Справа № 580/5518/21
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5518/21 Суддя (судді) першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Виконавчий комітет Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання протиправною відмову і зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Виконавчий комітет Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, в якому просив:

- визнати протиправною відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель запасу на території Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області в порядку спадкування, викладену у рішенні від 18.06.2021 №8-72/VIII;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про виділення позивачу в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) та надання дозволу на розробку документації щодо відведення земельної ділянки у власність для товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель запасу на території Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області в порядку спадкування протягом місяця з дати набрання рішенням у вказаній справі законної сили, та повідомити про рішення позивача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач протиправно відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за відсутності правових підстав.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 18.06.2021 №8-72/VIII «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з земель Шрамківської сільської ради» щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель запасу на території Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області в порядку спадкування.

Зобов`язано Шрамківську сільську раду Золотоніського району Черкаської області повторно розглянути в установленому законом порядку клопотання ОСОБА_1 від 26.03.2021 з доданими документами про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель запасу на території Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області в порядку спадкування та відповідно до вимог статті 118 Земельного кодексу України прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що надане позивачем клопотання є початковим етапом для окремої процедури приватизації в порядку статті 118 Земельного кодексу України.

На думку апелянта, відповідач, відмовляючи у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність діяв з урахуванням принципу належного урядування.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з Державним актом на право колективної власності від 25.12.1995 серії ЧР №2-13 Колективному сільськогосподарському підприємству ім.Леніна села Демки Драбівського району Драбівською районною радою народних депутатів Драбівського району Черкаської області передано в колективну власність 2366,2 га землі в межах згідно з планом для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Драбівської районної ради народних депутатів Демківської сільської ради від 16.11.1995 №7-22.

При цьому, рішенням Драбівського районного суду Черкаської області у цивільній справі №692/18/18 від 01.04.2019 визнано за ОСОБА_1 право на 1/3 земельної частки (пай) в землях колективної власності колишнього КСП ім. Леніна с. Демки Драбівського району Черкаської області в умовних кадастрових гектарах 3,3 га за рахунок земель запасу на території Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області в порядку спадкування. Визнано за ОСОБА_2 право на 1/3 земельної частки (пай) в землях колективної власності колишнього КСП ім. Леніна с. Демки Драбівського району Черкаської області, в умовних кадастрових гектарах 3,3 га за рахунок земель запасу на території Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області в порядку спадкування. Визнано за ОСОБА_3 право на 1/3 земельної частки (пай) в землях колективної власності колишнього КСП ім. Леніна с. Демки Драбівського району Черкаської області в умовних кадастрових гектарах 3,3 га за рахунок земель запасу на території Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області в порядку спадкування.

У подальшому, рішенням від 12.06.2020 №43-7/VII «Про розгляд заяв» надано ОСОБА_2 дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі в умовах кадастрових гектарах площею 3,3 га за рахунок земель запасу на території Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області відповідно до рішення Драбівського районного суду з метою подальшої передачі її у власність.

У відповідності до довідки Відділу у Драбівському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 28.07.2020 №31-23-0.240-487/162-20 з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 31.12.2015 місце розташування земельної ділянки: Черкаська область, Драбівський район, в адміністративних межах Демківської сільської ради (за межами населеного пункту), орієнтовна площа - 3,3 га, кадастровий номер відсутній, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, угіддя - пасовища, обмеження - відомості відсутні. Зазначено, що земельна ділянка не передана у власність та не надана у користування. В примітці вказано, що згідно з державним актом на право колективної власності на землю від 25.12.1995 серія ЧР №2-13 земельна ділянка перебувала у колективній власності. Довідку надано Демківській сільській раді та до нею додано викопіювання з плану (схеми).

26 березня 2021 року позивач звернувся клопотанням до відповідача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель запасу на території Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області в порядку спадкування на підставі того, що рішенням Драбівського районного суду від 26.03.2019 у справі №692/18/18 за ним визнано право на 1/3 земельної частки (паю) колективної власності колишнього КСП ім. Леніна с.Демки Драбівського району Черкаської області в умовних кадастрових гектарах 3,3 га за рахунок земель запасу на території Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області в порядку спадкування та що він не скористався правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки на території України.

18 червня 2021 року відповідач прийняв рішення №8-72/VIIІ «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з земель Шрамківської сільської ради», підписане головою сільської ради Анатолієм Кулею. У ньому зазначено про відмову позивачу та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянок площею 3,3000 га у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у зв`язку з тим, що на графічному матеріалі, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, вже наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою рішенням від 19.03.2021 №6-/VIIІ щодо відведення земельної ділянки.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки викладена в спірному рішенні підстава для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не передбачена вимогами частини сьомої статті 118 ЗК України, згідно з якою визначений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні такого дозволу, що свідчить про необхідність визнання протиправним і скасування рішення Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 18.06.2021 №8-72/VIII «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з земель Шрамківської сільської ради».

Як наслідок, належним і ефективним способом повного захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути в установленому законом порядку клопотання позивача від 26.03.2021 з доданими документами про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель запасу на території Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області, в порядку спадкування,- та відповідно до вимог статті 118 ЗК України прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується і це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

У силу вимог статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Отже, громадяни, які зацікавлені у реалізації свого права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки, звертаються до відповідної сільської, селищної, міської ради з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, яку орган місцевого самоврядування зобов`язаний розглянути у місячний строк.

У відповідності до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно частин восьмої-десятої статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду може бути оскаржена до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частина одинадцята вказаної статті).

