Справа № 620/18124/21
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 грудня 2021 року м. Чернігів Справа № 620/18124/21

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Бородавкіна С.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

08.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми) та просить:

- визнати дії та протиправну бездіяльність ГУПФУ в Чернігівській області, а дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми) непрофесійними;

- скасувати постанову державного виконавця від 01.09.2021 ВП №59971569 про закінчення виконавчого провадження та вчинити дії для виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду по справі 620/431/19, згідно виконавчого листа від 30.08.2019;

- визначити борг стосовно компенсації грошових коштів згідно індексу споживчих цін (індексу інфляції) за час несвоєчасних виплат за період з 01.01.2016 по серпень 2021 року ГУПФУ в Чернігівській області на його користь у сумі 21572,27 грн.;

- зобов`язати ГУПФУ в Чернігівській області згідно виконавчого листа від 30.08.2019 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду по справі 620/431/19 від 21.03.2019 здійснити нарахування та негайно виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю пенсійних виплат, які нараховані за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 включно, на суму 77276,23 грн., та несплачену за весь час несвоєчасних виплат;

- встановити судовий контроль (змінити спосіб стягнення) на виконання судового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду по справі 620/431/19 від 21.03.2019, шляхом зобов`язання ГУПФУ в Чернігівській області надати у 30 денний строк звіт, з моменту набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень пунктів 4 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд вважає, що позивачу слід відмовити у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог, з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Нормами частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до змісту позовної заяви та доданих до неї документів, спірні правовідносини виникли у зв`язку із неналежним виконанням ГУПФУ в Чернігівській області, на переконання позивача, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 №620/431/19, а саме: невірного розрахунку заборгованості по пенсії, яка має бути виплачена за період з 01.01.2016 по серпень 2021 року.

У свою чергу, відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами статей 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів накладення штрафу (частина друга статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду (частина перша статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд звертає увагу, що зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України (статті 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за Кодексом адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання судових рішень у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у рішеннях від 16 січня 2019 року у справі №686/23317/13-а та від 06 лютого 2019 року у справі №816/2016/17.

Проаналізувавши предмет позову у справі №620/18124/21, суд дійшов висновку, що частина позовних вимог фактично спрямована на виконання іншого судового рішення (рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 №620/431/19). Тобто, обраний позивачем у цій справі спосіб захисту є одним із способів виконання вищевказаного рішення. Отже, спір у справі частково є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що дана обставина, згідно із пунктом 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись статтями 170, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про:

визнання дій та протиправної бездіяльності ГУПФУ в Чернігівській області протиправними;

визначення боргу стосовно компенсації грошових коштів згідно індексу споживчих цін (індексу інфляції) за час несвоєчасних виплат за період з 01.01.2016 по серпень 2021 року ГУПФУ в Чернігівській області на його користь у сумі 21572,27 грн.;

зобов`язання ГУПФУ в Чернігівській області згідно виконавчого листа від 30.08.2019 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду по справі 620/431/19 від 21.03.2019 здійснити нарахування та негайно виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю пенсійних виплат, які нараховані за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 включно, на суму 77276,23 грн., та несплачену за весь час несвоєчасних виплат;

встановлення судового контролю (зміни способу стягнення) на виконання судового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду по справі 620/431/19 від 21.03.2019, шляхом зобов`язання ГУПФУ в Чернігівській області надати у 30 денний строк звіт, з моменту набрання рішенням законної сили відмовити.

Попередити позивача, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складений 20.12.2021.

Суддя С.В. Бородавкіна