач надав суду звіт про виконання рішення, згідно якого вбачається неповне виконання рішення, оскільки повідомлено про неможливість виконання рішення в його іншій частині.

У даному випадку, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, та накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім того, суд також не позбавлений можливості відмовити у прийнятті такого звіту та визнати його таким, що свідчить про не виконання зазначеного судового рішення.

З огляду на вказане, повторне подання позивачем нової заяви про встановлення судового контролю є безпідставним.

При цьому, у випадку незгоди з порядком виплати зазначеної компенсації, позивач не позбавлений права звернутись до суду з відповідною позовною заявою в передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України порядку.

Щодо вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів виходячи з її змісту та обґрунтування, вважає, що такі не можуть бути підставою для зміни оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, адже, при вирішенні спору чи процесуального питання, суд наділений дискрецією у виборі норм права та мотивування судового рішення, при цьому, головним, є правильний вибір норм матеріального та процесуального права, що регулюють такі правовідносини, застосування яких призводить до правильного вирішення спору чи питання процесу. При цьому, вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, відносно кого з відповідачів має бути встановлений судовий контроль по виконанню судового рішення є безпідставними та відтворюють лише власне бачення апелянта на мотивування судового рішення.

Також, колегія суддів зазначає, що ухвала Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.09.2021 року прийнята з урахуванням пояснень наданих Державною казначейською службою, відповідно до яких, виконавчий лист по даній справі перебуває на виконанні Державної казначейської служби України та підлягає виконанню за бюджетною програмою. Обласні управління казначейства не виконують судові рішення за рахунок бюджетних програм, та не нараховують річні, оскільки немають повноважень та відкритих рахунків за цими бюджетними програмами. Відповідно до платіжного доручення, саме Державна казначейська служба України виконала в частині судове рішення від 01.02.2021 року.

Позивачем не спростовано зазначених доводів Казначейства та суду не доведено, що саме Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, є належним виконавцем у справі в частині невиконаного судового рішення від 01.02.2021 року.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для продовження встановлення Головному управлінню Державної казначейської служби України у Хмельницькій області нового строку для подання звіту про виконання судового рішення (в невиконаній частині) від 01.02.2021 року, так як саме Державне казначейство України є належним виконавцем, щодо якою судом і встановлений судовий контроль.

Проте суд першої інстанції, в оскарженій ухвалі, вперше встановлюючи Державному казначейству України строк для подання звіту, помилково визначив його як "новий".

Вищенаведені обставини вимагають зміни мотивів обгрунтування прийнятого рішення (ухвали) від 03.09.2021 року та зміни тексту другого абзацу резолютивної частини оскарженої ухвали, з викладенням її в іншій редакції.

Згідно з п.2 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити судове рішення.

У силу вимог ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.4 ст.317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Державної казначейської служби України про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії змінити в частині її мотивів.

Азац другий резолютивної частини ухвали від 03.09.2021 року викласти в наступній редакції: " Встановити Державній казначейській службі України строк для подання звіту про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.02.2021 по справі №560/7710/20, в частині виплати ОСОБА_1 компенсації за несвоєчасне перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми 500 грн. за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду за період з 01 вересня 2020 року по момент виконання судового рішення, на протязі 30 календарних днів з дати набрання законної сили даної ухвали.

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Смілянець Е. С. Ватаманюк Р.В.