Справа № 420/9324/21
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9324/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Закуріної К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України до Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської міської ради від 30.03.2021 № 42/100-VIII; зобов`язати Чорноморську міську раду Одеського району Одеської області надати Державному підприємству Адміністрація морських портів України дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки орієнтовною площею 494,0000 га (перший та другий ковші Сухого лиману) із земель комунальної власності, розташованих на землях водного фонду в межах акваторії морського порту Чорноморськ, цільове призначення з КВЦПЗ: 10.04 для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перелік для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. При цьому, позивачем було надано всіх необхідні документи, передбачені нормами ЗК України. Згідно розділу Класифікатора цільове призначення «Для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами» відносить до секції 1 «Землі водного фонду», що свідчить про відповідність заявленого позивачем клопотання схемі зонування території із позначенням перспективних напрямів розвитку (зонінгу). Згідно Генерального плану м. Чорноморськ зазначена в клопотанні земельна ділянка акваторії має код 607 та позначена як днопоглиблення акваторії порту Перші і другий ковші безстроково. Вказане свідчить про повну відповідність місця розташування об`єкта вимогам генерального плану населених плану і містобудівній документації м. Чорноморськ Одеського району Одеської області.

Представником відповідача Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки за кодом 10.04 вказаним ДП «АМПУ» (для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами) або будь яким іншим ніж 10.01 суперечитиме наявній містобудівній документації.Невідповідність бажаного цільового призначення земельної ділянки наявній містобудівній документації у відповідності до ч. З ст. 123 ЗК України стала підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Крім того, позивач вимагає відведення у користування усю акваторію лиману, що суперечить ст. 1 Водного кодексу України., ст. 1 Закону України «Про морські порти», постанові КМ України від 31.10.2007 № 1278 зі змінами внесеними постановою КМ від 25.06.2020 № 516. Акваторією порту є не вся акваторія водного об`єкту (лиману), а лише певна частина акваторії водного об`єкту (лиману), до якої за будь-яких умов не може входити територія суднового ходу. До заяви про надання дозволу на розробку проекту відведення позивачем додано графічні матеріали з яких вбачається, шо позивач вимагає отримати дозвіл на розроблення проекту відведення усієї акваторії лиману, що суперечить законодавству. Невідповідність бажаного цільового призначення земельної ділянки - включення до меж бажаної ділянки усієї акваторії лиману, а не частини лиману як то визначено постановою КМУ, та включення до меж бажаної ділянки суднового ходу, суперечить вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, що у відповідності до ч. 3 ст.123 ЗК України є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначає, що відповідач плутає та ототожнює поняття «вид користування» та «місце розташування земельної ділянки». В ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України йде мова саме про невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою а тому «невідповідність виду користування земельною ділянкою», про яку зазначає відповідач у відзиві, не може бути підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Акваторія морського порту Чорноморськ є саме частиною водного об`єкта, тому бажане місце розташування земельної ділянки відповідає та повністю узгоджується із містобудівною документацією, в тому числі із генеральним планом та схемою зонування. Зміст клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, в тому числі в частині визначення цільового призначення земельної ділянки було складено у відповідності та на виконання вимог Закону України «Про морські порти України» з урахуванням змісту Класифікатора видів цільового призначення земель та генерального плану міста Чорноморськ. Відповідно на схеми бажаного місця розташування земельної ділянки, що була додатком до клопотання позивач відобразив лише ту частину Сухого лиману, яку має намір відвести (відмічена пунктиром). Зі схемі чітко вбачається, що на ній зображено лише частину земельної ділянки під Сухим лиманом, до мостового переходу, за яким продовжується третій ковш Сухого лиману.

Представником відповідача до суду надано заперечення, в яких представник відповідача вказує, що за генеральним планом бажана земельна ділянка - перебуває у зоні Р-6 водний об`єкт, генеральний план затверджено рішенням міської ради від 26.12.2014 № 566-VI рішення є чинним ні ким не оскаржене та не скасоване.Зважаючи, що акваторія лиману за генеральним планом відноситься до водних об`єктів, спростувань цьому позивачем не наведено, а пунктом 9 ст. 1 Закону України «Про морські порти» акваторію порту віднесено до об`єктів портової інфраструктури загального користування - відведення ділянки позивачу можливо. Для експлуатації та догляду за водними об`єктами - 10.01. або Землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування 18.00. З вищенаведеного беззаперечно вбачається невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам генеральних планів населених пунктів, іншій містобудівній документації.

Ухвалою суду від 22 червня 2021 року спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

14 липня 2021 року винесено ухвалу про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 29 липня 2021 року зупинено провадження по справі.

Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 02 листопада 2021 року призначено розгляд підготовчого засідання в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon (https://vkz.court.gov.ua - EasyCon).

