Справа № 540/5811/21
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/5811/21

Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І. Дата і місце ухвалення: 09.11.2021р., м. Херсон
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2015-2019 роки;

- стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2015-2019 роки в розмірі 160 377,24 грн. з виплатою в повному обсязі грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, яка буде утримана з цього грошового забезпечення.

Позов обґрунтовував тим, що при звільненні наказом ДСНС України №530 від 31.12.2020р. його зі служби Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області, в порушення вимог ч.1 ст.24 Закону України «Про відпустки», не виплатило ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічних відпусток за 2015-2019 роки. Розмір компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2015-2019 роки складає 160 377,24 грн. (1444,84 грн. Ч 111 дні).

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2015-2019 роки.

Стягнуто з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2015-2019 роки в розмірі 160 377,24 грн., з відрахуванням з неї податків, зборів та обов`язкових платежів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 09.11.2021р. з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом не враховано, що компенсація за невикористану відпустку особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту надається тільки за поточний рік, в якому відбулося звільнення особи. Станом на дату звільнення ОСОБА_1 та виключення його з кадрів та усіх видів забезпечення ГУ ДСНС України у Херсонській області невикористана частина щорічної відпустки за 2020 рік становила 32 календарні дні, за яку позивачу було виплачено грошову компенсацію в сумі 43345,20 грн.

Також, апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 не звертався з рапортом у встановленому порядку до Голови ДСНС про надання відпусток, у зв`язку з чим і не видавалися відповідні накази по особовому складу. Рапорт ОСОБА_1 від 30.12.2020р. про звільнення зі служби не містить жодних вимог щодо грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за минулі роки проходження служби. Із зверненням про надання інформації стосовно невикористаної відпустки ОСОБА_1 звернувся до Головного управління лише 30.08.2021р.

В обґрунтування своїх тверджень про порушення судом першої інстанції норм процесуального права апелянт зазначає, що судом порушено право ГУ ДСНС України у Херсонській області подати заперечення на відповідь ОСОБА_1 на відзив у даній справі. Відповідне право закріплене статтею 164 КАС України і відповідач мав на меті ним скористатися, однак судом не встановлено строку на подання заперечення, що викликає сумнів щодо всебічного та об`єктивного розгляду судом даної справи.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом голови Державної служби України з надзвичайних ситуацій (по особовому складу) №530 від 31.12.2020р. «Про звільнення зі служби ОСОБА_1 » полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника ГУДСН України у Херсонській області, відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу звільнено із служби цивільного захисту у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за пунктом 176 підпунктом 2 (за віком) з правом носіння форменого одягу.

Оскільки компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за період з 2015-2019 роки при звільненні виплачено не було, то позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою.

Листом №6601-4816/11 від 14.09.2021р. відповідач повідомив, що:

- за 2015 рік при запланованих 45 днях щорічної відпустки позивачу було надано 28 днів, з яких використано 25 днів;

- за 2016 рік при запланованих 45 днях щорічної відпустки позивачу було надано 0 днів, з яких використано 0 днів;

- за 2017 рік при запланованих 45 днях щорічної відпустки позивачу було надано 29 днів, з яких використано 29 днів;

- за 2018 рік при запланованих 45 днях щорічної відпустки позивачу було надано 48 днів, з яких використано 48 днів;

- за 2019 рік при запланованих 45 днях щорічної відпустки позивачу було надано 12 днів, з яких використано 12 днів.

ОСОБА_1 вважаючи, що при звільненні його зі служби ГУ ДСНС України у Херсонській області зобов`язане було сплатити компенсацію за 111 днів невикористаної щорічної відпустки за 2015-2019 роки в розмірі 160377,24 грн., звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на отримання компенсації за невикористані щорічні відпустки за 2015-2019 роки, порушення такого права ГУ ДСНС України у Херсонській області та, у зв`язку з цим, про наявність підстав для його поновлення в судовому порядку шляхом стягнення з відповідача на користь позивача відповідної компенсації.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частиною першою статті 24 Закону України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Аналогічні положення визначено частиною першою статті 83 КЗпП України.

Відповідно до частини першої та другої статті 101 Кодексу цивільного захисту України служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Статтею 129 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що щорічна основна відпустка надається протягом календарного року. В особливих випадках з дозволу відповідного керівника щорічна основна відпустка може надаватися за минулий рік у I кварталі наступного року за умови, що раніше її не було надано через виняткові обставини.

Особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які захворіли під час щорічної основної відпустки або щорічної додаткової відпустки, зазначена відпустка продовжується після одужання керівником, який її надавав, на кількість невикористаних днів відпустки.

У рік звільнення зазначених у частинах двадцять третій, двадцять четвертій цієї статті осіб рядового та начальницького складу цивільного захисту із служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки.

Відкликання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту із щорічної основної відпустки допускається лише у разі службової необхідності керівником, який її надав. Невикористана частина відпустки надається в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті. Якщо невикористана частина відпустки становить 10 і більше календарних днів, особі рядового і начальницького складу служби цивільного захисту надається додатково час, необхідний для проїзду до місця проведення відпустки і повернення назад, але не далі населеного пункту, з якого її було відкликано.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 593 затверджено Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, пунктами 137, 138 якого передбачено, що особи рядового і начальницького складу мають право, зокрема, на щорічну основну відпустку тривалістю 30 календарних днів за наявності вислуги до 10 років, 35 календарних днів - за наявності вислуги від 10 до 15 років, 40 календарних днів - за наявності вислуги від 15 до 20 років та 45 календарних днів - за наявності вислуги більше 20 років, а також на інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Щорічна основна відпустка надається протягом календарного року. В особливих випадках з дозволу відповідного керівника (начальника) щорічна основна відпустка може надаватися за минулий рік у I кварталі наступного року за умови, що раніше її не було надано через виняткові обставини. Щорічна основна відпустка тривалістю 40 і більше календарних днів на прохання особи рядового і начальницького складу може бути поділена на дві частини за умови, що основна її частина становить 30 календарних днів (п.140 Положення №593).

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту визначала Інструкція про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 квітня 2015 року № 475 (чинна до 14 вересня 2018 року), а з 14 вересня 2018 року визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2018 року № 623.

Пунктами 3, 4 розділу XV Інструкції №475 встановлено, що особам рядового і начальницького складу, звільненим із служби цивільного захисту за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів, які щорічну основну відпустку за поточний рік тривалістю, передбаченою частиною другою статті 129 Кодексу цивільного захисту, не використали, виплачується грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки.

Особам рядового і начальницького складу, звільненим зі служби цивільного захисту (крім звільнених за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів), які щорічну основну відпустку за поточний рік не використали, виплачується грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки, яка надається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення, за кожний повний місяць служби.

Колегія суддів звертає увагу, що наявність у позивача невикористаних днів відпусток за 2015-2019 роки в кількості 111 днів не заперечується відповідачем у справі. Також, ГУ ДСНС України у Херсонській області не зазначає про неправильність здійсненого судом першої інстанції розрахунку суми грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2015-2019 роки, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Спірним у правовідносинах, що виникли між сторонами у даній справі, є питання чи мають право особи рядового і начальницького складу, звільнені із служби цивільного захисту за віком у запас Збройних Сил України, на отримання грошової компенсації за невикористані дні основної відпустки за попередні роки, що передують року звільнення.

За твердженнями апелянта право на отримання грошової компенсації за невикористані дні основної відпустки мають особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, звільнені із служби, за поточний рік, тобто рік, в якому відбулося звільнення.

Колегія суддів вважає помилковими такі доводи апелянта та, на виконання вимог частини 5 статті 242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 11.02.2021р. по справі №300/598/20.

Верховний Суд у цій справі зауважує наступне.

Право працюючої особи на відпочинок у формі відпустки закріплено Конституцією України. Особу не може бути позбавлено такого права. Види відпусток, які можуть надаватися особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, визначені у статті 129 Кодексу цивільного захисту України. Її аналіз дозволяє зробити висновок, що особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, можуть бути надані такі відпустки: щорічна основна відпустка; додаткова відпустка у зв`язку з навчанням; творча відпустка; інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; соціальні відпустки: у зв`язку з вагітністю та пологами; по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; відпустка для лікування у зв`язку з хворобою; відпустка за сімейними обставинами та з інших поважних причин.

Правило про надання відпустки до кінця календарного року не є виключним, про що свідчать положення частин шостої, дев`ятої та тридцять першої статті 129 Кодексу цивільного захисту України.

Аналізуючи наведені норми законодавства, Верховний Суд дійшов висновку, що Кодексом цивільного захисту України не виключаються випадки, коли особою рядового і начальницького складу служби цивільного захисту відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачено позбавлення особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту права на відпустку, яке він уже отримав в попередньому календарному році. Водночас надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік у I кварталі наступного року за умови, що раніше її не було надано через виняткові обставини

Таким чином, у наступному календарному році, особа рядового і начальницького складу служби цивільного захисту має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з особою рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року №8-рп/2002 в справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин другої, третьої статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - КЗпП України.

З огляду на відсутність правового врегулювання цього питання положеннями Кодексу цивільного захисту України, Положення №593, Інструкції №475 та Інструкції №623 питання компенсації невикористаної частини відпустки особі рядового і начальницького складу служби цивільного захисту за минулі роки, Верховний Суд дійшов висновку, що при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП України і Закону №504/96-ВР.

Отже, у випадку звільнення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з органів ДСНС України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.

Крім того, варто зазначити, що за загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Положення №593 та Інструкція №475 є спеціальними нормативним актами, які регулюють питання надання особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту відпусток, їх тривалість, оплати грошового забезпечення, а також, у разі звільнення, виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної чи додаткової відпустки за поточний рік. При цьому, питання надання невикористаних днів щорічної основної чи додаткової відпустки у минулих роках, так само, як і питання виплати грошової компенсації за їх невикористання, вказаними актами не врегульовані.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що до спірних правовідносин стосовно виплати особам рядового та начальницького складу цивільного захисту грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки у минулих роках мають застосовуватись і норми Кодексу законів про працю України та Закону України «Про відпустки».

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що рапорт ОСОБА_1 від 30.12.2020р. про звільнення зі служби не містить жодних вимог щодо грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за минулі роки проходження служби, оскільки здійснення повного розрахунку з особою рядового і начальницького складу служби цивільного захисту при звільненні, в тому числі і щодо виплати грошової компенсації за невикористані дні відпустки, є обов`язком Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області, передбаченим частиною першою статті 24 Закону України «Про відпустки» та статтею 83 КЗпП України.

Інші доводи апеляційної скарги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області є не суттєвими та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції по суті спірних правовідносин.

Що ж до посилань апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що виразилося у не встановленні судом строку відповідачу на подання заперечення на відповідь ОСОБА_1 на відзив у даній справі, то колегія суддів зазначає, що вказана обставина не є визначеним частиною 3 статті 317 КАС України порушенням норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду.

До того ж, колегія суддів враховує положення другої статті 317 Кодексу, якою передбачено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого у даній справі не встановлено.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 21 грудня 2021 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук