Справа № 200/5456/21
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 р. Справа№200/5456/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

06.05.2021 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) про визнання протиправним та скасування рішення №2247 від 14.04.2021 року, визнання протиправною бездіяльності щодо неврахування висновку від 23.01.2020 року Великої Палати Конституційного Суду України у рішенні №1-р/2020 при розгляді заяви від 06.04.2021 року, зобов`язання повторно розглянути заяву від 06.04.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, із урахуванням висновків суду, вказаних у рішенні із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 26.03.2001 року по 26.10.2004 року, з 18.12.2006 року по 22.12.2010 року, з 14.12.2012 року по 13.12.2017 року, зобов`язання прийняти рішення про призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що досягнувши 50-річного віку вона звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. «б» ст. 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788) в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон № 213). Позивачка послалася на те, що набуття нею права на призначення згаданої пенсії підтверджується Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 (далі Рішення КСУ № 1-р/2020), яким зміни до п. «б» ст. 13 Закону № 1788 щодо збільшення пенсійного віку, внесені Законом № 213, були визнані неконституційними.

Проте відповідач відмовив їй у призначенні пільгової пенсії у зв`язку з недосягненням пенсійного віку (55 років), посилаючись на п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі Закон № 2148), яким, зокрема, підвищено вік виходу на пенсію на пільгових умовах на 5 років.

Крім того, відповідачем не враховано до пільгового стажу періоди роботи на ДП ВК «Краснолиманська» з 26.03.2001р. по 26.10.2004р., з 18.12.2006р. по 22.12.2010р., з 14.12.2012р. по 13.12.2017р., оскільки надані довідки, підтверджуючі пільговий характер роботи, не відповідають вимогам п.20 Порядку №637 від 12.08.1993р.

Вважає, що відповідач таким чином порушує його право на отримання пенсії.

11 травня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позовну заяву.

23 червня 2021 року відповідач надав відзив на позовну заяву, де зазначає, що питання призначення позивачу пенсії мало вирішуватися на підставі ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до приписів якої позивач набуде право на пенсію за віком на пільгових умовах після досягнення віку 55 років, підстави для застосування до спірних правовідносин ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відсутні.

Крім того, до пільгового стажу не враховано періоди роботи на ДП ВК «Краснолиманська» з 26.03.2001р. по 26.10.2004р., з 18.12.2006р. по 22.12.2010р., з 14.12.2012р. по 13.12.2017р., оскільки у довідці про підтвердження пільгового характеру роботи, яка видана ДП ВК «Краснолиманська» від 31.03.2021 №42, у якості підстави не зазначено постанову КМУ від 16.01.2003 №36.

Рішенням пенсійного органу відмовлено у призначенні пенсії, оскільки станом на день звернення вона не досягла пенсійного віку 55 років, визначеному в п.2ч.2 ст.114 Закону №1058

На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою суду від 07 липня 2021 року провадження у справі було зупинено до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 360/3611/20 (Пз/9901/32/20).

Ухвалою від 20 грудня 2021 року поновлено провадження у справі №200/5456/21-а.

Ухвалою від 20 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 20 грудня 2021 року замінено відповідача у справі Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122).

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) є суб`єктом владних повноважень основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

06.04.2021 року ОСОБА_1 звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення №2247 про відмову в призначенні пенсії від 14 квітня 2021 року.

Своє рішення пенсійний орган обґрунтував наступним.

За наданими документами та на підставі ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж складає 26 років 02 місяців 09 днів, пільговий стаж за Списком №2 06 років 02 місяців 17 днів.

До пільгового стажу за Списом №2 не враховано періоди роботи на ДП ВК «Краснолиманська» з 26.03.2001р. по 26.10.2004р., з 18.12.2006р. по 22.12.2010р., з 14.12.2012р. по 13.12.2017р., оскільки надані довідки, підтверджуючі пільговий характер роботи, не відповідають вимогам п.20 Порядку №637 від 12.08.1993р.

Вирішено відмовити ОСОБА_1 у призначенні пенсії, так як заявниця не досягла необхідного пенсійного віку відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_1 набуде в 55 років та при наявності необхідного пільгового стажу за Списком №2 10 років.

Позивачу роз`яснено, що у разі незгоди з рішенням, вона може бути оскаржена до вищого органу або у судовому порядку.

Вважаючи рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії протиправним, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Щодо не врахування до пільгового стажу періоди роботи на ДП ВК «Краснолиманська» з 26.03.2001р. по 26.10.2004р., з 18.12.2006р. по 22.12.2010р., з 14.12.2012р. по 13.12.2017р., суд зазначає наступне.

Згідно з відомостей, які містяться в довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач працював повний робочий день на ДП ВК «Краснолиманська» у період з 26.03.2001р. по 26.10.2004р. за посадою гірник, що передбачена Списком 2 розділ 1 підрозділ 1, у період з 18.12.2006р. по 22.12.2010р. за посадою машиніст підіймальної машини, що передбачена Списком 2 розділ 1 підрозділ 1, у період з 14.12.2012р. по 13.12.2017р. за посадою машиніст підіймальної машини, що передбачена Списком 2 розділ 1 підрозділ 1.

Вказане також підтверджується записами трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 02 березня 1990р.

Судом встановлено, що підставою для не зарахування вказаного періоду до пільгового стажу є те, що позивачем при зверненні до пенсійного органу надана довідка про підтвердження пільгового характеру роботи, яка видана ДП ВК «Краснолиманська» від 31.03.2021 №42, у якості підстави не зазначено постанову КМУ від 16.01.2003 №36.