Отже, вказаними нормами визначено підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання, зокрема, для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких такі органи приймають рішення про погодження чи відмову в погодженні проекту землеустрою.

При цьому, при вирішенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, уповноважений на це орган в контексті норм частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України повинен перевірити:

- відсутність передачі земельної ділянки безоплатно у власність відповідному громадянину по зазначеному виду використання (частина четверта статті 116 Земельного кодексу України);

- чи відносяться землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки, до земель сільськогосподарського призначення державної власності (частина четверта статті 122 Земельного кодексу України);

- відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки схемі землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затвердженим у встановленому законом порядку (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України);

- відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки містобудівній документації (у разі її надання для містобудівних потреб) (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України та частина третя статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Таким чином, підставою відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність може бути невідповідність місця розташування об`єкта (земельної ділянки) наведеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 березня 2021 року позивач звернувся клопотанням до відповідача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель запасу на території Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області в порядку спадкування на підставі того, що рішенням Драбівського районного суду від 26.03.2019 у справі №692/18/18 за ним визнано право на 1/3 земельної частки (паю) колективної власності колишнього КСП ім. Леніна с.Демки Драбівського району Черкаської області в умовних кадастрових гектарах 3,3 га за рахунок земель запасу на території Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області в порядку спадкування та що він не скористався правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки на території України.

18 червня 2021 року відповідач прийняв рішення №8-72/VIIІ «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з земель Шрамківської сільської ради», підписане головою сільської ради Анатолієм Кулею. У ньому зазначено про відмову позивачу та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянок площею 3,3000 га у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у зв`язку з тим, що на графічному матеріалі, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, вже наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою рішенням від 19.03.2021 №6-/VIIІ щодо відведення земельної ділянки.

При цьому, рішенням Драбівського районного суду Черкаської області у цивільній справі №692/18/18 від 01.04.2019 визнано, зокрема за ОСОБА_1 право на 1/3 земельної частки (пай) в землях колективної власності колишнього КСП ім. Леніна с. Демки Драбівського району Черкаської області в умовних кадастрових гектарах 3,3 га за рахунок земель запасу на території Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області в порядку спадкування.

Так, організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) визначає Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 5 червня 2003 року №899-IV (далі - Закон України №899-IV).

Згідно зі статтею 2 вказаного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Стаття 3 Закону України №899-IV визначає підстави для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв). У свою чергу, підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

З огляду на вказане, підставою виділення земельної ділянки у натурі (на місцевості) позивачу, як власнику земельної частки (паю), зокрема є судове рішення про визнання права на земельну частку (пай).

Тобто, оскільки на підставі згаданого судового рішення від 01.04.2019 позивач набув права на 1/3 земельної частки (пай) в землях колективної власності колишнього КСП ім. Леніна с.Демки Драбівського району Черкаської області в умовних кадастрових гектарах 3,3 га за рахунок земель запасу на території Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області в порядку спадкування, тому позивач має право на виділення 1,1 га земельної ділянки.

У той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що зміст спірного рішення «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з земель Шрамківської сільської ради» від 18.06.2021 №8-72/VIII не містить конкретну норму на підставі якої позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Викладена в спірному рішенні підстава для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не передбачена вимогами частини сьомої статті 118 ЗК України, згідно з якою визначений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні такого дозволу: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідач не обгрунтував підстав для спільного вирішення питання надання відповідного дозволу щодо декількох осіб. Зазначені вище норми законодавства передбачають процедуру окремого розгляду заяви (клопотання) особи, винесення акту індивідальнї дії щодо такої особи.

Посилання апелянта на те, що згідно графічного матеріалу, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, вже наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою за рішенням від 19.03.2021 №6-23/VIIІ щодо відведення земельної ділянки колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на відсутність викопіровки з нанесенням позивачем бажаного місця розташування земельної ділянки.

При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Варто зазначити, що особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Отже, вирішення даної справи залежить саме від доведеності відповідачем правомірності прийняття спірних рішень.

Відтак, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, без дотримання вимог частини другої статті 2 КАС України, безпідставно прийнявши рішення про відмову позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, наявні підстави для визнання протиправним і скасування рішення Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 18.06.2021 №8-72/ VIII «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з земель Шрамківської сільської ради».

Розглядаючи позовні вимоги про зобов`язання відповідача прийняти рішення про виділення позивачу в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) та надання дозволу на розробку документації щодо відведення земельної ділянки у власність для товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель запасу на території Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області в порядку спадкування протягом місяця з дати набрання рішенням у вказаній справі законної сили, колегія суддів зазначає наступне.

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними повноваженнями є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

При цьому, повноваження адміністративного суду визначені у статті 245 КАС України.

Так, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У силу вимог частини четвертої цієї статті у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Крім того, у постанові від 05 травня 2018 року у справі № 826/9727/16 Верховний Суд зазначив, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов:

1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача;

2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача;

3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено необхідні платежі і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів;

4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У контексті обставин цієї справи, передумовою прийняття відповідачем рішення є не лише отримання заяви позивача, але й її розгляд.

Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Враховуючи, що відповідач жодних дій щодо виділення позивачу в натурі земельну ділянку не вчинив, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що належним і ефективним способом повного захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути в установленому законом порядку клопотання позивача від 26.03.2021 з доданими документами про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель запасу на території Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області, в порядку спадкування,- та відповідно до вимог статті 118 ЗК України прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук