Справа № 200/18272/21
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 грудня 2021 р. Справа №200/18272/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

- визнати право на призначення ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та на здійснення переходу з пенсії по інвалідності на пенсію померлого чоловіка ОСОБА_1 (50% його пенсії) ліквідатора ЧАЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, без пред`явлення до органів Пенсійного фонду експертного висновку щодо встановлення причинного зв`язку смерті чоловіка з Чорнобильською катастрофою та без подання посвідчення вдови чорнобильця, починаючи з 01.01.2018;

- визнати бездіяльність Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправною;

- зобов`язати відповідача вчинити певні дії: призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1 та здійснити перехід з пенсії по інвалідності на пенсію померлого чоловіка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (50% його пенсії) ліквідатора ЧАЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, без пред`явлення до органів Пенсійного фонду експертного висновку щодо встановлення причинного зв`язку смерті чоловіка з Чорнобильською катастрофою та без надання посвідчення вдови чорнобильця, починаючи з 01.01.2018;

- відшкодувати шкоду, заподіяну протиправною бездіяльністю - стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на завдану не наданням достовірних консультацій та неповідомленням вчасно письмово про право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та здійснити перехід з пенсії по інвалідності на пенсію померлого чоловіка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (50% його пенсії) ліквідатора ЧАЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, без пред`явлення до органів Пенсійного фонду експертного висновку щодо встановлення причинного зв`язку смерті чоловіка з Чорнобильською катастрофою та без подання посвідчення вдови чорнобильця, моральну шкоду у сумі: 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок (по одному розміру мінімальної заробітної плати за кожні півроку несплати).

Вивчивши подані матеріали, суддя дійшов висновку, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 161 КАС України.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Зі змісту позовної заяви суд вбачає, що позивачем в якості відповідача визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та вказано , адреса: 84121, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Генерала Батюка, буд.8.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом зазначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, адреса: 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3.

Отже, в порушення вказаних вище норм КАС України, позивачем невірно зазначено адресу відповідача в позовній заяві.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Аналогічні положення містяться в частині 2 статті 79 вказаного Кодексу, згідно з якою позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

В порушення вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначено зміст позовних вимог, який не відповідає вимогам статті 5 цього Кодексу.

Так, з першої вимоги неможливо встановити до кого її пред`явлено; в другій позовній вимозі позивач просить визнати бездіяльність Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправною, проте не зазначає в чому саме полягає протиправна бездіяльність та дана вимога пред`явлена не до відповідача по справі.

Вказані недоліки підлягають усуненню.

Суд наголошує, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України. Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійсненні судочинства за його позовною заявою.

Відповідно до частини четвертої статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За приписами пункту 5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з частиною другою статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Позивач вказує на те, що відповідачем було відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1 та здійсненні переходу з пенсії по інвалідності на пенсію померлого чоловіка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (50% його пенсії) ліквідатора ЧАЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, без пред`явлення до органів Пенсійного фонду експертного висновку щодо встановлення причинного зв`язку смерті чоловіка з Чорнобильською катастрофою та без надання посвідчення вдови чорнобильця, починаючи з 01.01.2018.

Проте, у порушення вищезазначених вимог позивач не надає суду доказів, які б свідчили про відмову позивачу в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника та переході з пенсії по інвалідності на пенсію померлого чоловіка.

Разом з позовною заявою було надано заяву ОСОБА_1 від 06.03.2018, проте докази її подання до органів ПФУ не надані. Отже, позивачем до позовної заяви не надано належних доказів звернення до органів Пенсійного фонду України та відповіді на вказану заяву.

Крім того, згідно ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, позивач, зокрема, просить зобов`язати відповідача здійснити перехід з пенсії по інвалідності на пенсію померлого чоловіка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (50% його пенсії) ліквідатора ЧАЕС 1 категорії, інваліда 2 групи, без пред`явлення до органів Пенсійного фонду експертного висновку щодо встановлення причинного зв`язку смерті чоловіка з Чорнобильською катастрофою та без надання посвідчення вдови чорнобильця, починаючи з 01.01.2018.

Згідно ч.ч.1 та 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).

Позовну заяву до суду позивач подав 14.12.2021, тобто із пропуском шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду.

На думку Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у справі 240/12017/19 від 31.03.2021 позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Разом з позовом позивачем було надано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду внаслідок непереборної сили (у тому числі бойових дій АТО, потім карантину, пандемії). Вказує, що не мала дійсної інформації (в т.ч. і за причин, вказаних вище), не мала можливості звернутися за отриманням юридичної допомоги, не мала коштів на сплату за юридичні послуги. Крім того про порушене право відповідачем шляхом надання працівниками ПФУ хибних консультацій і неправдивої інформації щодо дати виникнення права на пенсію з втрати годувальника (та як наслідок багаторазову відмову пенсійного органу), про те, що порушення закону за вини ПФУ в не призначенні вчасно пенсії з втрати годувальника є неправомірним та таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства України, дізналася тільки під час отримання юридичної консультації у вересні 2021 року. З цих підстав просить суд визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом та поновити цей строк.

Суд вважає, що наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду є неповажними, оскільки вони не свідчать про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до адміністративного суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку.

При цьому до вказаної заяви позивачем належних та допустимих доказів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, які є об`єктивними непереборними, і не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення дій не надано.

Тому, за таких обставин, суд вважає, що причини вказані позивачем в клопотанні про поновлення строку звернення до суду є неповажними.

Згідно ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд зазначає, що справа №200/18272/21 відповідно до вимог ст.263 КАС України підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Отже, встановлені судом недоліки позовної заяви не можуть бути усунуті під час судового розгляду.

Згідно з частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

З огляду на наведене та керуючись ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення виявлених недоліків шляхом подання до Донецького окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та доказів в її обґрунтування; позовної заяви з її копіями відповідно до кількості учасників справи, оформленої з дотриманням вимог статей 160, 161 КАС України, з узгодженим змістом позовних вимог та складом учасників справи та з зазначенням інформації щодо них.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Т.В.Загацька