З 11.03.1994 р. по 06.02.2003 р. включно діяли Списки, затверджені постановою КМУ від 11.03.1994 р. № 162 (із змінами до списків, внесеними на підставі постанови КМУ від 15.11.1994 року № 773), застосування яких визначається виключно за умови атестації робочого місця, підтвердженої відповідним наказом по підприємству та висновком Державної експертизи умов праці щодо якості проведеної атестації.

З 07.02.2003 р. по 02.08.2016 р. діяли Списки, затверджені постановою КМУ від 16.01.2003 р. № 36, застосування яких визначається виключно за умови атестації робочого місця, підтвердженої відповідним наказом по підприємству та висновком Державної експертизи умов праці щодо якості проведеної атестації.

З 03.08.2016 діють Списки, затверджені постановою КМУ від 24.06.2016 р. № 461, застосування яких визначається виключно за умови атестації робочого місця, підтвердженої відповідним наказом по підприємству та висновком Державної експертизи умов праці щодо якості проведеної атестації.

Так, відповідно до Списку №2, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 р. № 36, розділом І «Гірничі роботи», пунктом «1.1а» передбачено «Роботи на поверхні шахт, рудників і дренажних шахт. Роботи на промислових майданчиках будівництва шахт, рудників, розрізів, кар`єрів, копалень, драг, метрополітенів, тунелів, підземних каналів та інших підземних споруд. Гірничі роботи з рекультивації земель, буріння технічних свердловин, профілактики та гасіння підземних пожеж, пожеж на териконах і породних відвалах. Буровибухові роботи», пунктом «1.1а-3б» передбачено посаду «гірники, зайняті на виробничих дільницях, а також на маркшейдерських і геологічних роботах з відбирання проб і доставляння вибухових матеріалів».

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 згідно довідки №42 від 31.03.2021р. працювала повний робочий день на ДП ВК «Краснолиманська» у період з 26.03.2001р. по 26.10.2004р. за посадою гірник, у період з 18.12.2006р. по 22.12.2010р. за посадою машиніст підіймальної машини, у період з 14.12.2012р. по 13.12.2017р. за посадою машиніст підіймальної машини, що передбачені Списком 2 розділ 1 підрозділ 1.

Отже, висновки відповідача, викладені у рішенні Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №2247 від 14 квітня 2021 року, про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу, є протиправними.

Також суд зауважує, що згідно положень Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, відповідальність за підтвердження пільгового стажу покладена на підприємство, яке надало відповідні довідки про наявність пільгового стажу. З урахуванням цього, суд звертає увагу, що довідка №42 від 31.03.2021 року, видана Держаним підприємством ВК «Краснолиманська», не визнана такою, що не відповідає вимогам п.20 Порядку №637 від 12.08.1993р.

Щодо віку, з якого позивачу може бути призначено пенсію пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законом України „Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII та Законом України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

Законом № 2148-VIII від 03.10.2017 Закон України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено розділом XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян».

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 цього Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До цих змін порядок призначення пенсій на пільгових умовах визначався ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Так, п. б ст.13 цього закону в редакції, чинній до з 01.04.2015 передбачала, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Рішенням Конституційного суду України № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнано неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний суд встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий - у 50 років.

Положення зазначеним нормативно-правових актів суперечать один одному.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

В рішенні у зразковій справі № 360/3611/20 Велика палата Верховного суду зазначила, що суперечність положень Законів України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV в частині врегулювання питань призначення пенсій на пільгових умовах, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України»).

Велика палата Верховного суду в межах зразкової справи № 360/3611/20 дійшла висновку про те, що в даному випадку підлягають застосуванню саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, положення яких є найбільш сприятливим для особи, а не Закону № 1058-ІV. При ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи (частина 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).

Наведене вище свідчить про протиправність відмови відповідача у призначенні пенсії з підстав недосягнення 55 річного віку, визначеного пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV, оформленої рішенням відповідача № 7212 від 25.11.2020р.

З огляду на викладене, рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №2247 від 14 квітня 2021 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, яким позивачці відмовлено в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за норами п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 55 років, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, а саме: визнання дій протиправними щодо відмови в призначенні пенсії та не зарахування періодів роботи до пільгового та страхового стажу, суд зазначає, що в даному випадку вчинення дій суб`єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб`єкту владних повноважень компетенції та не тягнуть за собою настання будь-яких негативних наслідків для особи, правові наслідки для позивача тягне акт індивідуальної дії рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №2247 від 14 квітня 2021 року.

Отже достатнім та необхідним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправною та скасування рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №2247 від 14 квітня 2021 року.

Крім того, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.04.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «б» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 26.03.2001 року по 26.10.2004 року, з 18.12.2006 року по 22.12.2010 року, з 14.12.2012 року по 13.12.2017 року.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову в частині, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням викладеного, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 454 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.2-15,19-21,72-79,90,94,122,123,132,159-161,164,192-194,224-228,241-247,255,253-263,293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) про визнання протиправним та скасування рішення №2247 від 14.04.2021 року, визнання протиправною бездіяльності щодо неврахування висновку від 23.01.2020 року Великої Палати Конституційного Суду України у рішенні №1-р/2020 при розгляді заяви від 06.04.2021 року, зобов`язання повторно розглянути заяву від 06.04.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, із урахуванням висновків суду, вказаних у рішенні із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 26.03.2001 року по 26.10.2004 року, з 18.12.2006 року по 22.12.2010 року, з 14.12.2012 року по 13.12.2017 року, зобов`язання прийняти рішення про призначення пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №2247 від 14 квітня 2021 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) від 06.04.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «б» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 26.03.2001 року по 26.10.2004 року, з 18.12.2006 року по 22.12.2010 року, з 14.12.2012 року по 13.12.2017 року з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

У задоволення решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Повний текст судового рішення складено та підписано 20 грудня 2021 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.А. Мозговая