Справа № 500/7650/21
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7650/21

17 грудня 2021 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Козівського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Козівського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Козівського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Яцини Марії Михайлівни від 27 жовтня 2021 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні №66777196.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що судове рішення (ухвала про забезпечення позову), яке виконується в виконавчому провадженні № 66777196 - є рішенням про встановлення побачень одного із батьків з дитиною (батька з донькою).

Позивач зазначає, що таке судове рішення (ухвала суду про забезпечення позову) виконується в порядку, передбаченому положеннями статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», яка регламентує, що державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Позивач переконаний, що ключовим елементом цієї норми є питання проведення державним виконавцем перевірки виконання боржником відповідного судового рішення саме у місці, у день та у час, визначені судом. Однак, державним виконавцем в порушення зазначеної норми закону, не була проведена така перевірка у місці, у день та у час, визначені судом (ухвалою суду про забезпечення позову). Державний виконавець не переконалась в дійсності обставин того, що боржником сумлінно виконується чи навмисно не виконується відповідна ухвалу суду про забезпечення позову.

Позивач вказує, що державний виконавець взагалі не була присутня при виконанні відповідної ухвали суду про забезпечення позову у місці, дні та часі, визначеному судом, однак, нею було складено акт від 26.10.2021, відповідно до якого: «Боржник ухвалу суду не виконав». Разом з тим, ані стягувач, ані боржник у виконавчому провадженні № 66777196 такий акт державного виконавця не підписували, присутніми при складанні такого акту державного виконавця також не були. Також позивач зазначає, що акт державного виконавця не містить і відомостей про участь понятих у відповідній виконавчій дії (перевірці), що на його переконання, свідчить про те, що перевірка виконання боржником рішення фактично проведена не була, а державний виконавець не здійснював перевірку виконання рішення боржником удень, часта місці, визначенні відповідним судовим рішенням (ухвалою суду), з огляду на що оскаржувана постанова прийнята на підставі протиправного (необґрунтованого) акту державного виконавця, а отже і сама така постанова є протиправною (незаконною) та підлягає скасуванню (доктрина «плодів отруєного дерева»).

Ухвалою суду від 08.11.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання у справі на 17.11.2021.

Судове засідання, призначене на 17.11.2021, відкладено на 23.11.2021 у зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці (наказ №29-В/г, арк. справи 35).

22.11.2021, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача з додатками (арк. справи 47-76).

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначив, що до відділу надійшла заява стягувана щодо прийняття до виконання ухвали №755/15217/20 виданої 20.07.2021 Дніпровським районним судом м. Києва, про вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення місця та часу спілкування ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: кожної суботи з 10-00 години до 16-00 години за місцем проживання дитини без присутності матері. Зобов`язано ОСОБА_1 передавати ОСОБА_3 у дні, визначені даною ухвалою, для спілкування з батьком дитини - ОСОБА_2 .

Відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено для відома та виконання.

Відповідач зазначив, що виконання такого рішення суду здійснюється в порядку вимог статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідач вказує, що 23.09.2021 боржнику особисто вручено вимогу та роз`яснено наслідки не виконання ухвали суду про що складено акт. Також боржнику повторно направлено вимогу на вайбер, щодо повідомлення місця знаходження і перебування, однак відповіді не отримано про що складено акт та долучено скріншот.

Водночас, станом на 19.10.2021 відповідачу надійшло повідомлення з Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) про те що боржником чинилися перешкоди щодо виконання ухвали про побачення дитини 25.09.2021 та 02.10.2021 про що складено акт.

Відповідач вказує, що позивачу направлено вимогу про надання письмових пояснень щодо не виконання ухвали суду, яку боржником особисто отримано 22.10.2021 що підтверджується трекінгом поштового відстеження. Однак, позивач не надала підтверджуючих документів, щодо причини не виконання рішення суду з огляду на що, відповідачем винесено постанову про накладення штрафу, та вручено за довіреністю 28.10.2021 про що підтверджує трекінг поштового відстеження.

23.11.2021, на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 , у якій він просить залучити його до участі в розгляді даної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, позаяк він є стягувачем у виконавчому провадженні №66777196, в межах якого винесено оскаржувану постанову та зазначає про безпідставність позовних вимог, оскільки позивач не виконує вимог ухвали суду №755/15217/20 від 20.07.2021 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення місця та часу спілкування ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 , а тому відповідачем правомірно застосовано до неї штраф у сумі 1700 грн (арк. справи 77-85).

