Справа № 500/6917/21
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6917/21

14 грудня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного агропромислового підприємства "Дзвін" до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови №285817 від 14.09.2021, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне агропромислове підприємство «Дзвін» (надалі, позивач) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (надалі, відповідач), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №285817 від 14.09.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час здійснення габаритно-вагового контролю відповідачем не було з`ясовано фактичні обставини справи і невірно застосовано норми законодавства, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови відповідач не звернув увагу, на те що відсутність дозволу на рух великовагового транспортного засобу та порушення правил перевезення вантажів є різними питаннями і різними порушеннями законодавства про автомобільний транспорт. На думку позивача, вказане свідчить про те, що оскаржувана постанова не відповідає критеріям обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії.

Ухвалою суду від 25.10.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, у такий спосіб: 1) сплатити судовий збір у розмірі 2270,00 грн. та подати до суду докази такої сплати. У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою суду від 19.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 14.12.2021 о 11:00 год. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денни строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову повністю. Звернув увагу суду, перевіркою зафіксовано перевищення вагових параметрів, а саме навантаження на одиночну вісь -12,30 г, що на 11,8% перевищує нормативно визначені 11 т. Вказав, що в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до уповноважених органів з метою отримання дозволу на рух з перевищенням вагових обмежень чи інформації про відмову від видачі вказаного дозволу уповноваженим органом зважаючи на специфіку вантажу. Просить врахувати, що оскільки пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено габаритно-вагова норма щодо граничного навантаження на осі, перевищення цього показника є підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу відповідно до статті 60 Закону «Про автомобільний транспорт». Зазначив, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача, здійснювався технічними засобами, що мають відповідне свідоцтво про періодичну повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, сертифікат відповідності та декларацію відповідності, у зв`язку із чим є придатними до застосування. Вважає, що відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю, не є підставою, яка звільняє перевізника від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов`язку по внесенню плати за таке перевищення.

14.12.2021 у відкрите судове засідання позивач та його представник не прибули, представник позивача подав письмову заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує позовні вимоги повністю та просить позов задовольнити.

Представник відповідача у відкрите судове засідання не прибув, подав письмове клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності, в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду документів. Проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Враховуючи положення частини третьої ст.194, частини дев`ятої ст.205 та частини четвертої ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що Інспекторами Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Рівненська область) в рамках проведення заходів державного контролю відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті №1567, шляхом проведення рейдової перевірки, 30.07.2021 р. на а/д Н-25 137 км. перевірено транспортний засіб марки MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), з напівпричепом марки BODEX K1S 3WS, реєстраційний номер НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ), що належить та використовується в своїй діяльності автомобільним перевізником ПАП «Дзвін» при перевезенні вантажу, по маршруту: с. Гранітне. Рівненська область, с. Білобожниця, Тернопільська область.

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснювалася на підставі направлення на рейдову перевірку № 009216 від 23.07.2021 року, графіка проведення рейдових перевірок Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в період з 26.07.2021 року по 01.08.2021.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки BODEX K1S 3WS, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на підставі талону (роздруківки) зважування №4343 від 30.07.2021 зафіксовано перевищення нормативно визначених вагових параметрів транспортного засобу із вантажем, а саме навантаження на одиночну вісь -12,30 т при нормативно визначених 11 т та відсутність у водія позивача при здійсненні перевезення вантажу оформленого дозволу, який дає право па рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень.

За результатами проведення габаритно-вагового контролю-інспекторами Поліського міжрегіонального управлінням Укртрансбезпеки (Рівненська область) складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0072006 від 30.07.2021 та Акт №0067635 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 30.07.2021 на підставі яких проведено Розрахунок №635 від 30.07.2021 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд 284,31 євро.

Також, за результатами проведення рейдової перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №303060 від 30.07.2021, в якому вказано, що автомобілем марки MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки BODEX KIS 3WS, реєстраційний номер НОМЕР_3 здійснювалось перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень - на одиночну вісь -12,30 т, що на 11,8% перевищує нормативно визначені 11 т, (чим порушено п.22.5 Правил дорожнього руху України) та відсутність у водія позивача при здійсненні перевезення вантажу оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень, тобто без документів передбачених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових параметрів, відповідальність за яке передбачено абз.15 частини першої ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Після цього, 14.09.2021 посадовими особами Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки винесено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №285817, з якої вбачається, що 30.07.2021 на а/д Н-25 137 км перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів автомобілем марки MAN н/з НОМЕР_1 , напівпричіп BODEX KIS 3WS н/з НОМЕР_3 без відповідного дозволу навантаження на строєну вісь що на 11,8% перевищує нормативно визначені 11 т. У відповідності до абзацу 15 частини першої ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу), до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн.

Вважаючи спірну постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, (надалі, Порядок № 1567) органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що відповідач під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, якому надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт.

Пунктом 14 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України «Про автомобільний транспорт» (пункт 15 Порядку №1567).

Пунктом 16 Порядку №1567 передбачено, зокрема, що під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Відповідно до п. 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансисбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

За визначенням, наведеним у підпункті 4 пункту 2 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Водночас, ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно - транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у частині другій даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі - Правила №30), транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі -16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Також, статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 року перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Згідно п. 4 Правил №30, рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Як слідує з матеріалів справи, позивачу на праві власності належать наступні транспортні засоби: вантажний сідловин тягач-Е WMA06XZZ38W120525 марки MAN моделі TGX 18.440, номерний знак НОМЕР_1 , право власності підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ; напівпричіп Н/ПР-самоскид-Е SU90333GHBSBU1455 марки BODEX модель K1S 3WS, номерний знак НОМЕР_6 , право власності підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 .

