Справа № 802/112/18-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/112/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Богоніс Михайло Богданович

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

21 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Шпикуляк Ю.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Глінчук К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Міністерства юстиції України, Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В січні 2018 року арбітражний керуючий ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач 1, МЮУ, скаржник), Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі - відповідач 2, ГТУЮ у Вінницькій області), в якому просив:

1.1. визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №45/5 від 05.01.2018 про зупинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 ;

1.2. визнати неправомірними дії Головного управління юстиції у Вінницькій області по складанню Акту позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.10.2017 №29;

1.3. визнати незаконним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючого санацією, ліквідаторів) від 06.12.2017, яке оформлене протоколом, в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого на підставі подання №1046 від 14.11.2017;

1.4. зобов`язати Міністерство юстиції України внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України інформацію про відновлення дії свідоцтва ОСОБА_1 про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №192 від 26.02.2013.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги про скасування прийнятих щодо нього у дисциплінарному провадженні актів індивідуальної дії ОСОБА_1 зазначив, що він здійснює діяльність арбітражного керуючого та виконував функції по ліквідації ВАТ «Керамік». Рішенням Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючого санацією, ліквідаторів) від 06.12.2017 його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» при здійсненні функцій ліквідатора ВАТ «Керамік». В подальшому оскаржуваним наказом Міністерство юстиції України зупинено його діяльність та анульовано свідоцтво арбітражного керуючого.

3. Позивач вважає протиправними прийняті відповідачами рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності виходячи із таких мотивів:

3.1. висновки акту позапланової перевірки проведеної за скаргою УПФ України у м. Вінниці ґрунтуються на припущеннях;

3.2. відсутні підстави вважати, що відкликання арбітражним керуючим касаційної скарги на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2015 у справі № 127/6502/14-ц є порушенням норм ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»;

3.3. застосоване дисциплінарне стягнення не можна вважати адекватним, таким, що ґрунтується на встановлених під час перевірки фактах, враховує ступінь вини арбітражного керуючого та всебічно встановлених обставинах щодо предмета перевірки.

4. правомірність дій по складанню Акту позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого позивач обґрунтовує тим, що Комісія не повно дослідила обставини порушення, вчинення якого йому поставлено у вину, не проаналізувала його пояснення та заперечення, у Акті викладено довільне трактування нормативно - правових актів, не вказано яких саме обов`язкових дій не вчинив арбітражний керуючий спрямованих на пошук майна боржника і як підсумок незаконно погодилася із аргументами скаржника (УПФ України у м. Вінниці) про вчинення ним дисциплінарного проступку у спосіб відкликання касаційної скарги на рішення Апеляційного суду Вінницької області, що кваліфіковано як порушення норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» які не підлягають усуненню.

5. Позовні вимоги про зобов`язання Міністерства юстиції України внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України інформацію про відновлення дії свідоцтва ОСОБА_1 про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) мотивовані тим, що у Реєстр внесено запис про те, що Свідоцтво позивача «не діє». Тому для повного захисту прав та інтересів ОСОБА_1 у випадку задоволення позову та поновлення його статусу арбітражного керуючого Міністерство слід зобов`язати внести у Реєстр інформацію про відновлення дії свідоцтва № 192 від 26.02.2013.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. 31 серпня 2021 року рішенням Вінницького окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено.

7. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 45/5 від 05.01.2018 "Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 ".

8. Зобов`язано Міністерство юстиції України внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України відомості про відновлення дії свідоцтва ОСОБА_1 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 192 від 26.02.2013.

9. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

10. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1233,40 грн. (одна тисяча двісті тридцять три гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

11. Апелянт-1 Міністерство юстиції України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

11.1 Апелянт-1 вказав, що заперечує аргументи позивача про порушення строків притягнення його до дисциплінарної відповідальності також акцентує увагу на тому, що перевірка позивача проведена у повній відповідності із нормами Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 27.06.2013 № 1284/5. Просить врахувати, що перевіркою об`єктивно встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку який є підставою для застосування дисциплінарного стягнення та, як наслідок, внесення до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України інформації про анулювання дії свідоцтва ОСОБА_1 про право здійснення діяльності арбітражного керуючого № 192 від 26.02.2013.

12. Апелянт-2 Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

12.1 Апелянт-2 вказав, що за результатами позапланової перевірки арбітражного керуючого виявлено порушення, яке є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення. Суть дисциплінарного проступку полягала у тому, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 відкликавши касаційну скаргу ВАТ "Керамік" на рішенням апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2015 у справі № 127/6502/14-ц не вжив всіх заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, а також заходів щодо формування ліквідаційної маси ВАТ "Керамік", чим порушено права кредиторів на задоволення своїх вимог у межах справи про банкрутство ВАТ "Керамік", чим грубо порушено вимоги абзаців сьомого та тринадцятого частини першої статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (порушення усуненню не підлягає).

12.2. Зазначає, що ознаки цього дисциплінарного проступку та обставини його вчинення повно встановлені під час позапланової перевірки арбітражного керуючого та відображені у Акті складеному як результат проведення перевірки. Під час проведення перевірки позивача, Дисциплінарною комісією всебічно та повно проаналізовано обставини вчиненого позивачем порушення, що спростовує твердження позивача про протиправність дій відповідача в процесі перевірки.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

13. З інформації розміщеної на публічному сайті Єдиного реєстру арбітражних керуючих встановлено, що на підставі наказу Міністерства юстиції України від 31.01.2013 № 202/5 ОСОБА_1 набув статус арбітражного керуючого, про що йому видано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за №192 від 26.02.2013.

14. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 02.04.2010 за заявою Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці порушено провадження у справі №10/4-10 про банкрутство ВАТ "Керамік" (м. Вінниця, пров. Цегельна. 12).

15. 14.06.2012 Господарським судом Вінницької області винесено постанову про визнання ВАТ "Керамік" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Лещенка А.М (справа № 10/47-10).

16. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 31.10.2013 у справі № 10/47-10 задоволено заяву арбітражного керуючого (ліквідатора) Лещенка Анатолія Михайловича та визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 14.07.2009 р., укладеного між ВАТ "Керамік" та ПП "Компанією "Володимирський масив" (, вул. Соборна, 1, м. Вінниця, 21018). Зобов`язано ПП "Компанію "Володимирський масив" повернути ВАТ "Керамік" майно, а саме: комплекс, нежитлові будівлі та споруди, що складаються з: будівлі адмінкорпусу, позначеної на плані літерою "А", загальною площею 2915,6 кв.м.; будівлі прохідної, позначеної на плані літерою "Б", загальною площею 235,9 кв.м.; будівлі прохідної позначеної на плані літерою "В", загальною площею 111,5 кв.м.; будівлі побутового корпусу, позначеної на плані літерою "Д", загальною площею 563,4 кв.м.; гаражів, позначених на плані літерою "Е", загальною площею 109,9 кв.м.; будівлі овочесховища, позначеної на плані літерою "Г", загальною площею 60,7 кв.м.; будівлі їдальні, позначеної на плані літерою "Ж", загальною площею 1517,4 кв.м; будівлі ГРП, позначеної на плані літерою "З", загальною площею 18,3 кв.м.; ангару, позначеного на плані літерою "Л", загальною площею 320,8 кв.м.; будівлі складу ДОП, позначеної на плані літерою "М", загальною площею 256,9 кв.м.; будівлі майолікового цеху - незавершене будівництво готовністю 83%, позначеної на плані літерою "П"; складу, позначеного на плані літерою "Р", загальною площею 135,5 кв.м.; операторської, позначеної на плані літерою "С", загальною площею 4,5 кв.м.; будівлі гаражу, позначеної на плані літерою "Т", загальною площею 653,1 кв.м.; будівлі гаражу, позначеної на плані літерою "У"; будівлі газових підтопок, позначеної на плані літерою "X", загальною площею 13145,6 кв.м.; вагової, позначеної на плані літерою "Щ", загальною площею 15,0 кв.м.; будівлі рихтовочного цеху - незавершене будівництво, позначеної на плані літерою "Ц"; будівлі відділу прийому глини - незавершене будівництво, позначеної на плані літерою "Ч"; відкрижуваним наказом Міністерство юстиції України зупинено його діяльність та анульовано свідоцтво арбітражного керуючого.

17. Ухвала Господарського суду Вінницької області від 31.10.2013 у справі № 10/47-10 набрала законної сили на підставі постанови Вищого господарського суду України від 18.03.2014 (а.с. 149-150, т. 1).

18. В цей час, 14.11.2013 року на підставі Договору іпотеки від 01.12.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу за реєстровим № 2515 (зі змінами відповідно до Договору про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки від 13.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу за реєстровим № 1613) право власності на вищевказане нерухоме майно було зареєстровано за ОСОБА_2 у порядку позасудового врегулювання відносин між Іпотекодавцем (ПП "Компанія "Володимирський Масив") та Іпотекодержателем ( ОСОБА_2 ).

19. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.07.2014 у справі № 127/6502/14-ц задоволено позов ВАТ "Керамік" в особі арбітражного керуючого Лещенка А.М. до ОСОБА_2 та витребувано із незаконного володіння останнього на користь ВАТ "Керамік" вказаний вище комплекс нежитлових будівель та споруд, що був предметом договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.07.2009 (а.с. 151-153).

20. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.07.2014 у справі № 127/6502/14-ц неодноразово переглядалося у апеляційному порядку, а рішення суду апеляційної інстанції були предметом касаційного оскарження (рішення Апеляційного суду Вінницької області від 20.08.2014 скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.12.2014, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції; ухвала Апеляційного суду Вінницької області від 17.02.2015 та ухвала Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.05.2015 про її скасування і направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції) (а.с. 154-170, т. 1).

21. Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2015 у справі № 127/6502/14-ц апеляційні скарги ОСОБА_2 та Приватного підприємства "Компанія "Володимирський масив" задоволено, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.07.2014 скасовано та відмовлено у задоволенні позову ВАТ "Керамік", в особі арбітражного керуючого ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Керамік" Лещенка А.М. до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПП "Компанія "Володимирський масив", про витребування майна з чужого незаконного володіння (а.с. 171-174, т. 1).

22. Арбітражний керуючий ліквідатор ВАТ "Керамік" Лещенко А.М. із рішенням апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2015 не погодився та оскаржив його у касаційному порядку (а.с. 186-189, т.1).

23. В цей час, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 19.10.2015 у справі № 10/47-10 відмовлено в задоволенні позову ПП "Компанія "Володимирський масив" до ВАТ "Керамік" про застосування наслідків недійсності правочину (двосторонню реституцію) щодо визнаного недійсним договору купівлі-продажу від 14.07.2009 року, укладеного між ВАТ "Керамік" та ПП "Компанія "Володимирський масив" (а.с. 175-179, т. 1).

24. Своє рішення Господарський суд Вінницької області мотивував тим, що нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не перебуває у власності ПП "Компанія "Володимирський масив" та знаходиться у власності фізичної особи - ОСОБА_2 , тому позивач наразі не в змозі виконати зобов`язання в зв`язку із визнанням недійсним договору купівлі - продажу від 14.07.2009 року та повернути ВАТ "Керамік" відповідне майно.

25. При цьому господарський суд встановив, що ПП "Компанія "Володимирський масив" сплатило ВАТ "Керамік" грошові кошти в сумі 10 550 446,59 грн. на виконання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.07.2009 року (а.с. 178-зворот, т.1).

26. За наведених обставин, господарський суд дійшов висновку, що застосування наслідків недійсності правочину (двосторонньої реституції) щодо визнаного недійсним договору купівлі - продажу від 14.07.2009 року, яке полягає у зобов`язанні кожної зі сторін повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину та повернення сторін у первісний стан, який мав місце до вчинення недійсного правочину є неможливим, а тому господарським судом відмовлено в задоволенні позову ПП "Компанія "Володимирський масив" в повному обсязі.

27. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 12.05.2016 припинено повноваження арбітражного керуючого (ліквідатора) Лещенка А.М. та призначено ліквідатором по справі № 10/47-10 про банкрутство ВАТ "Керамік" арбітражного керуючого ОСОБА_1 (а.с. 180-181, т.1).

28. 17.05.2016 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ надійшла заява ВАТ "Керамік" в особі арбітражного керуючого - ліквідатора ВАТ "Керамік" ОСОБА_1 від 16.05.2016 про відмову від раніше поданої ВАТ "Керамік" в особі арбітражного керуючого - ліквідатора ВАТ "Керамік" Лещенка А.М., касаційної скарги на рішення апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2015 по справі № 127/6502/14-ц (а.с. 184-185).

29. Як наслідок, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.06.2016 задоволено заяву ВАТ "Керамік" в особі арбітражного керуючого - ліквідатора ВАТ "Керамік" ОСОБА_1 та закрито касаційне провадження (а.с. 182 - 183, т. 1).

30. Не погодившись із діями арбітражного керуючого щодо відмови від касаційної скарги, один із кредиторів та ініціатор справи про банкрутство ВАТ "Керамік" - Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці звернулося до Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області із листом від 19.04.2017 № 2046/06-32-1/09 про проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 .

31. Звернення Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці від 19.04.2017 № 2046/06-32-1/09 стало підставою для проведення позапланову невиїзну перевірку діяльності позивача.

32. У період з 17.10.2017 по 19.10.2017 на підставі доручення Міністерства юстиції України Головним територіальним управління юстиції у Вінницькій області було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 з питань додержання ним Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та іншого законодавства з питань банкрутства ВАТ "Керамік" з питань, викладених у листі Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці від 19.04.2017 № 2046/06-32-1/09.

33. За результатами перевірки складено Довідку № 21 від 19.10.2017, в якій зафіксовані такі порушення:

33.1. відкликавши касаційну скаргу ВАТ "Керамік" ОСОБА_1 не вжито всіх заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, а також заходів щодо формування ліквідаційної маси ВАТ "Керамік", чим порушено права кредиторів на задоволення своїх вимог у межах справи про банкрутство ВАТ "Керамік", чим грубо порушено вимоги абзаців сьомого та тринадцятого частини першої статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (порушення усуненню не підлягає);

33.2. арбітражний керуючий ОСОБА_1 не надав копії протоколів засідань комітету кредиторів ВАТ "Керамік" з дати призначення арбітражного керуючого ОСОБА_1 ліквідатором боржника та документів, що підтверджують погодження комітетом кредиторів рішення про відкликання для доопрацювання касаційної скарги від 10.08.2015 № 02-03/318, чим порушив вимоги ч. 12 ст. 30 Закону (порушення підлягає усуненню та в подальшому було усунуто (а.с.193-204, т.1).

34. В подальшому Головним територіальним управління юстиції у Вінницькій області складено Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.10.2017 № 29, яким зафіксовано, що за результатами перевірки виявлено порушення, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до дисциплінарної комісії подання про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень.

35. 01.11.2017 Головним територіальним управління юстиції у Вінницькій області направлено до Міністерства юстиції України пропозицію №10985/5/0-17 щодо внесення до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) подання про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення на підставі акту позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.10.2017 №29 (а.с. 233 - 235, т. 1).

36. 14.11.2017 в.о. директора Департаменту з питань судової роботи та банкрутства внесено до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) подання № 1046 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення (а.с. 31, т.2).

37. 06.12.2017 відбулося засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), на якому розглянуто подання Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України № 1046 від 14.11.2017.

38. На засіданні Дисциплінарної комісії прийнято рішення від 06.12.2017 № 66/12/17 у формі протоколу та вирішено внести до Міністерства юстиції України подання про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) (а.с. 55-58, т.2).

39. На підставі рішення у формі протоколу № 66/12/17 від 06.12.2017 оформлено подання № 788 від 06.12.2017 та вирішено направити його до Міністерства юстиції України для складення проекту наказу про анулювання свідоцтва № 192 від 26.02.2013 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, виданого ОСОБА_1 (а.с. 36, т.2).

40. В подальшому, Міністерством юстиції України прийнято наказ № 45/5 від 05.01.2018 "Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією. Ліквідатора), виданого ОСОБА_1 " (а.с. 39, т.2).

41. Цим Наказом вирішено анулювати видане позивачу свідоцтво № 192 від 26.02.2013, а Департаменту з питань судової роботи та банкрутства забезпечити внесення запису про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

42. Позивач вважав протиправними та просив скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючого санацією, ліквідаторів) від 06.12.2017, яке оформлене протоколом № 66/12/17 в частині яка стосується його прав та інтересів, а також наказ Міністерства юстиції України № 45/5 від 05.01.2018.

43. Також вважав, що дії по складанню Акту позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.10.2017 № 29 є неправомірними оскільки перевірка, на його думку, не була об`єктивною.

44. Оскільки реалізація наказу Міністерства юстиції України № 45/5 від 05.01.2018 призвела до внесення у Реєстр запису про припинення дії його свідоцтва №192 від 26.02.2013, просив зобов`язати Мін`юст вчинити дії з метою відновлення дії свідоцтва.

45. При первинному розгляді цієї справи суд першої інстанції частково задовольняючи позов, виходив із того, що застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) не можна визнати таким, що ґрунтується на встановлених фактах, враховує ступінь вини арбітражного керуючого та вчинених ним дій.

46. Як наслідок, суд дійшов висновку про необґрунтованість застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

47. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області задоволено частково, а рішення суду першої інстанції змінено в частині мотивів. В решті рішення залишено без змін.

48. Змінюючи постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції, що, відкликавши касаційну скаргу ВАТ "Керамік" без погодження на те із комітетом кредиторів, позивач порушив вимоги Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Однак, мотивуючи часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про застосування Дисциплінарною комісією до позивача дисциплінарного стягнення, що перевищує міру відповідальності за вчинений проступок, що, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, є втручанням у дискреційні повноваження.

49. Крім того, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є протиправним, оскільки при його прийнятті апелянтом порушено строки притягнення до відповідальності.

50. Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції і направляючи справу на новий розгляд Верховний Суд у постанові від 29.04.2021 як підставу для такого рішення зазначив, що як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції, при постановленні рішень, не дослідили протоколи засідань комітету кредиторів у їх хронологічному порядку та не надали їм оцінку; не встановили наявність чи відсутність активних дій позивача щодо повідомлення кредиторів про намір відкликати касаційну скаргу та належності їх сповіщення про дане засідання і не надали їм оцінку; не з`ясували, яке саме рішення повинно було бути оскаржене в касаційному порядку, та як саме відкликання касаційної скарги становило склад порушення позивачем, зафіксоване в Акті позапланової перевірки.