Ухвалою суду від 12 листопада 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до справи третьої особи.

Ухвалою суду від 12 листопада 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

25 січня 2021 року до Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області надійшло клопотання Чорноморської філії ДП Адміністрація морських портів України про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 494,0000 га (перший та другий ковші Сухого лиману) в постійне користування ДП «АМПУ» із земель комунальної власності розташованих на землях водного фонду в межах акваторії морського порту Чорноморськ, цільове призначення 10.04 Для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами (а.с. 167-168 т. 1).

30 березня 2021 року Чорноморською міською радою прийнято рішення № 42/100-VIII, яким відмовлено Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки орієнтовною площею 494,0000 га (перший та другий ковші Сухого лиману) із земель комунальної власності, розташованих на землях водного фонду в межах акваторії морського порту Чорноморськ, цільове призначення згідно з КВЦПЗ: 10.04 для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами, у зв`язку з невідповідністю містобудівній документації м. Чорноморська Одеського району Одеської області (а.с. 16-17 т. 1).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі. Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.

Статтею 58 ЗК України визначено, що до земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г) береговими смугами водних шляхів; ґ) штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів. Для створення сприятливого режиму вздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водних об`єктів встановлюються водоохоронні зони, межі яких зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації на місцевому та регіональному рівнях. Відомості про межі водоохоронних зон вносяться до Державного земельного кадастру. Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в таких зонах встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 3 ВК України усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд. До водного фонду України належать: 1) поверхневі води: природні водойми (озера); водотоки (річки, струмки); штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; інші водні об`єкти; 2) підземні води та джерела; 3) внутрішні морські води та територіальне море.

Відповідно до ст. 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Згідно ст. 59 ЗК України землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Землі водного фонду за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються у постійне користування, зокрема, державним підприємствам для розміщення та догляду за державними об`єктами портової інфраструктури.

Відповідно до ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням від 30 березня 2021 року № 42/100-VIII Чорноморською міською радою відмовлено ДП Адміністрація морських портів України у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки орієнтовною площею 494,0000 га, у зв`язку з невідповідністю містобудівній документації м. Чорноморська Одеського району Одеської області, з посиланням на листи управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 10.02.2021 № 013-19 про невідповідність цільового призначення земельної ділянки містобудівній документації м. Чорноморська Одеського району Одеської області та юридичного відділу управління державної реєстрації прав та правового забезпечення виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 02.03.2021 без № про відсутність перенесених меж акваторію порту, рішення Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 07.12.2012 № 259-VI «Про затвердження проєкту землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності в межах населених пунктів м. Чорноморськ, сел. Олександрівка, с. Малодолинське, с. Бурлача Балка на території Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області» та згідно з рекомендаціями постійно комісії з питань будівництва, регулювання земельних відносин, охорони навколишнього середовища та благоустрою про відмову у задоволенні клопотання у зв`язку з невідповідністю містобудівній документації м. Чорноморська Одеського району Одеської області (а.с. 16-17 т. 1).

Згідно ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Відповідно до ст. 1 ВК України акваторія морського порту (портова акваторія) - визначена межами частина водного об`єкта (об`єктів), крім суднового ходу, призначена для безпечного підходу, маневрування, стоянки і відходу суден.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про морські порти» акваторія морського порту (портова акваторія) - визначена межами частина водного об`єкта (об`єктів), крім суднового ходу, призначена для безпечного підходу, маневрування, стоянки і відходу суден; морський порт - визначені межами територія та акваторія, обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших пов`язаних з цим видів господарської діяльності.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про морські порти» межами морського порту є межі його території та акваторії. Межі території морського порту визначаються і змінюються Кабінетом Міністрів України, виходячи з положень Земельного кодексу України. Межі акваторій морських портів визначаються і змінюються Кабінетом Міністрів України без порушення меж акваторій суміжних морських рибних портів та річкових портів. Відведення акваторії морського порту (надання в користування) адміністрації морських портів України здійснюється на підставі рішення Кабінету Міністрів України відповідно до закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року № 1278 визначено межі акваторії морського порту Чорноморськ.

