Справа № 580/3802/21
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3802/21 Суддя (судді) першої інстанції: Валентина ТИМОШЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

за участю секретаря: Масловської К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Азот" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Азот" звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у якому просило:

- визнати бездіяльність начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовського Р.О. щодо не скасування постанови про відновлення виконавчого провадження №50339069 від 03.06.2020;

- зобов`язати начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовського Р.О. скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження №50339069 від 03.06.2020, про що винести відповідну постанову.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач та Публічне акціонерного товариства "Черкасиобленерго" подали апеляційні скарги.

Відповідач просив скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В свою чергу Публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким провадження у справі закрити.

Апелянти мотивують свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження № 59959397, боржником за яким є приватне акціонерне товариство "АЗОТ".

До складу ЗВП № 59959397 входить, зокрема, виконавче провадження № 50339069 з виконання наказу № 925/308/13-г, виданого 16.03.2015 Господарським судом Черкаської області про стягнення з ПрАТ "АЗОТ" на користь Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" 22 535 398,48 грн. боргу, 1 368 371,91 грн. 3% річних, 68 820 грн. судових витрат.

Постановою ВПВР ДДВС від 19.04.2017 року виконавче провадження № 50339069 закінчено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05.05.2020 року вказану постанову про закінчення виконавчого провадження від 19.04.2017 року ВП № 50339069 скасовано та зобов`язано Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження № 50339069

На виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 05 05.2020 року у справі № 925/308/13-г постановою ВПВР ДДВС від 03.06.2020 року виконавче провадження № 50339069 відновлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 року вищевказана ухвала Господарського суду Черкаської області від 05.05.2020 року у справі № 925/308/13-г - скасована.

Згідно ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

06 квітня 2021 року позивачем направлено заяву № 501-06/143 на адресу начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовського Р.Ю., в якій позивач просив скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження від 03.06.2020 року ВП № 50339069, а також скасувати всі інші процесуальні документи, винесені у виконавчому провадженні № 50339069 після його відновлення та з проханням вчинити всі інші необхідні дії, пов`язані зі скасуванням ухвали Господарського суду Черкаської області від 05.05.2020 у справі №925/308/13-г постановою Північного апеляційного господарського суду від 24 03 2021 року

12 травня 2021 року позивач подав заяви аналогічного змісту на адресу начальника ВПВР Озадовського Р.Ю. (повторно) та на адресу старшого державного виконавця ВПВР Сніжинського Т.Є., який веде вказане виконавче провадження згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Однак, станом на момент звернення до суду з даною позовною заявою відповідачем не направлено на адресу позивача жодної відповіді щодо результатів розгляду заяв, що і стало підставою для подання позовної заяви.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі за текстом - «Закон № 1404-VIII») виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 18 цього Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 39 Закону №1404 визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання не чинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону №1404 у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Також встановлено, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05.05.2020 вказану постанову про закінчення виконавчого провадження від 19.04.2017 ВП № 50339069 скасовано та зобов`язано Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження № 50339069.

На виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 05 05.2020 у справі № 925/308/13-г постановою ВПВР ДДВС від 03.06.2020 виконавче провадження № 50339069 відновлено.

В той же час, постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 вищевказана ухвала Господарського суду Черкаської області від 05.05.2020 у справі № 925/308/13-г - скасована, тобто постанова про закінчення виконавчого провадження від 19.04.2017 ВП № 50339069 є чинною і ніким не скасованою.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач на підставі постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 року та заяв позивача не вчинив жодних дій, а тому допустив бездіяльність щодо не скасування постанови про відновлення виконавчого провадження №50339069 від 03.06.2020 року. Як наслідок колегія суддів вбачає підстави для визнання бездіяльності начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовського Р.О. щодо не скасування постанови про відновлення виконавчого провадження №50339069 від 03.06.2020 протиправною та зобов`язання начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовського Р.О. скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження №50339069 від 03.06.2020, про що винести відповідну постанову.

Щодо твердження відповідача про відсутність технічних можливостей для скасування постанови про відновлення виконавчого провадження № 50339069 від 03.06.2019 року колегія суддів зазначає наступне.

В межах даної адміністративної справи позивачем оскаржується не дії чи бездіяльність держаного виконавця, а бездіяльність начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовського Р.О., до повноважень якого належить наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону №1404 рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Закон України «Про виконавче провадження» №1404- VIII є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій. Натомість, детально дії виконавців під час виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 215/5, розробленою відповідно до законів № 1403- VIII та №1404- VIII, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону №1404- VIII підлягають примусовому виконанню.

Положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог законів, та такі, що не можуть їм суперечити, у тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких дана Інструкція затверджена.

Так, абзацоц 3 пункту 1 розділу ХІІ Інструкції визначено, що перевірити законність виконавчого провадження мають право: начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділу.

Згідно п. 2 розділу ХІІ Інструкції посадові особи, зазначені у п. 1 цього розділу можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Відповідно до абз. 9 п. 7 розділу ХІІ Інструкції, якщо посадовою особою, зазначеною в абзацах 3,5,7 та 6 пункту 1 цього розділу, прийнято рішення про скасування постанови або іншого процесуального документа (або їх частини), винесених у виконавчому провадження в резолютивній частині постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження, зазначається постанова або документ, який скасовується (частині, яка скасовується).

Таким чином, як Законом України «Про виконавче провадження» №1404- VIII, так і Інструкцією передбачена можливість, у разі необхідності, та за наявності законних підстав, начальником Відділу ПВР прийняти рішення про скасування постанови державного виконавця.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року, оскільки рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 271, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Глущенко Я.Б.

Суддя Черпіцька Л.Т.