Справа № 620/11319/21
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року Чернігів Справа № 620/11319/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХКОМ АВ" до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХКОМ АВ» (далі також ТОВ «ТЕХКОМ АВ» до Головного управління державної податкової служби у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України ( далі також ГУ ДПС у Чернігівській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 06.05.2021 № 1856/25010700.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне рішення є необґрунтованим, оскільки прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Зокрема, відповідач вийшов за встановлені ч. 2 ст. 15 Закону України «Про валюту та валютні операції» терміни для застосування санкцій, неправильно встановив граничний строк розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом, та безпідставно нарахував пеню у період карантинних обмежень.

30.09.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

01.11.2021 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального провадження.

Відповідач у відзиві позов не визнав з підстав того, що перевіркою у ТОВ «ТЕХКОМ АВ» встановлено, що при здійсненні зовнішньоекономічних операцій валютні кошти в сумі 44363,00 грн надійшли позивачу з порушенням 365 денного терміну розрахунків, що є порушенням Закону України «Про валюту та валютні операції». Отже, за таких обставин оскаржуване рішення вважає, що прийнято у спосіб, встановлений чинним законодавством.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій заперечував проти доводів відповідача, викладених у відзиві.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

18.03.2021 ГУ ДПС у Чернігівській області прийнято наказ за № 414-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТЕХКОМ АВ»» з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 04.06.2019 по 05.04.2021, починаючи з 30.03.2021 тривалістю 5-ть робочих днів. В якості підстави для проведення такої перевірки визначено податкову інформацію від Національного банку України лист від 21.07.2020 № 25-0006/124/ДСК та положення п.п. 20.1.4 п.20.1 ст. 20 , пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 , ст. 79 Податкового кодексу України, постанови КМУ від 03.02.2021 № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок». У даному випадку контролюючим органом зазначалось про ненадання ТОВ «ТЕХКОМ АВ» пояснень та документального підтвердження на письмовий запит ГУ ДПС у Чернігівській області щодо виконання контракту № 1 від 04.06.2019.

Наказ ГУ ДПС у Чернігівській області № 414-п від 18.03.2021 отримано позивачем19.03.2021, про що зазначено в акті перевірки від 12.04.2021 № 1660/07/3693/1600.

За результатами перевірки ГУ ДПС у Чернігівській області складено акт від 12.04.2021 № 1660/07/3693/1600, в якому встановлено порушення частини 2 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 року №2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції», пункт 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здій снення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 року №5 (зі змінами) Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті у результаті чого допущено порушення вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, на загальну суму пені 47 849,60 грн. за період з 04.06.2020 року по 15.06.2020 року, у тому числі по договору пере ведення боргу №27/05/20 від 27.05.2020 року з нерезидентом GOOD WOOD TRADE LIMITED (КНР).

Як вбачається зі змісту розд. ІІІ «Описова частина» акта перевірки, такі висновки контролюючого органу мотивовані наступним: « … ГУ ДПС отримано лист від ДПС України від 03.08.2020 року №13245/7/99-00-07-07-02-07 з витягом податкової інформації від Національного банку України (лист від 21.07.2020 року №25-0006/124/ДСК) про порушення ТОВ "ТЕХКОМ АВ" (податковий номер 36931600) валютного законодавства при виконанні умов кон тракту №1 від 04.06.2019 року (дата експорту товару - 05.06.2019 року, дата першого дня пере вищення граничного строку розрахунків - 04.06.2020 року). Згідно документів, наданих ТОВ «ТЕХКОМ АВ» (вх. №15385/10 від 28.08.2020 року, вх. №15850/10 від 07.09.2020 року) на запит Головного управління ДПС у Чернігівській області №9607/10/25-01-05-03-09 від 10.08.2020 року встановлено:

ТОВ «ТЕХКОМ АВ» (податковий номер36931600, 14001, Україна, м. Чернігів, вул. Ціолковського, буд. 41. Банк, реквізити: рахунок 5408, МФО 328209, АБ "Південний" у м. Києві) в особі директора Кириченка А.А., укладено договір купівлі-продажу №1 від 04.06.2019 року з нерезидентом FOREST PRODUCTION MANECIU SRL (Sat Maneciu-Pamanteni, Comuna Maneciu, Nr. 647, pct. Mocani, C2, judet Prahova, 107362, Romania. Bank name: UNICREDIT BANK SA, IBAN EUR: RO30BACX742003. Adress: Brasov, Romania) в особі Tessa Viorel, на пос тавку станка торцювального типу C11 КЕ. Умови постачання - FCA, UA м. Чернігів. Валюта пла тежу - евро. Загальна сума договору - 44363,00 євро. На виконання умов, договору купівлі-продажу №1 від 04.06.2019 року ТОВ «ТЕХКОМ АВ» відвантажило нерезиденту FOREST PRODUCTION MANECIU SRL (Румунія) станок торцюваль ний типу С11КЕ згідно МД ЕК 10 АА №UА102150/2019/011685 від 05.06.2019 року на суму 44363,00 євро, що становить за офіційним курсом НБУ 1 357 129,70 грн. Граничний термін над ходження валютної виручки за товар - 03.06.2020 року. При здійсненні зовнішньоекономічних операцій валютні кошти в сумі 44363,00 грн надійшли позивачу з порушенням 365 денного терміну розрахунків, що є порушенням Закону України «Про валюту та валютні операції Станом на 05.04.2021 розрахунки згідно Договору переведення боргу № 27/05/20 від 27.05.2020 не завершені, по рахунку 362 значиться кредиторська заборгованість в сумі 50 євро по нерезиденту GOOD WOOD TRADE LIMITED (КНР)».