Акваторія порту (у системі координат WGS-84)включає:

частину водного об`єкта Сухого лиману (до урізу води) в межах: на півночі - обмежувальною лінією, що з`єднує точки з координатами 46 град. 21'02,0'' північної широти і 30 град. 38'33,0'' східної довготи та 46 град. 21'03,0'' північної широти і

30 град. 38'37,0'' східної довготи; на сході - обмежувальними лініями, що з`єднують точки з такими координатами: 46 град. 19' 08,0'' північної широти, 30 град. 40' 58,0'' східної довготи (вогонь північного молу); 46 град. 18' 58,0'' північної широти, 30 град. 41' 30,0''східної довготи (буй N 1); 46 град. 18' 52,0'' північної широти, 30 град. 41' 30,0'' східної довготи (буй N 2); 46 град. 18' 56,0'' північної широти, 30 град. 40' 51,0'' східної довготи (Чорноморський маяк);

частину водного об`єкта (якірна стоянка № 351), обмежену лініями, що з`єднують точки з такими координатами: 46 град. 14' 23,0'' північної широти, 30 град. 41' 30,0''східної довготи; 46 град. 17' 11,0'' північної широти, 30 град. 44' 12,0'' східної довготи; 46 град. 16' 53,0'' північної широти, 30 град. 44' 54,0'' східної довготи; 46 град. 12' 29,0'' північної широти, 30 град. 45' 00,0'' східної довготи;

частину водного об`єкта зовнішнього рейду, обмежену береговою лінією і дугою кола радіусом 4,5 милі, проведеного з точки з координатами 46 град. 19' 05,0'' північної широти і 30 град. 40' 42,0'' східної довготи;

частину водного об`єкта звалища ґрунту Чорноморського морського порту з координатами: 46 град. 12' 29,0'' північної широти, 30 град. 48' 24,0'' східної довготи; 46 град. 12' 29,0'' північної широти, 30 град. 49' 24,0'' східної довготи; 46 град. 11' 29,0'' північної широти, 30 град. 49' 24,0'' східної довготи; 46 град. 11' 29,0'' північної широти, 30 град. 48' 24,0'' східної довготи.

Звертаючись до Чорноморської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки позивач, ДП Адміністрація морських портів України, просила надати земельну ділянку орієнтовною площею 494,0000 га (перший та другий ковші Сухого лиману), цільове призначення 10.04 для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами.

В той же час, матеріали справи не містять доказів того, що земельна ділянка орієнтовною площею 494,0000 га (перший та другий ковші Сухого лиману) входить в межі, визначені в постанові Кабінету Міністрів України «Про межі акваторії морського порту Чорноморськ» від 31 жовтня 2007 року № 1278.

Рішенням Чорноморської міської ради від 26.12.2014 року № 566-VI затверджено генеральний план, складовою частиною якого є план зонування території зонінг, згідно якого акваторія сухого лиману перебуває у зоні Р6 водний об`єкт (лиман) (а.с. 120, 190-191 т. 1).

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель, згідно якої 10 - Землі водного фонду (землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів); 10.01 - Для експлуатації та догляду за водними об`єктами; 10.04 - Для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами.

При цьому, згідно листа Управління архітектури та містобудування Виконавчого комітету Чорноморської міської ради від 10.02.2021 року № 013-19 відповідно до основного креслення Генерального плану міста Чорноморськ Одеської області позначене бажане місце розташування відноситься до території моря, лиманів, ставків. Згідно схеми зонування території із позначенням перспективних напрямів розвитку (зонінг), територія знаходиться в зоні водних об`єктів (Р6). Детальний план території за бажаним місцем розташування не розроблявся. Надання земельної ділянки із цільовим призначенням « 10.04 для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами» не відповідає містобудівній документації міста Чорноморськ (Іллічівськ) Одеського району Одеської області (а.с. 171 т. 1).

Таким чином, надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки за кодом 10.04, як зазначено в поданому позивачем клопотанні, не відповідатиме наявній містобудівній документації.

В той же час, приписами статті 123 ЗК України визначено, що підставою відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З оскаржуваного рішення слідує, що його прийнято з підстав невідповідності містобудівній документації м. Чорноморськ Одеського району Одеської області, що, відповідно, узгоджується з приписами ст. 123 ЗК України.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що приймаючи рішення від 30.03.2021 № 42/100-VIII, Чорноморська міська рада Одеського району Одеської області діяла обґрунтовано та з урахуванням всіх обставин, що мали значення для їх прийняття.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Державного підприємства Адміністрація морських портів України (, адреса місцезнаходження: 01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14) до Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (код ЄДРПОУ 25932851, адреса місцезнаходження: 68003, Одеська область, м. Чорноморськ, проспект Миру, 33) про визнання протиправним та скасування рішення Чорноморської міської ради від 30.03.2021 № 42/100-VIII; зобов`язання Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області надати Державному підприємству Адміністрація морських портів України дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки орієнтовною площею 494,0000 га (перший та другий ковші Сухого лиману) із земель комунальної власності, розташованих на землях водного фонду в межах акваторії морського порту Чорноморськ, цільове призначення з КВЦПЗ: 10.04 для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами, в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 20 грудня 2021 року.

Суддя О.А. Левчук

.