30.07.2021 року посадовими особами Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було проведено габаритно-ваговий контроль вищевказаного транспортного засобу, за результатами даного контролю було складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0072006 та акт про перевищення транспортним засобом нормативних параметрів №0067635 від 30.07.2021 року.

Зі змісту даної довідки та акту слідує, що невідповідністю фактичного навантаження на вісь нормативному значенню такого навантаження є навантаження на одиночну вісь 12.30 т - при нормативному значенні для такої осі 11,0 т.

В той же час, інші показники відповідають нормативним значенням, а саме, повна вага транспортного засобу становить 39,15 т - при нормативному значенні 40 т, а навантаження на дві інші осі становить 7,15 т та 19,7 т- при нормативному значенні для них відповідно 11 та 22 т.

Так, положеннями абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено застосування адміністративно-господарського штрафу саме за перевищення встановлених габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.

Суд звертає увагу на тому, що абзац 3 пункту 22.5 Правил дорожнього руху взагалі забороняє рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т у разі перевезення подільних вантажів.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що транспортний засіб, що використовувався позивачем, 30.07.2021 здійснював перевезення подільного вантажу (щебінь), про що зазначено і в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №20067635 від 30.07.2021 року, і в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0072006 від 30.07.2021 року.

Верховний Суд у постанові від 29.01.2020 у справі №814/1460/16 зазначив, що чинним законодавством взагалі забороняється перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами, тому дозвіл на рух такого вантажу не видається, а може бути лише застосовано відповідальність у виді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів.

Наведене дає підстави вважати, що за змістом наведених норм, правила перевезення неподільного та подільного вантажів у випадку перевищення вагових або габаритних параметрів є різними: перевезення неподільного вантажу допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі; перевезення подільного вантажу не допускається взагалі.

То ж законодавець встановив спеціальний порядок перевезення саме неподільного вантажу. Оскільки можливо безперешкодно розділити подільний вантаж по різних автомобілях, не перевищуючи їх технічні характеристики та не пошкоджуючи автомобільні дороги перевезення подільного вантажу з перевищенням вагових параметрів взагалі забороняється. Натомість, для неподільних вантажів така можливість відсутня, а тому законодавством допускається перевезення таких вантажів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, але за умови отримання відповідного дозволу.

Сторонами у справі не заперечується обставина, що позивач перевозив щебінь, який за своїм характером є подільним, тобто при завантаженні може бути поділений на окремі частки без втрати або пошкодженні його властивостей, а тому перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху заборонено, що виключає можливість отримання позивачем відповідного дозволу для його перевезення з перевищенням вагових параметрів.

Резюмуючи викладене, суд зазначає, що заборона руху транспортних засобів з перевищенням вагових параметрів при перевезенні подільного вантажу, унеможливлює отримання перевізником дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

За таких умов, оскільки видача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, не передбачена, то на особу не може бути накладений штраф за відсутність такого дозволу.

Відповідно до п. 31-1 Порядку №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру.

За правовою позицією Верховного суду, що викладена в постанові від 29.01.2020 р. № 814/1460/16, у випадку перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами до перевізника може бути застосована відповідальність лише у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів.

Отже, суд вважає, що у спірному випадку до позивача має бути застосована відповідальність у вигляді нарахування плати за проїзд, що і було зроблено відповідачем.

Крім цього, суд зазначає, що Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію № 02-84-08.

Разом із тим, вказана методика не розповсюджується на транспортні засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду у справі №816/2329/13-а (постанова від 12.04.2018), у справі № 826/442/13-а (постанова від 16.01.2018), у справі №821/597/17 (постанова від 12.06.2018).

З огляду на наведене, суд вважає, що оскільки позивачем здійснювалось перевезення сипучого та подільного вантажу, навантаження на вісі транспортного засобу під час його руху є не сталим та може змінюватись.

При цьому, на думку суду, зважування за вказаною вище методикою - шляхом поосьового заїзду тягача на платформу ваг, без дотримання часу, необхідного для врівноваження сипучого (подільного) вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу, так як за таких обставин відсутня можливість врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на платформу ваг.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що при проведенні контролю виявлено невідповідність фактичного навантаження на вісь нормативному значенню такого навантаження є навантаження на строєну вісь 12.30 т - при нормативному значенні для такої осі 12 т.

В той же час, інші показники відповідають нормативним значенням, а саме, повна вага транспортного засобу становить 39,15 т - при нормативному значенні 40 т, а навантаження на дві інші осі становить 7,15 т та 19,7 т- при нормативному значенні для них відповідно 11 та 22 т.

Щодо доводів позивача стосовно відсутності характеристик та несправності вимірювального обладнання, то такі спростовуються змістом Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №11 40 М 082049 21 від 16.06.2021 (чинне до 15.06.2022). Остання повірка ваг була здійснена 16.06.2021.

За наведених обставин у їх сукупності, суд дійшов переконання про необґрунтованість та протиправність оскаржуваної в даній справі постанови.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.05.2011: згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

З огляду на вищевказане, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №285817 від 14.09.2021 року.

Стягнути з Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на користь Приватного агропромислового підприємства «Дзвін» 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 14 грудня 2021 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - Приватне агропромислове підприємство "Дзвін" (місцезнаходження: с. Звиняч,Чортківський район, Тернопільська область,48510 );

відповідач - Придністровське міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (місцезнаходження: вул. Тролейбусна, 12, м. Тернопіль,46027 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.