Судове засідання, призначене на 23.11.2021, з урахуванням думки представника відповідача відкладено судом на 07.12.2021 у зв`язку з неявкою позивача та його представника (не відбувся режим відеоконференції).

06.12.2021, на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів судової справи копій документів, які надійшли із сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) щодо невиконання ОСОБА_1 ухвали Дніпровського районного суду від 20.07.2021 у справі №755/15217/20 (арк. справи 90-101).

В судове засідання, призначене на 07.12.2021, позивач та його представник не прибули, причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, з огляду на що суд відклав судовий розгляд справи на 14.12.2021.

В судовому засіданні 14.12.2021 суд залучив до участі в розгляді даної судової справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення сторін та третьої особи щодо суті спору, а також з`ясувавши думку учасників справи, - суд перейшов до розгляду даної справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Як слідує з матеріалів судової справи, в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа №755/15217/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Тернопільська районна державна адміністрація про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №755/15217/20 клопотання відповідача про забезпечення позову задоволено частково. Судом вжито заходи забезпечення позову шляхом встановлення місця та часу спілкування ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної суботи з 10-00 години до 16-00 години за місцем проживання дитини без присутності матері. Зобов`язано ОСОБА_1 передавати ОСОБА_3 у дні, визначені даною ухвалою, для спілкування з батьком дитини - ОСОБА_2 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98551325).

10.09.2021, Козівським відділом державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66777196 з виконання ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №755/15217/20 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення місця та часу спілкування ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної суботи з 10-00 години до 16-00 години за місцем проживання дитини без присутності матері та про зобов`язання ОСОБА_1 передавати ОСОБА_3 у дні, визначені даною ухвалою, для спілкування з батьком дитини - ОСОБА_2 , яку направлено сторонам виконавчого провадження (арк. справи 69).

22.09.2021, старшим державним виконавцем Козівського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), винесено вимогу №15083, якою зобов`язано ОСОБА_1 з`явитись 24.09.2021 до державного виконавця (арк. справи 50).

23.09.2021, старшим державним виконавцем складено Акт державного виконавця зі змісту якого слідує, що позивач з`явилась до державного виконавця та їй роз`яснено процедуру (специфіку) виконання ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №755/15217/20 про вжиття заходів забезпечення позову, попереджено про відповідальність за невиконання такої ухвали без поважних причин. Акт підписано старшим державним виконавцем Яциною М.М. та боржником ОСОБА_1 (арк. справи 51).

28.09.2021, старшим державним виконавцем Козівського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), винесено вимогу №15302 зі змісту якої слідує, що позивач повідомила відповідача про те, що вона вибуває на тривалий час та буде відсутньою за адресою, вказаною у виконавчому документі, з огляду на що державний виконавець зобов`язала ОСОБА_1 повідомити про її місцеперебування/проживання з дитиною на період відсутності за адресою, вказаною у виконавчому документі, позаяк відсутність дитини за адресою вказаною у виконавчому документі не є підставою для відкладення чи зупинення виконання судового рішення, а відтак перешкодою у виконанні рішення суду (арк. справи 52).

В день складання вимоги №15302 від 28.09.2021, державним виконавцем складено Акт державного виконавця від 28.09.2021 зі змісту якого слідує, що відповідач зазначає про надіслання ним вказаної вимоги №15302 на поштову адресу боржника, а також повідомленням засобами мобільного зв`язку з допомогою програми Viber о 14:52 28.09.2021, у відповідь на яке позивачем надіслано повідомлення про те, що її інтереси та інтереси її дитини захищає адвокат, з огляду на що попросила зв`язатись із ним, надавши контактну інформацію (арк. справи 53-55).

Надалі, 19.10.202 на адресу Козівського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надійшли копії матеріалів Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) за результатами розгляду повідомлень ОСОБА_2 від 25.09.2021 та 02.10.2021 про те що колишня дружина ОСОБА_1 перешкоджає бачитися з малолітньою дочкою ОСОБА_3 чим порушує ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №755/15217/20 про вжиття заходів забезпечення позову (арк. справи 56-65).

Так, з письмових пояснень ОСОБА_2 щодо його заяви від 25.09.2021 слідує, що він не був повідомлений про те, що його колишня дружина повідомила державного виконавця про те, що вона вибуває на тривалий час та буде відсутньою за адресою, вказаною у виконавчому документі, за якою він прибув (арк. справи 59).

