Справа № 440/5756/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 р.Справа № 440/5756/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.

представника відповідача-2 - Сухомлин Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 (суддя: А.О. Чеснокова, м. Полтава, повний текст складено 27.09.21) по справі № 440/5756/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новооржицький цукровий завод"

до Головного управління ДПС у Полтавській області, Головного управління ДПС у Полтавській області як відокремленого підрозділу ДПС України

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новооржицький цукровий завод» (далі по тексту позивач, «Новооржицький цукровий завод») звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі по тексту відповідач-1, ГУДПС у Полтавській області), Головного управління ДПС у Полтавській області як відокремленого підрозділу (далі по тексту відповідач-2, ГУДПС у Полтавській області як відокремлений підрозділ), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09 лютого 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправність спірного податкового повідомлення-рішення та зазначає, що висновки акта перевірки про порушення позивачем вимог податкового законодавства, які стали підставою для винесення, в тому числі, спірного податкового повідомлення-рішення № від 09 лютого 2021 року, були визнані хибними та спростовані Другим апеляційним адміністративним судом під час розгляду справи № 440/5151/19, а прийняті на підставі цих висновків податкові повідомлення-рішення - скасовані. Разом з тим, податкове повідомлення-рішення № від 16 вересня 2019 року судом не скасовувалось через те, що станом на дату розгляду справи № 440/5151/19 зазначене рішення вважалось відкликаним контролюючим органом. Однак, за результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення № від 16 вересня 2019 року визначена останнім сума штрафних санкцій була відкоригована (зменшена) шляхом винесення податкового повідомлення-рішення № від 09 лютого 2021 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 по справі № 440/5756/21 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Новооржицький цукровий завод" (вул. Центральна, 2, с. Новооржицьке, Оржицький район, Полтавська область, 37714, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ), Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ЄДРПОУ ВП 44057192) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № від 09 лютого 2021 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ЄДРПОУ ВП 44057192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новооржицький цукровий завод" (вул. Центральна, 2, с. Новооржицьке, Оржицький район, Полтавська область, 37714, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Відповідач-2, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 по справі № 440/5756/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що при вирішенні даної справи не підлягає застосуванню ч.4 ст. 78 КАС України, оскільки податкові повідомлення-рішення, прийняті за висновками акту перевірки, у тому числі податкове повідомлення-рішення від 16.09.2019 № , яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 1919280,50 грн., як і податкове повідомлення-рішення № , яким зменшено розмір від`ємного значення з ПДВ на суму 4053875,00 грн. (внаслідок віднесення до податкового кредиту сум ПДВ по орендованому обладнанню, яке не використовувалось в господарській діяльності підприємства) є предметом розгляду у справі № 440/5151/19, провадження в якій відкрито ухвалою Верховного Суду від 29.04.2021 за касаційною скаргою ГУ ДПС у Полтавській області, тобто остаточне рішення у справі № 440/5151/19 не прийнято. Вказує, що контролюючим органом в ході розгляду справи № 440/5151/19 проведено перерахунок суми штрафу, застосованого податковим повідомленням-рішенням від 16.09.2019 № у розмірі 1919280,50 грн., та прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.02.2021 № , на виконання вимог пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, яким застосовано зменшену суму штрафних санкцій у розмірі 1700, 00 грн.. При цьому, попереднє податкове повідомлення-рішення не визнано контролюючим органом скасованим або відкликаним, а вважається скасованим без вчинення будь-яких додаткових дій з боку контролюючого органу, тобто в силу закону. Вказує, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок про те, що оскільки Другим апеляційним адміністративним судом у справі № 440/5151/19 надано оцінку порушенню, що слугувало підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 16.09.2019 № , то існує підстава для скасування податкового повідомлення-рішення № . Отже, вважає, що податкове повідомлення-рішення від 09.02.2021 № , прийняте у відповідності до пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, та яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 1700,00 грн., є таким, що прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, а тому не підлягає скасуванню.

Позивач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на обґрунтованість та законність висновків суду першої інстанції, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 по справі №440/5756/21 без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача-2, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ "Новооржицький цукровий завод" () зареєстроване як юридична особа 01 листопада 2013 року та взяте на облік в органах державної податкової служби як платник податків з 04 листопада 2013 року.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, статті 77, пункту 81.1 статті 81, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України, у період з 27.06.2019 по 8.08.2019 проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ "Новооржицький цукровий завод" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За результатами перевірки складено акт від 15 серпня 2019 року № 988/16-31-14-01-10/38960990, за висновками якого встановлено порушення позивачем вимог:

- підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 188.1 статті 188 ПК України, статті 1, частини другої статті 3, частин першої, другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Доходи", пункту 6 П(С)БО 16 ї "Витрати", що призвело до заниження податку на прибуток загалом у розмірі 293409,00 грн. та завищення від`ємного значення оподаткування податком на прибуток загалом у розмірі 18964690,00 грн.;

- пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України, внаслідок чого занижено від`ємне значення з податку на додану вартість за березень 2019 року у розмірі 4053875,00 грн.;

- підпункту 120-1.2 статті 120-1, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України в частині нереєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ загалом у розмірі 3838561,00 грн..