06.05.2021 ГУ ДПС у Чернігівській області на підставі акта від 12.04.2021 № 1660/07/3693/1600 прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.05.2021 № 1856/25010700, яким за порушення вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по договору переведення боргу № 27/05/20 від 27.05.2020 з нерезидентом GOOD WOOD TRADE LIMITED (КНР) позивачу нарахована сума штрафних санкцій в розмірі 47849,60 грн (а.с. 6).

Вважаючи податкове повідомлення-рішення контролюючого органу протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про валюту і валютні операції" від 21.06.2018 р. № 2473-VIII (далі - Закон № 2473-VIIІ), Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим постановою Правління НБУ від 02.01.2019 р. № 5 (далі - Положення) та Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02.01.2019 о. № 7 (далі - Інструкція).

Статтею 13 Закону № 2473-VIIІ установлено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Відповідно до п.21 Положення граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно до пп.1 п.7 Інструкції банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати оформлення МД типу ЕК-10 "Експорт", ЕК-11 "Реекспорт" на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акту або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів.

Банк для здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів самостійно визначає систему заходів (уключаючи фіксацію цих операцій з дотриманням принципів актуальності, достовірності та інформативності) (пункт 8 Інструкції).

Згідно пп.2 п.9 Інструкції банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків у разі експорту товару - після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону № 2473-VIIІ порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

З аналізу даних правових норм слідує, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів. Порушення резидентом строків розрахунків тягне за собою нарахування пені за кожен день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів.

Суд встановив, що ТОВ «ТЕХКОМ АВ» допущено порушення вимог валютного законодавства на загальну суму 47849,60 грн. за період з 04.06.2020 по 15.06.2020. Станом на 05.04.2021 розрахунки згідно Договору переведення боргу №27/05/20 від 27.05.2020 не завершені, по рахунку 362 «Розрахунки з іноземними покупцями» значиться кредиторська заборгованість в сумі 50,00 евро по нерезиденту GOOD WOOD TRADE LIMITED (КНР).

Докази на спростування вказаний обставин відсутні.

Позивач вказує, що встановлений законодавством строк розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом мав бути розрахований контролюючим органом з дати укладення Угоди про заміну боржника в зобов`язанні до дати надходження коштів нерезидента.

Однак суд вважає такі доводи безпідставними, так як вони суперечать ст.13 Закону № 2473-VIIl, в якій чітко визначено, що у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання (ч. 2 ст. 13 Закону № 2473-VIIl).

За порушення резидентом строку розрахунків тягне нарахування пені за кожен день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку, встановленим на день виникнення заборгованості ( ч. 5 ст.13 Закону № 2473-VIIІ).

Тобто для обчислення пені враховується сума неодержаних грошових коштів за договором в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку, встановленим на день виникнення заборгованості.

Щодо доводів позивача про безпідставне нарахування штрафних санкцій за період з 04.06.2020 по 15.06.2020, посилаючись на положення пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України, то суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

- порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

- відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

- порушення вимог законодавства в частині:

обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Підпунктом 54.3.3 ПК України визначено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку та збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Визначення поняття пені встановлено пп. 14.1.162 ПК України, а саме: пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 3.1 ПК України встановлено, що податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - закони з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим ПКУ.

При цьому п. 5.1 ПК України визначено, що поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених ст. 1 ПК України.

Враховуючи викладене, ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абзац 1 п. 1.1 ПК України).

Водночас правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права й обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом №2473-VIIІ.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону №2473-VIIІ питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом.

Частиною 3 ст. 3 Закону №2473-VIIІ визначено, що у разі, якщо положення інших законів суперечать положенням Закону, застосовують положення цього Закону.

Як зазначалося вище, ч. 5 ст. 13 Закону №2473-VIIІ. передбачено, що порушення нерезидентами строку розрахунків тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3% суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті, або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до ч. 8 ст. 13 Закону №2473-VIIІ центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену ч.5 цієї статті.

Із системного аналізу зазначених вище норм ПК України та Закону №2473-VIIІ слідує, що на пеню, нараховану відповідно до Закону №2473-VIIІ, не поширюються положення пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України.

Отже, пеня за порушення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, встановлена саме Законом №2473-VIII та не підпадає під правове регулювання пені, що передбачена нормами ПК України.

Положеннями Закону України від 17.03.2020 року № 533-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) внесено зміни саме в порядок нарахування пені за порушення податкового законодавства, яка передбачена відповідними нормами ПК України.

Водночас суд звертає увагу, що Законом №533-ІХ не вносилися зміни до порядку нарахування пені за порушення вимог валютного законодавства в частині порушення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, яка нараховується відповідно до частини 5 статті 13 Закону №2473-VIII.

Таким чином, Законом №533-ІХ не передбачено звільнення від відповідальності на період карантинних обмежень за порушення валютного законодавства.

При цьому норми Закону №2473-VIII та інших нормативно-правових актів, які регулюють зовнішньоекономічну діяльність, не звільняють від застосування штрафних санкцій та пені за порушення валютного законодавства у період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19).

Крім того, ст. 13 Закону №2473-VIIІ визначено вичерпний перелік підстав, на підставі яких може зупинятись нарахування пені суб`єктам господарювання, у випадку недотримання вимог вказаного Закону.

Так, у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Крім того, у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

Частиною 3 ст. 14 Закону України від 02.12.1997 №671/97-ВР «Про торгово-промислові палати в Україні» установлено, що Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Однак на підтвердження виникнення форс-мажорних обставин позивачем довідку Торгово-промислової палати України ні контролюючому органу, ні до суду не надано. Також відсутні відомості щодо звернення позивача до судових органів з позовною заявою до нерезидента GOOD WOOD TRADE LIMITED (КНР) про стягнення боргу по договору купівлі- продажу № 1 від 04.06.2021.

За окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку (ч.4 ст. 13 Закону №2473-VIIІ).

Разом з тим, ТОВ «ТЕХКОМ АВ» відповідний висновок щодо продовження строків розрахунку по договору купівлі- продажу № 1 від 04.06.2021 не наданий.

Щодо врахування положень ч. 2 ст. 15 Закону № 2473.

У ч.10 ст. 11 Закону № 2473 зазначено, що у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право застосовувати заходи впливу, передбачені законом.

Як зазначалось вище, відповідальність за порушення граничних строків розрахунків встановлена ст.13 Закону № 2473.

За приписами п. 3 ч.1 ст. 14 Закону № 2473, за порушення вимог валютного законодавства (крім порушення строків за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлюється згідно із ст. 13 цього Закону) можуть бути застосовані: до юридичних осіб (крім уповноважених установ) заходи впливу у вигляді штрафних санкцій.

Отже, відповідальність за порушення строків за операціями з експорту та імпорту товарів не відноситься до заходів впливу, визначених у ст. 14 Закону № 2473.

При цьому згідно з ч. 4 ст. 14 Закону № 2473 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, має право адекватно вчиненому порушенню застосувати до юридичних осіб (крім уповноважених установ) захід впливу у вигляді штрафних санкцій у розмірі до 100 відсотків суми операції, проведеної з порушенням валютного законодавства.

Тобто ст. 14 Закону № 2473 визначені заходи впливу до юридичних осіб у вигляді штрафних санкцій і ці заходи впливу є відмінними від пені, передбаченої у ст. 13 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 2473 порядок застосування заходів впливу, передбачених ст. 14 цього Закону, у тому числі розмір штрафних санкцій, встановлюється, зокрема до юридичних осіб (крім уповноважених установ) Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч. 2 ст. 15 Закону № 2473 заходи впливу можуть бути застосовані протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

Отже, ч.2 ст. 15 Закону № 2473 встановлені строки, які застосовуються саме до заходів впливу, визначених у ст. 14 цього Закону, до яких не відноситься відповідальність за порушення строків за операціями з експорту та імпорту товарів, яка встановлена ст. 13 цього Закону.

Тому суд вважає помилковим твердження позивача, що строки, визначені у ч.2 ст. 15 Закону № 2473, розповсюджуються на застосування пені, передбаченої ст. 13 цього Закону, оскільки ст. 14 та ч.1 ст. 15 Закону чітко визначено, що відповідальність (пеня) за порушення граничних строків розрахунків не відноситься до заходів впливу, визначених ст.14, тоді як строки у ч.2 ст. 15 застосовуються саме до заходів впливу, передбачених ст. 14 Закону № 2473, про що безпосередньо зазначено у ч.1ст. 15 цього Закону.

Строки давності для визначення грошових зобов`язань встановлені ст. 102 Податкового кодексу України.

При цьому, згідно з п.102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, для нарахування пені як і для нарахування інших грошових зобов`язань Податковим кодексом України встановлений строк у 1095 днів, який слід рахувати з першого дня прострочення граничного строку розрахунків.

У зв`язку з наведеним, суд вважає оскаржуване податкове повідомлення рішення таким, шо прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд, згідно зі ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

У той же час позивачем не надано належних та достатніх доказів, які спростовували б висновки відповідача щодо порушення вимог законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати присудженню на користь позивача не підлягають.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХКОМ АВ" вул.Ціолковського, буд.41,м.Чернігів,14001, .

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області відокремлений підрозділ Державної податкової служби України вул.Реміснича, буд.11,м.Чернігів,14000 код ЄДРПОУ ВП 44094124.

Повний текст рішення виготовлено 20 грудня 2021 року.

Суддя І.І. Соломко