Також, з Протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.10.2021, зокрема з пояснень ОСОБА_2 , слідує, що він прибув 02.10.2021 до смт. Козова за адресою, вказаною у виконавчому документі, однак з дитиною зустріч у нього не відбулась. Так, в його присутності працівник правоохоронного органу зателефонував до ОСОБА_1 , яка в ході розмови повідомила, що вона супроводжує матір на лікуванні і донька знаходиться з нею (арк. справи 64).

19.10.2021, старшим державним виконавцем Козівського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), винесено вимогу №16753, якою зобов`язано ОСОБА_1 надати письмове пояснення або інші документи, які б підтверджували «факт невиконання 25.09.2021 та 02.10.2021» ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №755/15217/20 (арк. справи 66).

26.10.2021, старшим державним виконавцем складено Акт державного виконавця такого змісту: «Боржник ухвали суду не виконав. Вимога виконавця від 19.10.2021 боржником ОСОБА_1 особисто отримано 22.10.2021р., що підтверджується трекінгом поштового відстеження. На вимогу виконавця боржником не надано письмових пояснень і підтверджуючих документів щодо невиконання ухвали суду».

Акт підписано державним виконавцем Яциною М.М. У графах «стягувач» та «боржник» - вказано що такі відсутні (арк. справи 67).

27.10.2021, старшим державним виконавцем Козівського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), винесено Постанову у виконавчому провадженні №66777196 про накладення на боржника ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 грн за невиконання нею «рішення суду», яка є предметом оскарження у межах даної судової справи (арк. справи 70 зворот).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій відповідача на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пункт перший частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», передбачає, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина перша та частина друга статті 63 Закону України «Про виконавче провадження»).

Особливості виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною визначено приписами статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою, виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

У силу статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення статті 75 «Про виконавче провадження», суд дійшов до висновку про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність за умови, що судове рішення не виконано з поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт «невиконання судового рішення у визначений строк» без з`ясування і оцінки причин цього невиконання, на переконання суду, - не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 821/1568/16.

Отже, державний виконавець зобов`язаний та мав провести перевірку виконання судового рішення боржником, позаяк підставою для накладення штрафу - є невиконання рішення боржником «без поважних причин». Тобто, державний виконавець повинен встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

При цьому «поважними», в розумінні Закону України «Про виконавче провадження», - можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення, боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна позиція висловлена постановою Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі №127/3770/17.

Водночас, приписами пункту 5 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказ Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 визначено, що якщо рішенням про встановлення побачення з дитиною не визначено час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, державний виконавець викликає сторони виконавчого провадження з метою визначення часу та (або) місця такого побачення шляхом надіслання викликів одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Сторона виконавчого провадження у разі неможливості з`явитися на призначений час письмово повідомляє про це державного виконавця шляхом подання заяви (клопотання), в якій (якому) зазначає про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною.

Державний виконавець визначає час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

Якщо сторона виконавчого провадження не з`явилася у визначений у виклику час до державного виконавця та письмово не повідомила державного виконавця про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною, державний виконавець визначає час та (або) місце такого побачення без врахування позиції відповідної сторони виконавчого провадження.

Згідно п.п.8, 9 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень №512/5 (далі - Інструкція №512/5), державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 08.07.2021у справі № 640/11833/19.

Так, судом встановлено, що старшим державним виконавцем Козівського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), винесено Постанову у виконавчому провадженні №66777196 про накладення на боржника ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 грн за невиконання нею «рішення суду».

Підставою для винесення вказаної постанови слугував Акт державного виконавця від 26.10.2021, в якому старшим державним виконавцем констатовано факт невиконання позивачем ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №755/15217/20 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення місця та часу спілкування ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної суботи з 10-00 години до 16-00 години за місцем проживання дитини без присутності матері та про зобов`язання ОСОБА_1 передавати ОСОБА_3 у дні, визначені даною ухвалою, для спілкування з батьком дитини - ОСОБА_2 , яку направлено сторонам виконавчого провадження.

При цьому, відповідач залишає поза увагою той факт, що позивач повідомила державного виконавця про те, що вона вибуває на тривалий час та буде відсутньою за адресою, вказаною у виконавчому документі, з огляду на що державний виконавець вимогою №15302 зобов`язала ОСОБА_1 повідомити про її місцеперебування/проживання з дитиною на період відсутності за адресою, вказаною у виконавчому документі та після такої вимоги державного виконавця позивачем надіслано повідомлення про те, що її інтереси та інтереси її дитини захищає адвокат, з огляду на що попросила зв`язатись із ним, надавши контактну інформацію.

