Справа № 580/5235/20
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 грудня 2021 року Справа № 580/5235/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду подання (заяву) Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну способу та порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №580/5235/20 за позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії Апеляційного суду Черкаської області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправною відмови та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2021 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшло подання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну способу та порядку виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 №580/5235/20 про зобов`язання Апеляційний суд Черкаської області (далі відповідач) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (далі позивач) недоотриману суддівську винагороду у вигляді доплати за вислугу років за період з 06.04.2015 до 31.12.2015 та з 01.09.2016 до 31.12.2016 в сумі 133810,60 грн. (сто тридцять три тисячі вісімсот десять гривень 60 коп.) з відрахуванням обов`язкових податків та зборів, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 133810,60 грн.

В обґрунтування подання заявник зазначив, що рішення суду та вимоги державного виконавця відповідачем не виконані в частині виплати стягувачу недоотриманої суддівської винагороди у вказаній вище сумі. Тому для належного виконання судового рушення, просить задовольнити подання.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 для вирішення вказаної заяви призначено судове засідання на 15.12.2021 об 11 год. 30 хв.

Заявник просив розгляд подання здійснювати без його участі.

Позивач та відповідач явки представників до суду не забезпечили, хоча повідомлені про дату, час та місце судового розгляду подання в установленому законом порядку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неприбуття учасників справи не перешкодило розгляду подання. На підставі ч.9 ст.205 КАС України суд вирішив розгляд подання здійснювати у письмовому провадженні у зв`язку з неприбуттям учасників у судове засідання та відповідно до ч.4 ст.229 КАС України не здійснювати фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подання про зміну способу і порядку виконання рішення суду, суд зазначає таке.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 у справі №580/5235/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Апеляційного суду Черкаської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати за вислугу років за період з 06.04.2015 до 31.12.2015 та з 01.09.2016 до 31.12.2016.

Зобов`язано Апеляційний суд Черкаської області (18033, м. Черкаси, вул. Гоголя, буд.316, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) недоотриману суддівську винагороду у вигляді доплати за вислугу років за період з 06.04.2015 до 31.12.2015 та з 01.09.2016 до 31.12.2016 в сумі 133810,60 грн. (сто тридцять три тисячі вісімсот десять гривень 60 коп.) з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

30.06.2021 Черкаським окружним адміністративним судом видано позивачу виконавчий лист, на підставі якого державним виконавцем 08.07.2021 відкрито виконавче провадження №66020122.

На підставі ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.

Положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Конституційний Суд України у абз.3 резолютивної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.378 КАС України).

У даному випадку заявник звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення, так як боржник Апеляційний суд Черкаської області не виконує вищевказане рішення суду щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 недоотриманої суддівської винагороди у вигляді доплати за вислугу років за період з 06.04.2015 до 31.12.2015 та з 01.09.2016 до 31.12.2016 в сумі 133810,60 грн. (сто тридцять три тисячі вісімсот десять гривень 60 коп.).

Вказане підтверджується актом державного виконавця від 10.11.2021 та постановою про накладення на Апеляційний суд Черкаської області штрафу в розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Зважаючи, що вищевказаним рішенням суду визначено конкретну суму коштів недоотриманої суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 06.04.2015 до 31.12.2015 та з 01.09.2016 до 31.12.2016, що становить 133810,60 грн., суд вважає, що належним способом виконання судового рішення є стягнення вказаних коштів з відповідача на користь позивача.

При цьому, на переконання суду така зміна способу виконання рішення суду не змінює самої суті постановленого рішення, а лише призведе до його фактичного виконання.

Тому подання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення суду є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.243, 248,295, 378 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Подання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.11.2021 №14453 (вх. від 07.12.2021 №49108/21) задовольнити.

Змінити спосіб та порядок виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 №580/5235/20 про зобов`язання Апеляційний суд Черкаської області (нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суддівську винагороду у вигляді доплати за вислугу років за період з 06.04.2015 до 31.12.2015 та з 01.09.2016 до 31.12.2016 в сумі 133810,60 грн. (сто тридцять три тисячі вісімсот десять гривень 60 коп.) з відрахуванням обов`язкових податків та зборів, шляхом стягнення з Апеляційного суду Черкаської області (18033, м. Черкаси, вул. Гоголя, буд.316, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) недоотриманої суддівської винагороди у вигляді доплати за вислугу років за період з 06.04.2015 до 31.12.2015 та з 01.09.2016 до 31.12.2016 в сумі 133810,60 грн. (сто тридцять три тисячі вісімсот десять гривень 60 коп.) з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

2. Копію даної ухвали направити учасникам справи та державному виконавцю.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