Справа № 160/9091/21
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2021 року Справа № 160/9091/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправними і скасування пункту припису,-
Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), в якому просить визнати противоправним та скасувати п.86. припису відповідача №0000001 «Щодо усунення порушень, виявлених під час проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства, норм і стандартів у сфері залізничного транспорту» від 19.04.21 р., щодо порушення п.24 ч.1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».
В обґрунтування позову зазначено, що ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг не відноситься до підприємств, що здійснюють діяльність у сфері залізничного транспорту. Господарська діяльність позивача не може ототожнюватися з діяльністю в сфері залізничних перевезень в силу тих обставин, що він не виконує функцію самостійного перевізника в розумінні положень Статуту залізниць України, Закону України Про залізничний транспорт. У зв`язку з тим, що ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг не здійснює такого виду господарської діяльності, як перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів залізничним транспортом, то вимога відповідача, викладена в п. 86 припису щодо необхідності мати відповідну ліцензію є незаконною. Перевезення вагонів з небезпечно вантажами здійснюється лише в межах території самого підприємства, а доказів переміщення за межи територій відповідачем не надано.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
09.07.2021 року від відповідача за допомогою засобів поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своєї позиції відповідачем зазначено, що у період з 05.04.2021 по 16.04.2021 посадовими особами Укртрансбезпеки здійснювався плановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства, норм і стандартів у сфері залізничного транспорту, зокрема, стосовно дотримання вимог законодавства, норм і стандартів у сфері залізничного транспорту Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг». За результатом заходу державного нагляду (контролю) було підготовлено та складено акт від 16.04.2021 № 0000001 та припис щодо усунення порушень, виявлених під час проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства, норм і стандартів у сфері залізничного транспорту від 19.04.2021 № 0000001, яким, зокрема, у п. 86 зобов`язано позивача отримати ліцензію на право провадження господарської діяльності з перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів залізничним транспортом. Вказує, що оскільки позивач у свої діяльності здійснює із небезпечним вантажем переміщення від місця їх виготовлення чи зберігання до місця призначення з підготовкою вантажу, тари, транспортних засобів, прийманням вантажу, здійснення вантажних операцій та короткострокове зберігання вантажів на всіх етапах переміщення, то така діяльність повинна бути здійснена виключно на підставі ліцензії, отриманої ним згідно пункту 24 частини 1 статті 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».
19.07.2021 року від позивача за допомогою засобів поштового зв`язку надійшла відповідь на відзив, у якій підтримано позицію, викладену у позовній заяві.
03.08.2021 року від відповідача надійшли письмові заперечення, у яких підтримано позицію, викладену у відзиві на позов.
26.08.2021 року від позивача за допомогою засобів поштового зв`язку надійшли письмові пояснення, у яких підтримано позицію, викладену у позовній заяві та у відзиві на позов.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Видами діяльності позивача є:
- 24.10 Виробництво чавуну сталі та феросплавів (основний);
- 07.10 Добування залізних руд;
- 19.10 Виробництво коксу та коксопродуктів;
- 24.10 Виробництво чавуну, сталі та феросплавів;
- 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи;
- 85.32 Професійно-технічна освіта;
- 85.59 Інші види освіти, н.в.і.у.;
- 86.10 Діяльність лікарняних закладів;
- 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;
- 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах;
- 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах;
- 36.00 Забір, очищення та постачання води;
- 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель;
- 42.21 Будівництво трубопроводів;
У період з 05.04.2021 р. по 16.04.2021 р. посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) боло здійснено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства, норм і стандартів у сфері залізничного транспорту, зокрема, щодо дотримання вимог законодавства, норм і стандартів у сфері залізничного транспорту Публічним акціонерним товариством АрселорМіттал Кривий Ріг.
За результатом проведення даного заходу державного нагляду (контролю) було складено акт від 16.04.2021 № 0000001 та винесено припис щодо усунення порушень, виявлених під час проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства, норм і стандартів у сфері залізничного транспорту від 19.04.2021 р. № 0000001.
Зокрема, у пункті 86 даного припису заначено: опис порушення: Суб`єкт господарювання не має ліцензію на право провадження господарської діяльності з перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів залізничним транспортом, а фактично одержує та відправляє небезпечні вантажі; посилання на норми нормативного документа, які порушені: пункт 24 частини першої статті 7 Закону України № 222-VIII; термін усунення порушення або недоліку: негайно.
Тобто, пунктом 86 припису зобов`язано Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" отримати ліцензію на право провадження господарської діяльності з перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів залізничним транспортом.
Позивач не погоджується з пунктом 86 припису Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з абзацом 2 статті 1 Закону України «Про основні засади Державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Частиною 1 статті 5 Закону № 877-V передбачено, що планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому.
Відповідно до частини 4 статті 5 Закону № 877-V органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.
Згідно з частиною 2 статті 7 Закону № 877-V на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Разом з цим, плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи суб`єкта господарювання (ч. 11 ст. 4 Закону № 877-V).
Згідно ч.6 ст.7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
Водночас, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Аналіз вказаного в сукупності дає суду підстави дійти до наступних висновків:
по-перше, планові та позапланові перевірки здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений правилами внутрішнього трудового розпорядку;
по-друге, під час проведення перевірки перевіряються наявність та чинність дозвільних документів, які підтверджують право на здійснення господарської діяльності та інших документів, необхідних для здійснення перевірки;
по-третє, за наслідком здійснення перевірки, в ході якої виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю), протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу (перевірки) державного нагляду (контролю) складає, зокрема, припис.
Тобто, суб`єкт владних повноважень при здійсненні перевірки перевіряє, зокрема наявність чи чинність документів, за наслідком завершення якої, у випадку наявності порушень складає припис.
Відповідно до ч.8 ст.7 Закону №877-V припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
З вказаного слідує, що припис це документ, складений уповноваженою на те особою щодо усунення суб`єктом господарювання порушень вимог законодавства, які встановлені в ходів проведення заходу (перевірки).
Частиною 1 статті 8 Закону №877-V передбачено, що орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, встановлених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, серед іншого, вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків.
Надаючи правову оцінку оскаржуваному припису в частині пункту 86, яким зобов`язано Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" отримати ліцензію на право провадження господарської діяльності з перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів залізничним транспортом, суд зазначає наступне.
Ліцензування видів господарської діяльності регулюється Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 2015 року (надалі Закон №222-VIII).
Відповідно до частини 4 статті 6 Закону №222-VIII рішенням органу ліцензування на його територіальні підрозділи можуть бути покладені обов`язки з виконання повноважень органу ліцензування щодо проведення перевірок додержання ліцензіатами вимог ліцензійних умов та складання актів за результатом їх проведення.
Згідно з пунктом 24 частини 1 статті 7 Закону №222-VIII ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності: перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.
Частиною 1 статті 3 Господарського кодексу України передбачено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажігта небезпечних відходів залізничним транспортом, положеннями яких встановлюється вичерпний перелік вимог, обов`язкових для виконання ліцензіатом, та вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1168.
У Ліцензійних умовах встановлено вичерпний перелік вимог до ліцензіатів, що передбачає кадрові, організаційні та технологічні вимоги виключно до діяльності з перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів і не передбачає вимог щодо відправки або приймання вантажу, здійсненням вантажних операцій, окремих операцій з підготовки вантажу, тари тощо.
Частиною 1 статті 3 Закону України "Про перевезення небезпечних вантажів" встановлено, що дія цього Закону поширюється на такі види діяльності: державне управління та державне регулювання безпеки у сфері перевезення небезпечних вантажів; виконання робіт і надання послуг, пов`язаних з перевезенням небезпечних вантажів; забезпечення міжнародних зобов`язань у сфері перевезення небезпечних вантажів.
При цьому, частиною 2 статті 3 вищезазначеного Закону передбачено, що дія цього Закону не поширюється на перевезення небезпечних вантажів на територіях підприємств, установ та організацій, де ці вантажі виготовляються або утворюються, використовуються або захороняються, та інші передбачені законом випадки.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про перевезення небезпечних вантажів" надано наступні визначення термінів:
- суб`єкт перевезення небезпечних вантажів - підприємство, установа, організація або фізична особа, які відправляють, перевозять або одержують небезпечні вантажі (відправники, перевізники та одержувачі);
- відправник небезпечного вантажу - зазначена в перевізних документах юридична (резидент і нерезидент) або фізична особа (громадянин України, іноземець, особа без громадянства), яка підготовлює та подає цей вантаж для перевезення;
- перевізник небезпечного вантажу - юридична (резидент і нерезидент) або фізична особа (громадянин України, іноземець, особа без громадянства), яка здійснює перевезення небезпечного вантажу;
- одержувач небезпечного вантажу - зазначена в перевізних документах юридична (резидент і нерезидент) або фізична особа (громадянин України, іноземець, особа без громадянства), яка одержує небезпечний вантаж від перевізника.
Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.
Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.
Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.
Відповдно до ст. 1 Закону України "Про залізничний транспорт" залізничний транспорт - виробничо-технологічний комплекс підприємств залізничного транспорту, призначений для забезпечення потреб суспільного виробництва і населення країни в перевезеннях у внутрішньому і міжнародному сполученнях та надання інших транспортних послуг усім споживачам без обмежень за ознаками форми власності та видів діяльності тощо.
Як було зазначено вище, видами діяльності позивача є: 24.10 Виробництво чавуну сталі та феросплавів (основний); 07.10 Добування залізних руд; 19.10 Виробництво коксу та коксопродуктів; 24.10 Виробництво чавуну, сталі та феросплавів; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 85.32 Професійно-технічна освіта; 85.59 Інші види освіти, н.в.і.у.; 86.10 Діяльність лікарняних закладів; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 36.00 Забір, очищення та постачання води; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 42.21 Будівництво трубопроводівє.
Тобто, позивач не відноситься до підприємств, що здійснюють діяльність у сфері залізничного транспорту.
Господарська діяльність ПАТ АрселорМіпал Кривий Ріг не може ототожнюватися з діяльністю в сфері залізничних перевезень, оскільки позивач не виконує функцію самостійного перевізника в розумінні положень Закону України Про залізничний транспорт.
Тобто, оскільки позивач не здійснює такого виду господарської діяльності, як перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів залізничним транспортом, то останній не зобов`язаний мати відповідну ліцензію на право провадження господарської діяльності з перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів залізничним транспортом.
Стосовно твердження відповідача, що прямування залізничного транспорту позивача здійснюється не тільки на території підприємства, але й за його межами, суд враховує на наступне.
Так, згідно з п. 6 договору № ПР/М-17-2/1-651/НЮдч/3377 від 13.11.17р Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", яка примикає до станцій Кривий Ріг- Головний, Кривий ріг, Новоблочна регіональної філії Придніпровська залізниця ПАТ Укрзалізниця вагони для підїзної колії подаються локомотивом залізниці. Здавання вагонів у комерційному та технічному відношенні залізницею власнику колії здійснюється на приймально-відправних коліях №№ 1-10, 14 станції Східна-Приймальновідправна; на коліях №№ 1-11 станції Промислова та на коліях №№ 1-14 станції Новобункерна власника колії.
Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.
Як вбачається з наказу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" № 1406 від 26.10.2020 року Про впорядкування найменувань розподільних пунктів залізничного транспорту підприємства станція Прокатна, станція Копрова-2, станція Доменна, станція Східно-Сортувальна, станція Кірова є пунктами залізничного транспорту підприємства ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", що свідчить про рух поїздів між цими пунктами в межах підприємства позивача.
Доказів того, що на внутрішньозаводських станціях (ст. Прокатна, ст. Копрова-2, ст. Доменна) потяги виходять на колії загального користування не надано.
При цьому, як встановлено з матеріалів справи, переїзди №№ 174, 175, 196 знаходяться на перегонах до станції Східно-Сортувальна, станції Кірова і рух по коліям через ці переїзди здійснюється локомотивом Укрзалізниці згідно договору № ПР/М-17-2/1-651/НЮдч/337 від 13.11.2017 року.