В той же час, матеріалами справи підтверджується, що державний виконавець дійшов висновку про «невиконання» позивачем вимог зазначеної ухвали суду, лише після отримання 19.10.2021 копій матеріалів Сектору поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) за результатами розгляду повідомлень ОСОБА_2 від 25.09.2021 та 02.10.2021 про те що колишня дружина ОСОБА_1 перешкоджає бачитися з малолітньою дочкою ОСОБА_3 чим порушує ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №755/15217/20 про вжиття заходів забезпечення позову.

Однак, суд звертає увагу, що з копій матеріалів правоохоронних органів за результатами розгляду повідомлень ОСОБА_2 від 25.09.2021 та 02.10.2021, скерованих відповідачу, слідує, що третя особа ОСОБА_4 приїздив за адресою місця проживання боржника ОСОБА_1 , зазначеної у виконавчому документі, за якою в момент його візитів дитина не перебувала, про що було відомо державному виконавцю. При цьому у Протоколах та письмових поясненнях, наданих Сектором поліцейської діяльності №1 (смт. Козова) відображено вчинення дій інспектором поліції, спрямованих на з`ясування причин відсутності позивача та її дитини за місцем проживання, що на переконання суду свідчить про наявність обставин, які могли вплинути на поважність причин невиконання ОСОБА_1 судового рішення та як наслідок на підставність притягнення позивача (боржника) до відповідальності у вигляді штрафу.

При цьому, покликання відповідача на надсилання позивачу вимоги від 19.10.2021 №16753, якою зобов`язано ОСОБА_1 надати письмове пояснення або інші документи, які б підтверджували «факт невиконання 25.09.2021 та 02.10.2021» ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №755/15217/20, - суд оцінює критично, оскільки такою вимогою відповідач констатував, «факт невиконання 25.09.2021 та 02.10.2021» ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №755/15217/20. Разом з тим, сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання - не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII.

Більше того, в період з 02.10.2021 (остання заява ОСОБА_2 в правоохоронні органи, до винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу) по 27.10.2021 (дата винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу), були інші «суботи» (09.10.2021, 16.10.2021, 23.10.2021), в які згідно ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №755/15217/20, позивач могла забезпечити виконання вказаної ухвали, однак відповідачем не надано доказів невиконання такої ОСОБА_1 у зазначені дні (з поважних чи не поважних причин) так як і не надано доказів в ході судового розгляду справи.

Суд наголошує, що особливості виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною визначено приписами ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою, виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про наявність підстав для застосування примусових заходів до боржника, на якого рішенням суду покладено обов`язок забезпечити побачення стягувача з дітьми, державний виконавець повинен здійснити перевірку виконання боржником цього рішення в порядку, що визначений таким рішенням.

Однак, відповідачем не надано, а судом не здобуто доказів того, що державний виконавець самостійно здійснив перевірку виконання боржником цього рішення у визначений час та місці побачення, вказаних у рішенні суду ані станом на 25.09.2021 та 02.10.2021, ані в інші дні (до винесення оскаржуваної постанови), в які позивач була зобов`язана забезпечити виконання ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №755/15217/20.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому суд не надає оцінку діям позивача (боржника у виконавчому провадженні) оскільки зазначені дії по-перше,- не відносяться до предмету спору, де аналізуються дії та рішення органу ДВС; по друге, - виходять за межі предметної юрисдикції, що належить суду цивільному.

За цих же обставин суд відхиляє доводи третьої особи про фактичне невиконання позивачем (боржником у виконавчому провадженні) ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №755/15217/20, оскільки для встановлення законності рішень органу ДВС потрібно крім фактичного встановлення складу порушення, ще й правильне процесуальне оформлення відповідних матеріалів, чого суб`єкт владних повноважень, яким в даному випадку - відповідач, не зробив.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач за подання даної позовної заяви сплатила судовий збір у розмірі 908,00 грн згідно квитанції №45165 від 02.11.2021 (арк. справи 1), а отже, такі судові витрати підлягають до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Козівського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Козівського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Яцини Марії Михайлівни від 27 жовтня 2021 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні №66777196 в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Козівського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп. сплаченого судового збору згідно квитанції №45165 від 02.11.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач: - Козівський відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження: вул. Дорошенка, 3, смт. Козова, Козівський район, Тернопільська область, 47601, );

третя особа: - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) .

Головуючий суддя Мірінович У.А.