Справа № 260/365/20
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
16 грудня 2021 року м. Ужгород № 260/365/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Маєцької Н.Д.
при секретарі судового засідання Кустрьо В.М.
представника позивача Стеценко О.В.
представника відповідача Блага О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Рітейл ЗК" до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -
У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 16 грудня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення. Додаткове рішення в повному обсязі складено 20 грудня 2021 року.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Рітейл ЗК" до Головного управління ДПС у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення задоволено: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 20 листопада 2019 року № 000184505.

07 грудня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення суду, в якій просить ухвалити додаткове рішення суду, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 105000,00 грн.

Представник відповідача надав суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. У вказаних запереченнях представник відповідача зазначає, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на правничу допомогу у розмірі 105000,00 грн. є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи, виконаним адвокатом робіт (наданих послуг) та із обсягом наданих адвокатом послуг.

В судовому засіданні представника позивача підтримав заявлену заяву та просив суд ухвалити додаткове рішення у справі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти заявленого представником позивача розміру витрат на правничу допомогу.

Розглянувши заяву представника позивача, суд приходить висновку про її часткове задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч. 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В судовому засіданні 29 листопада 2021 року представник позивача зробив заяву про те ,що докази на підтвердження понесених судових витрат будуть подані у відповідності до ч. 7 ст. 139 КАС.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судом встановлено, що 06 лютого 2020 року між ТОВ «Оптімус Рітейл ЗК» та адвокатським бюро «Стеценко та партнери» укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 3.1 розділу 3 вказаного договору вартість послуг, що надається адвокатським бюро встановлюється в додаткових угодах до даного Договору.

Згідно з п. 3.2 розділу 3 Договору за результатами надання послуг, адвокатським бюро, не пізніше 10 числа місяця , наступного за звітним, складається акт приймання-передачі наданих послуг, який надсилається клієнту на підписання.

У відповідності до п. 3.3 розділу 3 Договору на підставі виставленого адвокатським бюро рахунку клієнт має сплатити вартість послуг по кожному акту впродовж п`ятнадцяти робочих днів з дня підписання відповідного акту приймання-передачі наданих послуг, але не раніше з дня отримання рахунку на оплату.

Відповідно до додаткової угоди № 2 до договору про надання правової допомоги від 06 лютого 2020 року вартість послуг, що надається адвокатським бюро за представництво інтересів клієнта в адміністративному суді першої інстанції встановлюється в наступному розмірі 80000,00 грн., що є гонораром адвокатського бюро за надання юридичної допомоги.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди у разі коли за результатами розгляду справи в суді першої інстанції буде винесене рішення, яким буде скасоване податкове повідомлення-рішення № 000184505 від 20.11.2019 року, клієнт додатково сплачує адвокатському бюро гонорар успіху в розмірі 25000,00 грн.

На підтвердження наданих юридичних послуг представником позивача надано акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 06.02.2020 року та додатковою угодою № 2 від 06.02.2020 року. Відповідно до вказаного акту вартість послуг наданих клієнту становить: 80000,00 грн. юридичні послуги відповідно до Договору та 25000,00 грн. гонорар успіху.

Адвокатським бюро «Стеценко та партнери» позивачу виставлений рахунок-фактура від 30 листопада 2021 року № 211130.

Суд зазначає, що стаття 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини 5 статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Також необхідно зазначити, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При визначені відшкодування витрат на суму гонорару адвоката, суд виходить з реальності адвокатських витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність) а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі "East/West Allianse Limited" суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд враховує, що адміністративна справа № 260/365/20 розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження.

Так, ухвалою суду від 03 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 02 квітня 2020 року, однак представник позивача в нього не з`явився.

Також суд враховує, що ухвалою суду від 02 квітня 2020 року провадження у справі було зупинено за клопотанням представника позивача до відміни карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів.

Разом з тим, провадження у справі поновлено ухвалою суду від 05 листопада 2021 року за клопотанням представника відповідача. Вказаною ухвалою суду про поновлення провадження у справі призначено судове засідання на 29 листопада 2021 року.

У судовому засіданні 29 листопада 2021 року судом ухвалено рішення про задоволення позовних вимог.

Відтак, кількість судових засідань у справі обмежилася двома засіданнями.

Як вбачається з додатку № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг від 30 листопада 2021 року наведений тільки опис наданих представником позивача послуг, без зазначення витраченого часу та розрахунку таких послуг.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу, заявлений до відшкодування за рахунок відповідача, є завищеним та неспівмірним із складністю цієї справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

При вирішенні питання про співмірність розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) суд також враховує наявність сталої судової практики щодо вирішення спору з аналогічних по суті правовідносин.

Суд зазначає, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат.

В той же час, на переконання суду, заявлені представником позивача до відшкодування 105000,00 грн. витрат на правничу допомогу не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, та їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених ч. 5 ст. 134 КАС України.

Відтак, враховуючи заперечення відповідача щодо розміру заявлених витрат на правничу допомогу, характер спірних правовідносин, наявність сталої судової практики щодо розгляду справ в аналогічних правовідносинах, обсяг наданих представником позивача послуг та те, що справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, суд виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача повинен становити 10000,00 грн.

При цьому, суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, у відповідності до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові 21.01.2021 №280/2635/20, відповідно до якого КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

З урахуванням наведеного, заява представника позивача піддягає частковому задоволенню, та необхідно стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Рітейл ЗК" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000, 00 грн.

Враховуючи, що при ухваленні рішення суду від 29 листопада 2021 року у справі № 260/365/20 судом не вирішувалось питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на користь позивача понесених ним витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 143, 243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Рітейл ЗК" (Закарпатська область, Мукачівський район, с. Клячаново, вул. Мукачівська, буд. 135, ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення задовольнити частково.

2. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Рітейл ЗК" (Закарпатська область, Мукачівський район, с. Клячаново, вул. Мукачівська, буд. 135, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000, 00 грн. (десять тисяч гривень).

3. В задоволенні заяви в іншій частині - відмовити.

4. Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.Д. Маєцька