Справа № 760/8468/21
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/906/21
В справі № 760/8468/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Фареник А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Києві, третя особа: Інспектор Управління патрульної поліції в м. Києві Руденко Оксана Леонідівна про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить скасувати постанову серії ЕАН № 3974237 від 26 березня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження в справі закрити.

Посилається в позові на те, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, так як інспектором не доведено його вину, оскільки 26 березня 2021 року о 10:43:25 в м. Києві по Алеї Героїв Крут, 1 він не порушував вимоги знаку 3.21 «В`їзд заборонено».

Стверджує, що інспектором при винесенні постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння ним адміністративного правопорушення.

Зазначає, що о 09:45 був затриманий іншим екіпажем патрульної поліції в м. Києві по вул. Івана Мазепи біля готелю «Салют», де інспектора Руденко О.Л. не було.

У співробітників поліції виникла підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, але огляд за допомогою приладу «Drager Alcotest» алкоголю не виявив.

Наголошує а тому, що працівники поліції копію чеку з результатами тесту не надали, обґрунтувавши це відсутністю технічної можливості.

Після цього у тих же працівників поліції виникли підозри про його перебування у стані наркотичного сп`яніння.

На пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння він погодився, після чого приїхав інший екіпаж поліції з Руденко О.Л. із напарником.

Поїхавши до КМНКЛ «Соціотерапія» інспектор Руденко О.Л. прохання роз`яснити права та дочекатися 15 хвилин адвоката розцінила як «пасивну відмову».

Стверджує, що 26 березня 2021 року з 09:45 автомобілем не керував, так як був відсторонений, тому викладені в постанові обставини не відповідають дійсності.

Окрім цього, в постанові серії ЕАН № 3974237 від 26 березня 2021 року датою та місцем розгляд справи зазначено 26 березня 2021 року 10:52:09 м. Київ, вул. Старонаводницька, 85, що відповідає дійсності та порушує вимоги ст. 276 КУпАП, оскільки місцем вчинення правопорушення відповідно до постанови є м. Київ по Алеї Героїв Крут, 1.

Наголошує на тому, що 26 березня 2021 року взагалі не був за адресою м. Київ, вул. Старонаводницька, 85, а сама постанова виносилася інспектором Руденко О.Л. за місцем проходження огляду на стан сп`яніння: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 20.

Крім того, розгляд справи про адміністративне правопорушення не здійснювався і інспектор взагалі відмовлялася вручити копію постанови, обґрунтовуючи це відсутністю технічної можливості.

Стверджує, що ПДР не порушував, був незаконно зупинений, розгляд справи про адміністративне правопорушення не здійснювався, будь-які підстави притягнення до адміністративної відповідальності були відсутні, а тому дії інспектора є незаконними.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 07 квітня 2021 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ст.ст. 162, 165 КАС України, відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву, а третій особі - для надання письмових пояснень.

23 квітня 2021 року до суду надійшов відзив представника Департаменту патрульної поліції в м. Києві Іванової Д.Р., у якому у якому представник проти позову заперечує.

Зазначає, що твердження позивача є хибними, а позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

Стверджує, що відповідно до п. 8.4 (в) та розділу 33 ПДР рух в зоні дії знаку 3.21 «В`їзд заборонено» забороняється усім транспортним засобам з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом.

Наголошує на тому, що відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках передбачених ч. 4 ст. 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Вважає, що постанова винесена правомірно, у межах повноважень поліцейського, із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин справи.

Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

05 травня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив у якій представник позивача наголосив на тому, що відповідачем не спростовано твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог.

Зазначає, що у відзиві представником Департаменту патрульної поліції в м. Києві жодних доказів, як того вимагає ст. 251 КУпАП, не додано.

Таким чином, у встановленому порядку не доведено належними та допустимими факт порушення ПДР.

Стверджує, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який би міг підтвердити правомірність оскаржуваної постанови, а тому наявні достатні підстави для її скасування.

26 серпня 2021 року до суду надійшла заява від представника позивача про заміну неналежного відповідача.

У зв`язку з цим первісного відповідача Управління патрульної поліції в м. Києві замінено на належного відповідача - Департамент патрульної поліції.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 26 березня 2021 року Інспектором УПП Руденко О.Л. відносно позивача була винесена постанову серії ЕАН № 3974237 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За змістом постанови 26 березня 2021 року о 10:43:25 год. за адресою м. Київ по Алеї Героїв Крут, 1 позивач, керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знака 3.21, чим порушив п. 8.4 в ПДР України - порушення вимог заборонних знаків.

Диспозиція частини 1 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Визначення доказів в справі про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований ст.251 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача в даній категорій справ відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року в справі № 560/751/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Згідно п. 8.4 в ПДР України дорожні знаки поділяються на заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Порушення п. 8.4 в ПДР України несе за собою адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

Знак 3.21 "В`їзд заборонено" - забороняється в`їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в`їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в`їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватися разом з табличкою 7.9; запобігання в`їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, частини першої, другої, третьої і п`ятої статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Порядок розгляду справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності передбачений також Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376, відповідно до розділу ІV якої розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Звертаючись до суду, позивач зазначив, що правил дорожнього руху не порушував.

У відзиві, відповідач обставини, зазначені в позові не спростував, доказів на підтвердження правомірності своїх дій не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене вище, відсутність доказів правомірності своїх дій з боку відповідача, встановлені судом обставини, не спростовані відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Керуючись ст.ст.8, 19 Конституції України, ст. ст. 1, 9, 122 ч. 1, 222, 247, 258, 265-2, 268, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 72, 77, 78, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3974237 від 26 березня 2021, винесену Інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Руденко Оксаною Леонідівною відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А. Шереметьєва