Справа № 120/2190/21-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2190/21-а Головуючий у І інстанції: Бошкова Юлія Миколаївна Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

21 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сапальової Т.В. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність ВМКЦ ЦР щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації вартості за неотримане речове майно; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна та середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата компенсації за речове майно) на користь ОСОБА_1 за період з 01.12.2020 року по день ухвалення судового рішення за цим адміністративним позовом в сумі 12225 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.07.2021 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації вартості за неотримане речове майно.

Зобов`язано Військово-медичний клінічний центр Центрального регіону видати ОСОБА_1 довідку про вартість речового майна, що належить їй до видачі та здійснити нарахування та виплату грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна згідно з розрахунку наведеного у довідці про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та просила суд апеляційної інстанції залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2021 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з 19.07.2018 по 30.11.2020 ОСОБА_1 проходила військову службу у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону.

Відповідно до витягу з наказу ВМКЦ ЦР (по стройовій частині) №229 від 30.11.2020 року солдатку ОСОБА_1 , молодшу медичну сестру терапевтичного відділення клініки загальнотерапевтичної Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (на 475 ліжок), звільнену наказом начальника ВМКЦ ЦР від 17.11.2020 року №62-РС у запас за підпунктом "г" (у зв`язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів) вважати такою, що 30.11.2020 року справи та посаду здала і вибула для зарахування на військовий облік до Вінницького ОМВК Вінницької області.

За десять днів до звільнення, 20.11.2020, позивач звернулась до відповідача із рапортом про надання довідки про вартість речового майна, що належить до видачі за неотримане речове майно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року №178.

Однак, станом на момент звернення ОСОБА_1 до суду стороною відповідача не надано довідку про вартість речового майна та не здійснено нарахування та виплату вартості неотриманого речового майна.

Позивач, вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Мотивувальна частина.

Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частиною першою статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ, речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178(далі - Порядок № 178).

Відповідно до пунктів 2-5 Порядку № 178, виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232 затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, згідно з пунктом 4 розділу ІІІ якої, військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна.

З наведених законодавчих приписів вбачається, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби. Застосовування в пункті 3 Порядку № 178 словосполучення «у разі звільнення з військової служби», а не, наприклад, «при звільненні з військової служби», дозволяє дійти висновку, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно не залежить від факту закінчення проходження військової служби (виключення військовослужбовця зі списків особового складу).

Отже, військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, а сам факт звільнення позивача зі служби не позбавляє її права як військовослужбовця на отримання такої грошової компенсації за її заявою (рапортом) після звільнення.

На користь вказаного висновку свідчить те, що в пункті 4 Порядку №178 передбачено застосування різних форм звернення про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а саме рапорту, як особливої, передбаченої спеціальним законодавством форми доповіді військовослужбовця при його зверненні до вищого начальника в різних випадках службової діяльності, так і заяви, як звернення громадянина із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів.

Висновки суду з цього приводу узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.10.2018 у справі №803/756/17.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 подавала начальнику Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону рапорт про надання довідки щодо вартості речового майна, що належить до видачі за неотримане речове майно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року №178, проте довідка у встановленому порядку та строки видана не була.

З системного аналізу вищенаведених норм вбачається, що військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, а сам факт звільнення позивача зі служби не позбавляє її права як військовослужбовця на отримання такої грошової компенсації за її заявою (рапортом) після звільнення.

Тобто, право на грошову компенсація вартості за неотримане речове майно та отримання такої грошової компенсації за її заявою (рапортом) після звільнення, нерозривно пов`язане із проходженням особою публічної служби.

Як було зазначено вище, 20.11.2020 позивачка звернулася до відповідача з рапортом про надання довідки щодо вартості речового майна, що належить до видачі за неотримане речове майно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року №178.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з 19.07.2018 по 30.11.2020 ОСОБА_1 проходила військову службу у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону.

Відповідно до витягу з наказу ВМКЦ ЦР (по стройовій частині) №229 від 30.11.2020 року солдатку ОСОБА_1 , молодшу медичну сестру терапевтичного відділення клініки загальнотерапевтичної Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (на 475 ліжок), звільнену наказом начальника ВМКЦ ЦР від 17.11.2020 року №62-РС у запас за підпунктом "г" (у зв`язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів) вважати такою, що 30.11.2020 року справи та посаду здала і вибула для зарахування на військовий облік до Вінницького ОМВК Вінницької області.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до витягу з наказу ВМКЦ ЦР (по стройовій частині) №229 від 30.11.2020 солдатку ОСОБА_1 , молодшу медичну сестру терапевтичного відділення клініки загальнотерапевтичної Військово-медичного клінічного центру Центрального регіон визначено виплати, що підлягають до нарахування при звільненні.

При цьому, виплата компенсації за неотримане речове майно встановлена не була.

ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом 17 березня 2021 року.

Апеляційний суд вважає, що в цьому випадку застосуванню підлягає саме ч.5 ст.122 КАС України, яка визначає місячний строк для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Правові висновки подібного характеру наведені у пункті 34 постанови Верховного Суду від 11.02.2021 у справі № 360/917/19, де вказано, що спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних із утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України, якою передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Враховуючи те, що підстави, які зумовили позивача звернутися з цим позовом, виникли в листопаді 2020 року, тому фактичне звернення з адміністративним позовом 17 березня 2021 року відбулось з порушенням місячного строку, визначеного ч. 5 ст. 122 КАС України.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду із цими позовними вимогами та належних обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом позивачем не наведено та не доведено, колегія суддів вказує на відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до вимог статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню.

Відповідно до положень ч.1ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно ст.238, 240 цього Кодексу.

Положеннями пункту 8 частини першої статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Як було вказано вище, частиною третьою статті 123 КАС України встановлено обов`язок суду застосувати процесуальні наслідки пропуску строку на звернення до суду у разі визнання причин такого пропуску неповажними, у вигляді залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до вимог статті 139 КАС України розподіл судовий витрат апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сапальова Т.В. Боровицький О. А.