51. Окрім того, суди попередніх інстанцій, підтримуючи позицію щодо задоволення позову, не перевірили обґрунтованість тверджень, на які посилався позивач, як на підставу відсутності доцільності подання касаційної скарги, зокрема, завершальність процедури ліквідації, відсутність майна та грошових коштів банкрута, та чи дійсно в ухвалі Господарського суду Вінницької області від 19.10.2015 по справі №10/47-10 встановлені обставини, вказані позивачем, як такі, що мають істотне значення при вирішенні питання обґрунтованості касаційної скарги ВАТ "Керамік" від 10.08.2015 за №02-03/318, обмежившись, при цьому цитуванням вказаного доводу арбітражного керуючого.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

52. Апелянт-1 зазначив, що згідно Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий зобов`язаний вживати заходів щодо захисту майна боржника, у спірному випадку ВАТ «Керамік». Натомість, відкликання ОСОБА_1 касаційної скарги на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2015 у справі № 127/6502/14-ц спричинило негативні наслідки для боржника, адже призвело до того, що заходи спрямовані на пошук майна боржника виявилися неповними.

53. Позивач вказав, що він здійснює діяльність арбітражного керуючого та виконував функції по ліквідації ВАТ «Керамік». Рішенням Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючого санацією, ліквідаторів) від 06.12.2017 його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» при здійсненні функцій ліквідатора ВАТ «Керамік». В подальшому оскаржуваним наказом Міністерство юстиції України зупинено його діяльність та анульовано свідоцтво арбітражного керуючого.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

54. Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-XII (далі - Закон від 14.05.1992 № 2343-XII).

55. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 22.12.2011 № 4212-VI (набрав чинності 18.01.2013) Закон від 14.05.1992 № 2343-XII викладено в новій редакції.

56. Однак, згідно п. 1-1 Розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 22.12.2011 № 4212-VI, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

57. До вказаних правовідносин щодо виконання позивачем своїх обов`язків як арбітражного керуючого ВАТ «Керамік» застосовуються положення Закону від 14.05.1992 № 2343-XII у редакції до внесення у нього змін Законом від 22.12.2011 № 4212-VI, адже провадження у справі про банкрутство ВАТ «Керамік» порушено ухвалою Господарського суду Вінницької області від 02.04.2010.

58. У свою чергу правовідносини пов`язані із здійсненням щодо арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного провадження унормовують положення Закону які діяли в період із 19.04.2017 (дата подання скарги щодо позивача) по 05.01.2018 (дата прийняття спірного наказу про анулювання свідоцтва).

59. Іншими нормативно - правовими актами, що регулюють спірні правовідносини є Наказ Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів)» від 27.06.2013 № 1284/5 (втратив чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції № 3928/5 від 06.12.2019), Наказ Міністерства юстиції України «Про затвердження Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів)» від 11.01.2013 № 81/5 (втратив чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 25 вересня 2019 року № 2993/5), Наказ Міністерства юстиції України «Про отримання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)» від 14.01.2013 № 93/5 (втратив чинність (згідно з наказом Міністерства юстиції України від 13 серпня 2019 року № 2535/5).

60. Закон від 14.05.1992 № 2343-XII встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

61. Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII, арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

62. Відповідно до ч. 2-5 ст. 107 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII, арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

63. Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

64. Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

65. Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

66. Статтею 109 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII передбачено, що дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

67. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

68. Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

69. Про накладення на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

70. В силу п. 5 ч. 1 ст. 112 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII, накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є підставою для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

71. Основи процедури припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) врегульовані ст. 113 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII.

72. Нею передбачено, що у разі наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання. Державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

73. Рішення державного органу з питань банкрутства про позбавлення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) може бути оскаржено арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дію.

74. Згідно п. 7.1 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів)» від 27.06.2013 № 1284/5 (чинного на момент притягнення позивача до відповідальності), однією із підстав для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення є грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута).

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

75. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданих апеляційних скарг, Апеляційний Суд виходить з наступного.

76. Судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до відповідальності та прийняття рішення про позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) стало грубе порушення ст. 25 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII, яке полягало у відмові без згоди комітету кредиторів від касаційної скарги поданої в інтересах ВАТ «Керамік» на рішення апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2015 по справі № 127/6502/14-ц.

77. Аналіз норми п. 7.1 Порядку від 27.06.2013 № 1284/5 яка стала підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення дає підстави для висновку, що ознаками об`єктивної сторони передбаченого нею складу дисциплінарного проступку арбітражного керуючого є:

1) дії щодо грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень;

2) наслідки у вигляді грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута).

78. Тобто, дисциплінарний проступок вчинення якого поставлено у вину позивачу характеризується матеріальним складом, а тому обов`язковою його ознакою є не лише діяння щодо грубого порушення законодавства, але й настання наслідків у вигляді грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута).

79. Надаючи оцінку висновкам, які стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та прийняття щодо нього рішення про позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) колегія суддів зазначає наступне.

80. Грубе порушення позивачем законодавства з питань банкрутства, на думку апелянта, полягало у відмові арбітражного керуючого без згоди комітету кредиторів від касаційної скарги, поданої в інтересах ВАТ «Керамік» на рішення апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2015 по справі № 127/6502/14-ц.

81. Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції у цій справі, та направляючи справу на новий розгляд, у постанові від 29 квітня 2021 року Верховний Суд зазначив, що суди при обґрунтуванні своїх висновків не встановили наявність чи відсутність активних дій позивача щодо повідомлення кредиторів про намір відкликати касаційну скаргу та належності їх сповіщення про дане засідання і не надали їм оцінку.

82. З метою дослідження вказаних обставин при новому розгляді справи суд першої інстанції ухвалою від 10.06.2021 витребував в учасників комітету кредиторів (Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь»:

1. інформацію про те, чи повідомляв ліквідатор ВАТ «Керамік» - арбітражний керуючий ОСОБА_1 представників комітету кредиторів про засідання комітету кредиторів ВАТ «Керамік» яке було призначено на 16.05.2016 та про порядок денний такого засідання. У випадку повідомлення про вказане засідання - надати докази повідомлення.

2. Інформацію про те, чи інформував ліквідатор ВАТ «Керамік» - арбітражний керуючий ОСОБА_1 представників комітету кредиторів про намір відкликання касаційної скарги Відкритого акціонерного товариства «Керамік» на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2015 у справі № 127/6502/14.

3. Інформацію про причини неприбуття представників Управління Пенсійного фонду України у місті Вінниця, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на засідання комітету кредиторів ВАТ «Керамік» яке було призначено на 16.05.2016.

83. Окрім цього, суд першої інстанції запропонував позивачу надати докази вчинення дій з метою повідомлення кредиторів про засідання комітету, яке було призначено на 16.05.2016.

84. На виконання ухвали суду першої інстанції Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «Банк «Київська Русь» з ринку листом від 14.06.2021 повідомив про відсутність можливості надати витребувану інформацію (а.с. 19-20, т.4).

85. Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (правонаступник Управління Пенсійного фонду України у місті Вінниця) листом від 24.06.2021 повідомило, що у матеріалах справи, що була створена в Управлінні відсутні будь - які документи, які б підтверджували факт повідомлення ОСОБА_1 . Управління про засідання комітету кредиторів призначене на 16.05.2016 та про його порядок денний (а.с. 24-25, т. 4).

86. ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» запитуваної інформації не надало, однак з огляду на необізнаність двох із трьох кредиторів про призначене на 16.05.2016 засідання, факт інформування Товариства не має визначального значення оскільки в силу ч. 4, 9 ст. 16 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII, відсутність двох із трьох вказаних кредиторів на засіданні комітету із урахуванням їх частки виключало можливість його проведення та прийняття будь яких рішень.

87. Позивач у судовому засіданні повідомляв, що повідомлення кредиторів здійснювалася у телефонному режимі, однак жодних письмових доказів такого повідомлення (телефонограми, трекінг телефонних дзвінків, тощо) не надав, пояснивши це тим, що такі документи (докази) з огляду на значний проміжок часу, що минув від 16.05.2016, у нього не збереглися.

88. Отже, при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено фактів вчинення позивачем активних дій з метою повідомлення кредиторів про призначене на 16.05.2016 засідання та про намір відкликати касаційну скаргу.

89. Однак, на думку колегії суддів, та обставина, що позивач не повідомляв комітет кредиторів про намір відкликання касаційної скарги і з цього приводу комітетом не приймалося окремого рішення не є підставою для висновку, про вчинення позивачем грубого порушення законодавства з питань банкрутства.

90. Визначаючись щодо кваліфікації вчинених позивачем дій (бездіяльності), колегія суддів враховує, що згідно ч. 5 ст. 3-1 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII, арбітражний керуючий зобов`язаний здійснювати заходи щодо захисту майна боржника.

91. Частиною 6 ст. 3-1 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII передбачено, що при реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

92. Невиконання або неналежне виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, що завдало значної шкоди боржнику чи кредиторам, може бути підставою для анулювання його ліцензії (ч. 10 ст. 3-1 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII).

93. Нормою ч. 11 ст. 3-1 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII передбачено, що невиконання або неналежне виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов`язків, про що господарський суд виносить ухвалу.

94. Згідно положень абз. 7 та 13 ч. 1 ст. 25 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII, (про порушення позивачем яких йдеться у матеріалах позапланової перевірки), ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу (абз. 7) та вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб (абз. 13).

95. Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII, з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

Аналізуючи текст процитованих норм Закону від 14.05.1992 № 2343-XII, суд зазначає, що такі містять правила загального характеру, визначають повноваження арбітражного керуючого і передбачають, що при виконанні своїх повноважень арбітражний керуючий повинен діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів. Нормами закону, які на думку відповідачів позивачем порушено, не передбачено обов`язку арбітражного керуючого погоджувати із комітетом кредиторів питання про оскарження рішень судів у процедурі банкрутства як і питання про реалізацію процесуальних прав касатором на стадії касаційного перегляду рішень, які пов`язані із правами та інтересами банкрута.

96. Виконуючи на підставі ч. 2 ст. 25 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII функції керівника (органу управління) юридичної особи - банкрута, арбітражний керуючий вправі самостійно приймати рішення щодо здійснення покладених на нього законом повноважень (крім випадків прямо передбачених законом, до прикладу укладення арбітражним керуючим значних угод боржника), діючи при цьому з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

97. Правильність таких висновків підтверджується й аналізом повноважень комітету кредиторів банкрута. Зокрема, згідно ч. 8 ст. 16 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII, до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про: вибори голови комітету; скликання зборів кредиторів; підготовку та укладення мирової угоди; внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника; звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), надання згоди на укладення арбітражним керуючим значних угод боржника чи угод боржника, щодо яких є заінтересованість; інші питання, передбачені цим Законом.

98. У роботі комітету має право брати участь з правом дорадчого голосу арбітражний керуючий, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю та при необхідності представник органу, уповноваженого управляти майном боржника, представник органу місцевого самоврядування. Тлумачення норм ч. 8 ст. 16 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII дає підстави для висновку, що комітет кредиторів не наділений повноваженнями приймати обов`язкові для арбітражного керуючого рішення про оскарження рішень судів у процедурі банкрутства та рішення, які б впливали на реалізацію арбітражним керуючим інших процесуальних прав при розгляді справ у суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції.

99. Тому доводи апелянта про те, що відмовившись від касаційної скаргу ВАТ «Керамік» без погодження на те із комітетом кредиторів, позивач порушив вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не ґрунтуються на законі, адже він не містить норм, які б зобов`язували арбітражного керуючого погоджувати дію про відмову від касаційної скарги із комітетом кредиторів, як і норм про заборону вчинення таких процесуальних дій без згоди комітету кредиторів.

100. Відтак, сам факт відкликання позивачем касаційної скарги на рішення апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2015 по справі № 127/6502/14-ц не є порушенням норм Закону від 14.05.1992 № 2343-XII.

101. Як встановлено колегією суддів, у довідці № 21 від 19.10.2017 зроблено висновок, що відкликавши касаційну скаргу ВАТ «Керамік» ОСОБА_1 не вжито всіх заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, а також заходів щодо формування ліквідаційної маси ВАТ «Керамік», чим порушено права кредиторів на задоволення своїх вимог у межах справи про банкрутство ВАТ «Керамік», чим грубо порушено вимоги абзаців сьомого та тринадцятого частини першої статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (порушення усуненню не підлягає) (а.с.193-204, т.1).

102. Аналогічний висновок міститься в Акті позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.10.2017 № 29 (а.с. 225-231, т.1).

103. Відповідно до п. 6.6. Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 27.06.2013 № 1284/5, акт перевірки складається з вступної, описової та резолютивної частин.

104. Згідно п. 6.6.2 Порядку від 27.06.2013 № 1284/5, в описовій частині акта перевірки містяться інформація про виявлені під час перевірки порушення, які наводяться відповідно до резолютивної частини Довідки, оцінка пояснень, зауважень, заперечень і документів, наданих арбітражним керуючим, та усунення арбітражним керуючим зазначених у Довідці порушень.

105. У резолютивній частині акта перевірки комісією з урахуванням довідки та пояснень, зауважень, заперечень і документів, наданих арбітражним керуючим, або усунених порушень, а також Висновку (у разі якщо територіальний орган з питань банкрутства було зобов`язано надіслати Довідку до Мін`юсту для проведення її аналізу) робиться висновок щодо наявності (відсутності) порушень законодавства з питань банкрутства в діяльності арбітражного керуючого.

106. У разі виявлення за результатами перевірки порушень у резолютивній частині акта перевірки зазначаються всі порушення з посиланням на конкретні структурні одиниці нормативно-правових актів. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів не допускається. Порушення, усунені арбітражним керуючим до моменту складання акта перевірки, вважаються такими, що не вчинені, та в резолютивній частині акта перевірки не вказуються (п. 6.6.3 Порядку від 27.06.2013 № 1284/5).

107. На переконання колегії суддів, вжите у Акті позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.10.2017 № 29 формулювання висновку про те, що відкликавши касаційну скаргу ВАТ «Керамік» ОСОБА_1 не вжито всіх заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, а також заходів щодо формування ліквідаційної маси ВАТ «Керамік», чим порушено права кредиторів на задоволення своїх вимог у межах справи про банкрутство ВАТ «Керамік», чим грубо порушено вимоги абзаців сьомого та тринадцятого частини першої статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», не відповідає п. 6.6.3 Порядку від 27.06.2013 № 1284/5.

108. Колегія суддів зазначає, що відкликання позивачем вказаної касаційної скарги не вважається порушенням статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», тим паче грубим порушенням, як зазначено апелянтом.

109. Висновки Акту перевірки, на думку колегії суддів, свідчать про довільне трактування контролюючим органом правових наслідків відмови від касаційної скарги на рішення апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2015 по справі № 127/6502/14-ц та набрання цим рішенням законної сили. Зокрема, про неповноту проведеної перевірки свідчить той факт, що у Акті не наведено аналізу заходів, вжиття яких, на думку апелянта, відповідало б його уявленню про повноту вчинення дій спрямованих на виявлення, пошук та повернення майна боржника, натомість у тексті Довідки та Акту ним вживається «всіх заходів», без їх конкретизації.

110. Як зазначалося вище, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони дисциплінарного проступку вчинення якого поставлено у вину позивачу є настання наслідків у вигляді грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута) (п. 7.1 Порядку від 27.06.2013 № 1284/5).

111. Однак у Акті позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.10.2017 № 29 взагалі не провів аналізу наслідків відмови позивача від касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2015 по справі № 127/6502/14-ц які настали для ВАТ «Керамік» чи його кредиторів, зробивши висновок лише про грубе порушення позивачем вимог абз. 7 та 13, ч. 1 ст. 25 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII.

112. Застосувавши до позивача найбільш суворий вид дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) відповідач належно не мотивував своє рішення, що проявляється у відсутності в Акті від 30.10.2017 № 29 детального опису об`єктивної сторони дисциплінарного проступку, адже до дослідження його наслідків відповідач взагалі не вдавався.

113. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані вище порушення характеризують рішення апелянта про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності як неправомірне.

114. До того ж, колегією суддів досліджено предмет спору у справі № 127/6502/14-ц та наслідки прийнятих у ній рішень та встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.07.2014 у справі № 127/6502/14-ц задоволено позов ВАТ «Керамік» в особі арбітражного керуючого Лещенка А.М. до ОСОБА_2 та витребувано із незаконного володіння останнього на користь ВАТ «Керамік» вказаний вище комплекс нежитлових будівель та споруд, що був предметом договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.07.2009 (а.с. 151-153).

115. Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2015 у справі № 127/6502/14-ц апеляційні скарги ОСОБА_2 та ПП «Компанія «Володимирський масив» задоволено, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.07.2014 скасовано та відмовлено у задоволенні позову ВАТ «Керамік», в особі арбітражного керуючого ліквідатора ВАТ «Керамік» Лещенка А.М. до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПП «Компанія «Володимирський масив», про витребування майна з чужого незаконного володіння (а.с. 171-174, т. 1).

116. Арбітражний керуючий ліквідатор ВАТ «Керамік» Лещенко А.М. із рішенням апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2015 не погодився та оскаржив його у касаційному порядку (а.с. 186-189, т.1).

117. Очевидним є те, що арбітражний керуючий ВАТ «Керамік», подаючи касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2015, переслідував ціль захисту майнового інтересу банкрута, зміст якого полягав у поверненні із володіння ОСОБА_2 відчужених на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.07.2009 ВАТ «Керамік» в користь підприємства «Компанія «Володимирський масив» та в подальшому переданого на підставі договору іпотеки у власність ОСОБА_2 комплексу нежитлових будівель та споруд.

118. 17.05.2016 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ надійшла заява ВАТ «Керамік» в особі арбітражного керуючого - ліквідатора ВАТ «Керамік» ОСОБА_1 від 16.05.2016 про відмову від раніше поданої ВАТ «Керамік» в особі арбітражного керуючого - ліквідатора ВАТ «Керамік» Лещенка А.М., касаційної скарги на рішення апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2015 по справі № 127/6502/14-ц (а.с. 184-185).

119. Як наслідок, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.06.2016 задоволено заяву ВАТ «Керамік» в особі арбітражного керуючого - ліквідатора ВАТ «Керамік» ОСОБА_1 та закрито касаційне провадження (а.с. 182 - 183, т. 1).

120. Хоча у Акті позапланової невиїзної перевірки діяльності позивача від 30.10.2017 № 29 не наведено детальних аргументів про це, але у судовому засіданні в суді першої інстанції представниками відповідачів пояснено, що негативні наслідки для ВАТ «Керамік» рішення апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2015 вони вбачають у тому, що набрання ним законної сили унеможливило повернення в користь ВАТ «Керамік» комплексу нежитлових будівель та споруд.

