Справа № 420/20257/21
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, за участі третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача голови Городненської сільської ради Болградського району Одеської області Богоєва Миколи Дмитровича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

26.10.2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, за участі третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача голови Городненської сільської ради Болградського району Одеської області Богоєва Миколи Дмитровича, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Городненської сільської ради Болградського району Одеської області щодо не надання публічної інформації на запит ОСОБА_1 № 3 від 17.09.2021 року про надання публічної інформації відповідно Закону України «Про доступ до публічної інформації»;

- зобов`язати Городненську сільську раду Болградського району Одеської області надати ОСОБА_1 публічну інформацію на запит № 3 від 17.09.2021 року про надання публічної інформації відповідно Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме належним чином завірені копії: рішення сесії Городненської сільської ради від 26.11.2020 року; протоколу рішення сесії Городненської сільської ради від 26.11.2020 року; рішення сесії Городненської сільської ради від 11.12.2020 року; протоколу рішення сесії Городненської сільської ради від 11.12.2020 року; рішення сесії Городненської сільської ради від 24.12.2020 року; протоколу рішення сесії Городненської сільської ради від 24.12.2020 року; рішення сесії Городненської сільської ради від 25.01.2021 року; протоколу рішення сесії Городненської сільської ради від 25.01.2021 року; рішення сесії Городненської сільської ради від 07.05.2021 року; протоколу рішення сесії Городненської сільської ради від 07.05.2021 року; рішення сесії Городненської сільської ради від 24.06.2021 року; протоколу рішення сесії Городненської сільської ради від 24.06.2021 року; рішення сесії Городненської сільської ради від 19.08.2021 року; протоколу рішення сесії Городненської сільської ради від 19.08.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.09.2021 року позивач звернувся до Городненської сільської ради Болградського району Одеської області із запитом про надання публічної інформації відповідно ЗУ «Про доступ до публічної інформації» за № 3 від 17.09.2021 року. Проте, відповідь на вказаний запит, навіть на момент звернення до суду з даним позовом, не надано. Позивач вважає, що ненадання відповіді на запит порушує право на доступ до публічної інформації.

01.11.2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Ухвалу суду направлено на адресу відповідача, яку адресат отримав 16.11.2021 року.

Проте, суд зазначає, що відповідачем до суду у встановлених ухвалою строк не подано відзиву на адміністративний позов.

Відтак суд, керуючись ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

21.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області із запитом, в якому просив надати належним чином завірені копії рішення сесії Городненської сільської ради від 26.11.2020 року; протоколу рішення сесії Городненської сільської ради від 26.11.2020 року; рішення сесії Городненської сільської ради від 11.12.2020 року; протоколу рішення сесії Городненської сільської ради від 11.12.2020 року; рішення сесії Городненської сільської ради від 24.12.2020 року; протоколу рішення сесії Городненської сільської ради від 24.12.2020 року; рішення сесії Городненської сільської ради від 25.01.2021 року; протоколу рішення сесії Городненської сільської ради від 25.01.2021 року; рішення сесії Городненської сільської ради від 07.05.2021 року; протоколу рішення сесії Городненської сільської ради від 07.05.2021 року; рішення сесії Городненської сільської ради від 24.06.2021 року; протоколу рішення сесії Городненської сільської ради від 24.06.2021 року; рішення сесії Городненської сільської ради від 19.08.2021 року; рішення сесії Городненської сільської ради від 19.08.2021 року (а.с.14-13).

Відповідь позивач просив надіслати на адресу: АДРЕСА_1 .

Як встановлено з матеріалів справи, відповідь на вказаний запит відповідачем не надана. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування зазначеного відповідачем до суду не надано та з матеріалів справи не встановлено.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ст. 40 Конституції України закріплено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Так, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інформацію» під документом розуміє матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі; під поняттям захист інформації - сукупність правових, адміністративних, організаційних, технічних та інших заходів, що забезпечують збереження, цілісність інформації та належний порядок доступу до неї; інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; а під суб`єктом владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, інший суб`єкт, що здійснює владні управлінські функції відповідно до законодавства.

Згідно ст. 5 вказаного Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VІ визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до частин 1-4 ст. 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформація на запит надається безкоштовно.

У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

Приписами ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Статтею 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» врегульовано, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що орган, до якого направлена заява громадянина, зобов`язаний об`єктивно і вчасно її розглянути, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, а також повідомити громадянина про наслідки розгляду такої заяви.

Так, Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Судом установлено, що позивач звернувся із запитом про надання інформації, зокрема копій рішень та протоколів Городненської сільської ради.

В свою чергу, Городненською сільською радою на запит позивача не надано ні відповіді ні запитуваної інформації.

Належить зазначити, що бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта, тобто нездійснення/невчинення дій, які особа повинна була і могла вчинити, тоді як дією є сукупність вчинків кого-небудь, здійснення особою певних функцій/обов`язків у межах наданих повноважень, тощо.

З огляду на вище викладені положення, а також беручи до уваги обставини, встановлені в ході розгляду даної справи, суд приходить до висновку про допущення Городненською сільською радою Болградського району Одеської області протиправної бездіяльності щодо ненадання публічної інформації на запит ОСОБА_1 № 3 від 17.09.2021 року про надання публічної інформації відповідно Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Суд зазначає, що матеріалами справи не підтверджується надання відповіді на запит позивача, що є порушенням права позивача на інформацію.

При цьому, запитувана позивачем публічна інформація відноситься до сфери діяльності Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, тобто відповідач є розпорядником інформації, щодо якої позивачем поданий запит.

Станом на дату судового розгляду учасниками справи не надано суду належних та допустимих доказів, підтверджуючих надання сільською радою відповіді на запит позивача.

Наведене свідчить про бездіяльність сільської ради, якою мала бути надана відповідь на запит. Відповідач має встановлений законом порядок надання відповіді на запит позивача.

Статтею 20 Закону №2939-VI визначено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Статтею 20 Закону №2939-VI встановлено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Суд на підставі ч. 5 ст. 242 КАС України наводить наступні висновки Верховного Суду, викладені в постанові № 813/3059/16 від 06.03.2019:

«[…] 25. Своєю чергою, за приписами статті 2 Закону № 2939-VІ цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

VІ. Оцінка Верховного Суду

З вищевикладеного вбачається, що Закон № 2939-VІ регламентує чітку послідовність дій розпорядника інформації у разі одержання запиту, який не відповідає вимогам закону.

Однак, зважаючи на наведене нормативне врегулювання, одержавши запит на інформацію, поданий згідно із Законом № 2939-VІ, який за своїм змістом є зверненням у розумінні Закону № 393/96-ВР, розпорядник інформації повинен відмовити у задоволенні такого запиту через невідповідність його предмета вимогам закону (пункт 2 частини п`ятої статті 19, пункт 4 частини першої статті 22 Закону № 2939-VІ), та з урахуванням принципів добросовісності і розсудливості розглянути запит за Законом № 393/96-ВР. При цьому запитувача повинно бути повідомлено у п`ятиденний строк про те, що його запит на інформацію буде розглядатися як звернення відповідно до Закону № 393/96-ВР.

У разі якщо запит на інформацію, який подано згідно із Законом № 2939-VІ, за своїм змістом поєднує предмет регулювання Закону № 393/96-ВР та Закону № 2939-VІ, то такий «запит-звернення» повинен розглядатися у відповідних частинах у строк та порядок, передбачені відповідними законами. При цьому розпорядник у п`ятиденний строк повинен відповісти по суті запиту, а також повідомити запитувача, що решта питань розглядатимуться як звернення згідно із Законом № 393/96-ВР.»

При прийнятті рішення суд керується такими міркуваннями:

Наведені вище норми Закону №2939 є чіткими та однозначними та дозволять достеменно розуміти їх зміст - на момент звернення запитувача інформації із запитом до розпорядника інформації публічна інформація повинна: а) існувати; б) бути відображеною/задокументованою певними засобами на будь-яких носіях; в) бути в розпорядженні суб`єкта владних повноважень - розпорядника інформації.

Отже, публічна інформація може бути надана її розпорядником у відповідь на запит запитувача інформації, якщо на момент надходження запиту запитувана інформація вже існує, є задокументованою/відображеною на певних носіях та перебуває в розпорядженні суб`єкта, до якого надійшов запит.

Суд наголошує, що Городненською сільською радою запит позивача про надання публічної інформації взагалі нерозглянуто.

Ефективним способом захисту права позивача на отримання відповіді на запит є спонукання відповідача надати відповідь в порядку та строки, визначені законом. Водночас підстав для встановлення способу виконання цього обов`язку на цій стадії суд не вбачає.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги в даній частині підлягають частковому задоволенню шляхом зобов`язання Городненську сільську раду Болградського району Одеської області надати ОСОБА_1 публічну інформацію на запит № 3 від 17.09.2021 року про надання публічної інформації відповідно Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні та оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за даним позовом підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст. 139 КАС України судові витрати позивача зі сплати судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Городненської сільської ради Болградського району Одеської області (вул. Широка, 39, Городнє, Болградський район, Одеська область, 68712, ), за участі третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача голови Городненської сільської ради Болградського району Одеської області Богоєва Миколи Дмитровича (вул. Широка, 39, Городнє, Болградський район, Одеська область, 68712) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Городненської сільської ради Болградського району Одеської області щодо ненадання публічної інформації на запит ОСОБА_1 № 3 від 17.09.2021 року про надання публічної інформації відповідно Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Зобов`язати Городненську сільську раду Болградського району Одеської області розглянути запит ОСОБА_1 № 3 від 17.09.2021 року про надання публічної інформації відповідно Закону України «Про доступ до публічної інформації».

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Городненської сільської ради Болградського району Одеської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.