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у Полтавській області 16 вересня 2019 року сформовані податкові повідомлення рішення:

- № про зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за І квартал 2019 року загалом у розмірі 15483005,00 грн.;

- № про збільшення суми грошового зобов`язання зі сплати податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 366761,25 грн., з них: основний платіж - 293409,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 73352,25 грн.;

- № про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за березень 2019 року на 4053875,00 грн.;

- № про застосування штрафу у розмірі 1919280,50 грн..

Частково не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

За результатами судового розгляду справи № 440/5151/19 суд апеляційної інстанції спростував висновки контролюючого органу про допущення позивачем порушень податкового законодавства, що викладені в акті перевірки від 15 серпня 2019 року № 988/16-31-14-01-10/38960990, та як наслідок скасував винесені на його підставі податкові повідомлення-рішення, крім податкового повідомлення-рішення № від 16 вересня 2019 року, яке оскаржувалось ТОВ "Новооржицький цукровий завод" в адміністративному порядку, та яке відповідно до листа ГУ ДПС у Полтавській області від 09 лютого 2021 року № 3157/6/16-31-07-09-21 самостійно відкликане відповідачем та прийнято нове податкове повідомлення-рішення № від 09 лютого 2021 року.

Таким чином, за результатами процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення № від 16 вересня 2019 року, сума визначених ним штрафних санкцій контролюючим органом зменшена з 1919280,50 грн. до 1700,00 грн., про що сформовано податкове повідомлення-рішення № від 09 лютого 2021 року, а податкове повідомлення-рішення № від 16 вересня 2019 року визнано відкликаним.

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням № від 09 лютого 2021 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення від 09 лютого 2021 року № винесене контролюючим органом на підставі хибних висновків акта перевірки та без достатніх на те правових підстав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України від 16.01.2020 № 466-ІХ «Про внесення змін до Податковою кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» (далі Закон № 466-ІХ), який набрав чинності 23.05.2020, доповнено підрозділ 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України пунктом 73.

Так, відповідно до змісту абзацу 2 пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, штрафи, застосовані через відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, нараховані платникам податків протягом періоду з 01 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700,00 гривень.

Відповідно до абзацу 3 пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

З аналізу зазначених норм слідує, що штрафні санкції, нараховані платникам податків з підстав, визначених в абзаці 2 пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, протягом періоду з 01 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700,00 гривень.

Підпунктом 60.1.3 пункту 60.1 статті 60 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

Згідно з пунктом 60.4 статті 60 ПК України, у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Як свідчать матеріали справи, на вимогу позивача та на підставі пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, Головним управлінням ДПС у Полтавській області податкове повідомлення-рішення № від 16 вересня 2019 року було відкликане (скасоване) та прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 09 лютого 2021 року № , яким до позивача застосовано штраф в розмірі 1700,00 грн. за порушення пункту 120.1.2 статті 120 1, статті 201 Податкового кодексу України.

Так, судовим розглядом встановлено, що підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № від 16 вересня 2019 року, а також спірного у цій справі податкового повідомлення-рішення № від 09 лютого 2021 року, став сформований під час проведення перевірки висновок відповідача про те, що позивачем не здійснено реєстрацію податкових накладних в ЄРПН на суму ПДВ 3838561,00 грн. з умовного продажу за операціями оренди рухомого майна, яке не використовується в господарській діяльності підприємства, у періоди: січень-квітень 2017 року, лютий 2018 року, березень 2018 року, грудень 2018 року, січень 2019 року, лютий 2019 року.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, а саме з постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021 по справі № 440/5151/19, колегія суддів під час розгляду означеної справи вказала на хибність висновків контролюючого органу, які стали підставою для винесення податкових повідомлень-рішень від 16 вересня 2019 року, зокрема, № .

При цьому, судом апеляційної інстанції у вказаній постанові було зазначено, що податкове повідомлення-рішення від 16 вересня 2019 року № , хоча і є протиправним, проте на стадії апеляційного розгляду не може бути скасоване, оскільки є відкликаним відповідачем та замість нього прийняте нове податкове повідомлення-рішення від 09 лютого 2021 року № , яке у свою чергу не було предметом дослідження судом першої інстанції під час розгляду справи № 440/5151/19.

За правилами частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з визнанням у судовому порядку висновків акту перевірки необґрунтованими та протиправними, у тому числі в частині визначення позивачу податкових зобов`язань з ПДВ, обов`язку реєструвати на суму таких зобов`язань податкових накладних та застосування до позивача штрафу, колегія суддів приходить до висновку про неправомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 09 лютого 2021 року № про застосування до позивача штрафу згідно п. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України в сумі 1700 грн., а тому вважає таким, що належить скасувати.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 09 лютого 2021 року № .

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № від 09 лютого 2021 року.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області як відокремленого підрозділу ДПС України залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 по справі № 440/5756/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 21.12.2021 року