121. Однак, навіть у такому випадку висновок про заподіяння шкоди майновим інтересам банкрута та його кредиторам є передчасним, оскільки ухвалою Господарського суду Вінницької області від 19.10.2015 у справі № 10/47-10 встановлено, що ПП «Компанія «Володимирський масив» на виконання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.07.2009 року сплатило ВАТ «Керамік» грошові кошти в сумі 10 550 446,59 грн.

122. Згідно ч. 4 ст. 77 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

123. Враховуючи, що Господарським судом Вінницької області встановлено обставину щодо проведення із ВАТ «Керамік» розрахунків за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 14.07.2009, підстави вважати порушеними майнові інтереси Товариства внаслідок набрання законної сили рішення апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2015 відсутні, адже у протилежному випадку, по відношенню до ВАТ «Керамік» може виникнути право вимоги щодо повернення грошових коштів в сумі 10550446,59 грн. які отримані як компенсація вартості майна за договором.

124. Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції у цій справі, та направляючи справу на новий розгляд, у постанові від 29 квітня 2021 року Верховний Суд як одну із підстав зазначив, що суди не перевірили обґрунтованість тверджень, на які посилався позивач, як на підставу відсутності доцільності подання касаційної скарги, зокрема, - завершальність процедури ліквідації, відсутність майна та грошових коштів банкрута.

125. За підприємством ВАТ «Керамік» обліковувалися в базі даних АІС «ДАІ 2000» та Єдиному державному реєстрі МВС транспортні засоби які реалізовані. Ці обставини підтверджуються копією довідки Територіального сервісного центру 0541 від 26.12.2017 та копією протоколу № 13/2 проведення аукціону від 19.12.2013 (а.с. 208 - 216).

126. Арбітражним керуючим ОСОБА_1 вчинено дії з метою зняття цих транспортних засобів з обліку ВАТ «Керамік».

127. Відповідно до довідки ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області від 13.04.2018 за ВАТ «Керамік» сільськогосподарська та дорожньо - будівельна техніка не зареєстрована (а.с. 219, т.3).

128. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.03.2021 № 248220837, щодо ВАТ «Керамік» відомості відсутні (а.с. 220, т.3).

129. Відповідно до довідки ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 10.03.2021 № 0-2-0.2-2274/2-21, в Державному реєстрі земель відповідно поданих структурними підрозділами у районах та м. Вінниці щодо ВАТ «Керамік» на території області відсутні відомості про реєстрацію земельних ділянок (а.с. 221, т.3).

130. Відповідно до виписки ПАТ АБ «УкргазБанк» від 17.03.2021, рух коштів на ліквідаційному рахунку ВАТ «Керамік» з 01.01.2016 по 17.03.2021 не проводився (а.с. 222, т. 3).

131. Відповідно до довідки РВ ФДМУ по Вінницькій та Хмельницькій областях від 30.04.2021 № 18-2/1785, відсутня інформація щодо наявності об`єктів державної власності, що перебувають на зберіганні (або іншій правовій підставі) у ВАТ «Керамік» (а.с. 223, т. 3).

132. Узагальнюючи вказані обставини та докази, які їх підтверджують, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що процедура ліквідації ВАТ «Керамік» знаходиться на завершальній стадії. Грошові кошти чи інше майно яке могло б стати джерелом виконання обов`язку щодо відшкодування вартості комплексу нежитлових будівель та споруд відчужених на підставі договору купівлі - продажу від 14.07.2009 у разі ймовірного задоволення позову у справі № 127/6502/14-ц у ВАТ «Керамік» відсутнє. Тому, посилання апелянта на невиконання арбітражним керуючим свого обов`язку із вжиття всіх заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, а також заходів щодо формування ліквідаційної маси ВАТ «Керамік», чим порушено права кредиторів на задоволення своїх вимог у межах справи про банкрутство ВАТ «Керамік», є безпідставними.

133. Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції у цій справі у постанові від 29 квітня 2021 року, Верховний Суд як одну із підстав зазначив, що суди попередніх інстанцій при постановленні рішень, не дослідили протоколи засідань комітету кредиторів у їх хронологічному порядку та не надали їм оцінки.

134. Частиною 9 ст. 13 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII передбачено, що розпорядник майна зобов`язаний надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника.

135. Відповідно до ч. 8 ст. 16 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII, до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

136. Відтак, необхідність дослідження протоколів засідань комітету кредиторів обумовлена тим, що одним із повноважень Комітету є оцінка діяльності арбітражного керуючого на відповідність вимогам законодавства про банкрутство та прийняття рішень із цих питань.

137. З метою врахування висновків Верховного Суду суд першої інстанції запропонував позивачу надати копії усіх протоколів засідань комітету кредиторів ВАТ «Керамік».

138. Із наданих протоколів встановлено, що засідання комітету кредиторів ВАТ «Керамік» відбувалися 16.05.2016 (а.с. 248, т. 3) - засідання не проведено, 10.01.2018 (а.с. 32, т.1), 04.06.2018 (а.с. 246, т. 3) - оголошено перерву у засіданні, 05.06.2018 (а.с. 245, т. 3) - взято до відома звіт арбітражного керуючого та продовжено строк ліквідаційної процедури і повноваження ліквідатора, 30.07.2018 (а.с. 244, т. 3) - взято до відома звіт арбітражного керуючого та продовжено строк ліквідаційної процедури і повноваження ліквідатора, 18.02.2019 (а.с. 243, т. 3) - взято до відома звіт арбітражного керуючого та продовжено строк ліквідаційної процедури і повноваження ліквідатора, 14.12.2020 (а.с. 239-242, т. 3) - прийнято до відома проміжний звіт арбітражного керуючого та продовжено строк ліквідаційної процедури і повноваження ліквідатора, 09.03.2021 (а.с. 237-238, т.3) - схвалено звіт арбітражного керуючого та продовжено строк ліквідаційної процедури і повноваження ліквідатора, 14.06.2021 (а.с. 50, т.4) - схвалено звіт арбітражного керуючого та продовжено строк ліквідаційної процедури і повноваження ліквідатора, 30.08.2021 - схвалено звіт арбітражного керуючого.

139. Підсумовуючи, суд першої інстанції зазначив, що на жодному із засідань комітету кредиторів ВАТ «Керамік» рішень, які б давали підстави для висновку про незадовільний стан виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 своїх обов`язків, не приймалося. На кожному засіданні звіт про діяльність арбітражного керуючого знаходив свою позитивну оцінку, що також дає підстави для критичної оцінки доводів апелянта про невиконання арбітражним керуючим свого обов`язку із вжиття всіх заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, а також заходів щодо формування ліквідаційної маси ВАТ «Керамік».

140.До того ж судом встановлено, що Управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці у рамках справи № 10/47-10 про банкрутство ВАТ «Керамік» зверталося до Господарського суду Вінницької області із скаргою на дії/бездіяльність арбітражного керуючого ОСОБА_1 (а.с. 133-134, т. 2).

141. Однак, ухвалою суду від 14.08.2018 залишено скаргу без розгляду у зв`язку із її відкликанням скаржником, а мотивом відкликання скарги стало належне виконання арбітражним керуючим своїх обов`язків про що подано звіт від 30.07.2018.

142. Оцінка підстав відкликання кредитором ВАТ «Керамік» скарги на дії арбітражного керуючого теж вказує на здійснення позивачем своїх функцій у відповідності із законом.

143. Підсумовуючи встановлені обставини та надану їм правову оцінку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачу поставлено у вину вчинення грубого порушення законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута) (абз. 6 п. 7.1 Порядку від 27.06.2013 № 1284/5). Попри це, об`єктивна сторона складу цього дисциплінарного проступку (а саме його наслідки) взагалі не відображена у Акті позапланової невиїзної перевірки діяльності позивача від 30.10.2017 № 29.

144. Водночас, досліджені колегією суддів обставини, які характеризують наслідки для ВАТ «Керамік» відмови позивача від касаційної скарги на рішенням апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2015 у справі № 127/6502/14-ц та набрання цим рішенням законної сили, майновий стан банкрута, стан (завершеність) процедури банкрутства підприємства та протоколи засідання комітету кредиторів ВАТ «Керамік» не дають підстав для висновку, що арбітражним керуючим ОСОБА_1 вчинено дії, які б можна було б кваліфікувати як такі, що вказують на не вжиття всіх заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, а також заходів щодо формування ліквідаційної маси ВАТ «Керамік», чим порушено права кредиторів на задоволення своїх вимог у межах справи про банкрутство ВАТ «Керамік». Це виключає підстави кваліфікувати його діяння як порушення вимог абзаців сьомого та тринадцятого частини першої статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

145. Отже, колегія суддів погоджується з всиновком суду першої інстанції, що в діях арбітражного керуючого ВАТ «Керамік» ОСОБА_1 відсутній склад дисциплінарного проступку вчинення якого йому поставлено у вину, а тому рішення про притягнення його до відповідальності у виді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є незаконним та підлягало скасуванню.

146. До того ж, приймаючи рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, апелянтом порушено норми чинного на час прийняття спірного наказу Закону від 14.05.1992 № 2343-XII та Порядку від 27.06.2013 № 1284/5, які унормовують строки накладення дисциплінарних стягнень.

147. Так, згідно п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 109 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII, позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є одним із видів дисциплінарного стягнення, що можуть застосовуватися до арбітражного керуючого, а рішення про його накладення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

148. Аналогічні строки притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності встановлені пунктом 7.5 Порядку від 27.06.2013 № 1284/5.

149. Судом першої інстанції встановлено, що заява ВАТ «Керамік» в особі арбітражного керуючого - ліквідатора ОСОБА_1 від 16.05.2016 про відмову від касаційної скарги на рішення апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2015 по справі № 127/6502/14-ц надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ 17.05.2016 (а.с. 184-185).

150. 19.04.2017 Управлінням Пенсійного фонду України в місті Вінниці подано скаргу на дії арбітражного керуючого щодо відмови від касаційної скарги.

151. На підставі скарги проведено позапланову перевірку діяльності позивача, та за результатом перевірки складено Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.10.2017 № 29, яким зафіксовано порушення, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до дисциплінарної комісії подання про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень. Зокрема у Акті вказано, що відкликавши касаційну скаргу ВАТ «Керамік» ОСОБА_1 не вжито всіх заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, а також заходів щодо формування ліквідаційної маси ВАТ «Керамік», чим порушено права кредиторів на задоволення своїх вимог у межах справи про банкрутство ВАТ «Керамік», чим грубо порушено вимоги абзаців сьомого та тринадцятого частини першої статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (порушення усуненню не підлягає) (а.с. 225-231, т.1).

152. 06.12.2017 відбулося засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), на якому прийнято рішення від 06.12.2017 № 66/12/17 у формі протоколу та вирішено внести до Міністерства юстиції України подання про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) (а.с. 55-58, т.2).

153. На підставі рішення у формі протоколу № 66/12/17 від 06.12.2017 оформлено подання № 788 від 06.12.2017 та вирішено направити його до Міністерства юстиції України для складення проекту наказу про анулювання свідоцтва № 192 від 26.02.2013 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, виданого ОСОБА_1 (а.с. 36, т.2).

154. В подальшому, Міністерством юстиції України прийнято наказ № 45/5 від 05.01.2018 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 » (а.с. 39, т.2).

155. Узагальнюючи наведені обставини, колегія суддів зазначає, що дію, яка кваліфікована апелянтом як дисциплінарний проступок, позивач вчинив 17.05.2016 (дата подання до суду касаційної інстанції заяви про відмову від касаційної скарги).

156. Виявлено та задокументовано дисциплінарний проступок Актом позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.10.2017 № 29, а наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення Міністерством юстиції України прийнято 05.01.2018.

157. Отже, приймаючи рішення про накладення на позивача дисциплінарне стягнення, апелянт істотно порушив строки, встановлені Законом від 14.05.1992 № 2343-XII, адже до дисциплінарної відповідальності арбітражного керуючого ОСОБА_1 притягнуто більше як через 1 рік і 7 місяців з моменту вчинення дисциплінарного проступку.

158. Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення апелянта про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є протиправним та підлягало скасуванню, ще й із підстав порушення при його прийнятті норм Закону від 14.05.1992 № 2343-XII які унормовують строки накладення дисциплінарного стягнення.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

159. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

160. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

161. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

162. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

163. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

164. Переглянувши судове рішення в межах апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційні скарги Міністерства юстиції України та Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги Міністерства юстиції України, Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 грудня 2021 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.