Згідно з наказом ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" № 921 від 08.08.2018 року Про затвердження діючих залізничних переїздів: переїзд № 26 (розділ 2 Переліку) знаходиться на ст. Прокатна на території ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", в розділі № 5 Переліку вказано найменування автодороги, яка веде до Улица Прокатная (мовою оригіналу), та пересікає залізничну колію; переїзд № 27 знаходиться на ст. Прокатна на території ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", в графі № 5 вказано найменування автодороги, яка веде до Автомобильная (мовою оригіналу), та пересікає залізничну колію; переїзд № 63 знаходиться на ст. Копрова-2 на території ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", в графі № 5 вказано найменування автодороги, яка веде до Грузовая (мовою оригіналу), та пересікає залізничну колію; переїзд № 108 знаходиться на ст. Доменна на території ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", в графі № 5 вказано найменування автодороги, яка веде до цього подъезд к цеху (мовою оригіналу), та пересікає залізничну колію; переїзд № 174 знаходиться на ст. Східно-Сортувальна на території ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", в графі № 5 вказано найменування автодороги, яка веде до Улица Литке (мовою оригіналу), та пересікає залізничну колію; переїзд № 175 знаходиться на ст. Східно-Сортувальна на території ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", в графі № 5 вказано найменування автодороги, яка веде до Улица Вернадского (мовою оригіналу), та пересікає залізничну колію; переїзд № 195 знаходиться на ст. Кірова на території ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", в графі № 5 вказано найменування автодороги, яка веде до автодорога Кривой Рог-Кировоград (мовою оригіналу), та пересікає залізничну колію; переїзд № 190 знаходиться на ст. Коксова на території ПАО АМКР , в графі № 5 вказано найменування автодороги, яка веде до ТОВ Коксохімремонт та пересікає залізничну колію. Доказів того, що по залізничним коліям №№ 39, 40 до складу вогнетривів перевозяться небезпечні вантажі не надано. Також не надано доказів здійснення залізничного руху на ТОВ Коксохімремонт.
Досліджуючи додаток № 2 план-схема ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" до наказу № 921 від 08.08.2018 року Про затвердження діючих залізничних переїздів, з останнього не вбачається, що позивач здійснює перевезення небезпечних вантажів з використанням всіх наявних переїздів, а також за межами території підприємства.
Стосовно посилання відповідача на те, що згідно з копіями накладних 45935855, 45935780, 47727177, 45744653, 47727169, станцією відправлення є Кривий ріг УЗ 467201; станція УЗ належить іншому підприємству і розташована на землях комунальної власності; на підставі схеми колій вбачається, що переміщення небезпечного вантажу за межами підприємства здійснюється власними силами позивача до станції УЗ 467201, а вже від станції - перевізником УЗ, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 договору № ПР/М-17-2/1-651 /НЮдч/337 від 13.11.2017 року станцією примикання до станції Кривий Ріг є лише станція Промислова через СП № 49, тому вантаж на станцію Промислова в адресу Укрзалізниці прямує без виходу на колії загального прямування. Таким чином, вбачається, що позивач здійснює переміщення до станції Промислова (яка знаходиться на території позивача) де і передає вагони Укрзалізниці, а в подальшому Укрзалізниця самостійно перевозить вантаж до станції Кривий Ріг.
Суд також критично відноситься до твердження відповідача, який, посилаючись на п. 3 договору № ПР/М-17-2/1-651/НЮдч/3377 від 13.11.17р «Про експлуатацію залізничної підїзної колії ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", вказує, що колії проходять не на землях підприємства позивача.
Суд зазначає, що даний пункт договору навпаки вказує про відсутність колій позивача на землях Укрзалізниці, а саме: у межах смуги відведення під`їзною колією і спорудами власника колії зайнято ділянку землі площею 0 кв.м.
Не знаходять свого підтвердження і висновки відповідача про те, що складські приміщення позивача знаходиться в іншій частині міста (село Вільне), оскільки не надано жодних доказів того, що позивач використовує саме ці складські приміщення для зберігання небезпечного вантажу.
Суд також врааховує, що згідно зі ст. 8 Закону України Про залізничний транспорт господарська діяльність щодо перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів залізничним транспортом загального користування провадиться на підставі ліцензії, яка видається в порядку, встановленому законодавством.
При цьому, оскільки позивач не має залізничного транспорту загального користування та не здійснює операції з транспортування небезпечних вантажів (тільки операції з підготовки вантажу, тари, транспортних засобів, навантаження) то вимога відповідача викладена в п.86 припису, щодо необхідності мати ліцензію з перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів залізничним транспортом є необгрунтованою.
Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 2270,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням АТ «Райфайзен Банк Аваль» № 600017578 від 28.05.2021 року.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 2270,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати противоправним та скасувати п.86 припису Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) від 19.04.2021 року №0000001 «Щодо усунення порушень, виявлених під час проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства, норм і стандартів у сфері залізничного транспорту» щодо порушення п.24 ч.1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона