Справа № 120/1890/21-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1890/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Мультян Марина Бондівна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

21 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Шпикуляк Ю.В.,

представник апелянта: Ременяк С.Я.,

представника відповідача: Зінчук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у справі за первісним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В березні 2021 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 293971,71 грн.

1.1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість з податку на доходи з фізичних осіб та військового збору в загальній сумі 293971,71 грн, яку відповідач не сплачує. Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом. Дана заборгованість виникла у зв`язку з не сплатою ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб з доходу, отриманого ним як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку анульованого кредитором за його самостійним рішенням та з військового збору.

2. 20.04.2021 ОСОБА_1 , подала до суду зустрічний позов до Головного управління ДПС у Вінницькій області, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № та № від 28.02.2019, які винесені на підставі Акту перевірки податкового органу, яким встановлено порушення вимог податкового законодавства, а саме донараховано податок на доходи з фізичних осіб та військовий збір.

2.1. Основним мотивом зустрічного позову є те, що курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у задоволенні первісного позову Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмолено.

3.1. Зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено повністю.

3.2. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області № від 28.02.2019 та № від 28.02.2019.

3.3. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області судовий збір у сумі 2904 (дев`ятсот вісім гривень).

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт Головне управління ДПС у Вінницькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити первісний позов та відмовити в задоволенні зустрічного позову.

5. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати узгодженого податкового зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року. Відповідно до даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку ОСОБА_1 отримала як додаткове благо оподатковувані доходи (ознака 126) у сумі 1004847,97 грн, однак їх не задекларувала, податок з доходів та військовий збір з даної суми не сплатив. Тому, прийняті податковим органом оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними і не підлягають скасуванню.

6. Апелянт вказує, що основна сума боргу станом на дату зміни валюти (28.07.2016 року) складає 1004847,97 грн (40493,00 доларів США х 24,81535 грн офіційний курс Національного банку України), сума станом на 01.01.2014 складає 323660,55 грн (40493,00 доларів США х 7,993 грн офіційний курс Національного банку України) різниця відповідно до якого сума не вважається податковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу складає - 681187,42 грн, тобто якщо відповідно до матеріалів які надані до суду, сума основного боргу складає 1004847,97 грн, не підлягає оподаткуванню 681187,42 грн, то 1004847,97 грн - 681187,42 грн = 323660,55 грн.

7. Враховуючи вищевикладене сума, яка підлягає оподаткуванню складає 323660,55 грн.

8. Відповідно: розрахунок податку на доходи фізичних осіб 323660,55 грн х 18% = 58258,899 грн; розрахунок військового збору 323660,55 грн х 1,5% = 4854,9 грн.

9. Отже, на думку представника апелянта, розрахунок сум податкових зобов`язань необхідно розраховувати з суми 323660,55 грн.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

10. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що предметом оскарження в межах даної адміністративної справи є стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 та скасування податкових повідомлень-рішень, на підставі яких цей борг і виник.

11. 15.08.2007 між ОСОБА_1 АКБ «Правекс - Банк» було укладено кредитний договір № 5676-001/07Р, відповідно до якого було надано кредит в іноземній валюті у сумі 50000 доларів США на споживчі цілі.

12. 28.07.2016 між ОСОБА_1 та ПАТ комерційний банк Правекс- Банк укладено Договір про прощення частини боргу за Кредитним Договором №5676-001/07Р від 15.08.2007 року.

13. Станом на 28.07.2016 року, відповідно до положень п. 1. Договору про прощення боргу, підтверджено загальну заборгованість ОСОБА_1 перед Банком в сумі 58334,76 доларів США, з яких:

1) непогашений кредит - 40493,00 доларів США;

2) несплачені відсотки за користування кредитом -17841,76 доларів США.

14. Згідно п. 3 додаткового договору внесено зміни та доповнення до кредитного договору наступного змісту: позичальник бере на себе зобов`язання у строк до 28.07.2016 здійснити погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 14550 доларів США.

15. До 28 липня 2016 року на виконання умов Договору про прощення боргу ОСОБА_1 здійснено оплату вищезазначеної заборгованості в сумі 363239,69 грн, що згідно з випискою з банку за офіційним курсом НБУ станом на 2016 рік еквівалентно 14550 доларів США.

16. З метою перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів отриманих як додаткове благо при взаємовідносинах з АТ Правекс Банк" за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року головним державним ревізором-інспектором Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку.

17. Перевіркою встановлені порушення платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 :

п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2016 р на суму 180872,63 грн.

п.п. 1.2, 1.3 п. 16 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ, у результаті чого визначено суму військового збору за результатами 2016 року на суму 15072,72 грн.

18. На підставі висновків перевірки, контролюючим органом прийнято податкові - повідомлення рішення від 28.02.2019 року № про збільшення суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (код платежу 11010500) на загальну суму 226090,79 грн (основний платіж 180872,63 грн, штрафна санкція - 45218,16 грн) та від 28.02.2019 року № про збільшення суми податкового зобов`язання з військового збору (код платежу 11011000) на загальну суму 18840,90 грн (основний платіж 15072,72 грн, штрафна санкція - 3768,18 грн).

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

19. Доводи апелянта наведені в пунктах 4-9 цього рішення.

20. У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

21. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

22. Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

23. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

24. Статтею 16 ПК України визначені обов`язки платника податку, серед яких сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1).

25. Пункт 31.1 статті 31 ПК України визначає, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

26. Згідно підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

27. Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

28. Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України під податковим боргом розуміють суму узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої на суму такого грошового зобов`язання.

29. Розділом ІІІ ПК України визначено особливості сплати податку на прибуток підприємства. Так, згідно підпункту 133.1.1 пункту 133.1 статті 133 ПК України платниками податку - резидентами є суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

30. Пунктом 137.1 статті 137 ПК України податок на прибуток підприємства нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

31. При цьому, згідно пункту 49.2. статті 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

32. Разом з цим, відповідно до пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:

- платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством (підпункт 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 ПК України);

- дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України).

33. Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення, а також відповідно до підпункту 20.1.18 пункту 20.1 зазначеної статті - визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків.

34. Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

35. Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

36. Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

37. Об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання) (підпункти 163.1.1, 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України).

38. Згідно з абзацами 2 та 3 пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

39. За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.54, 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України - це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні; додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

40. Відповідно до положень пункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу), у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

41. Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань" № 321-VIII від 09.04.2015 року підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 8 такого змісту: «Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу 1 цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року».

42. Отже, з метою оподаткування доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, слід розглядати окремо.

43. За змістом наведених положень у разі якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

44. Таким чином, у випадку прощення боргу по відношенню до вимог абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України діє спеціальна норма пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Їх застосування виключає наявність податкового правопорушення, передбаченого абзацом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, а відтак зумовлює безпідставність висновків податкового органу про збільшення загального оподатковуваного доходу як бази оподаткування іншими податками.

45. З матеріалів справи встановлено, що у даному конкретному випадку анульована (прощена) ОСОБА_1 по кредитному договору сума боргу є основною сумою заборгованості за кредитом (тілом кредиту), при цьому на анульовану банком суму поширюється положення пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

46. Так, 28.07.2016 між сторонами укладено Договір про прощення частини боргу за кредитним договором №№5676-001/07Р від 15.08.2007, за умовами якого сторони домовились, що погашення заборгованості за договором кредиту в сумі 14550 доларів США здійснюється позичальником не пізніше 28.07.2016. У разі належного виконання позичальником умов щодо погашення заборгованості і вказаний строк, залишкова заборгованість в сумі 39284,76 доларів США (еквівалентно 993326,94 гривні) підлягає анулюванню (прощенню).

47. При цьому, різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014 року, становить 1035447,99 грн (58334,76 дол. США (основна загальна сума боргу)*25,6522 (курс на дату зміни валюти та погашення) 58334,76 дол. США (основна загальна сума боргу)*7,99 (курс станом на 01.01.2014 року).

48. При цьому, Банком було анульовано (прощено) борг у розмірі 39284,76 дол. США, що в еквівалентів по курсу НБУ на день укладення Додаткового договору складає 993326,94 гривень, тобто різниця, що розрахована у відповідності до пункту 8 підрозділу І розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, яка не підлягає оподаткуванню, є більшою ніж сума боргу, що прощена Банком позивачу, тому відсутні підстави стверджувати, що позивач внаслідок такого прощення отримав додаткове благо, з настанням відповідних податкових наслідків.

49. Більше того, навіть у разі якщо б в даному випадку не підлягав застосуванню пункт 8 підрозділу І розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, податковим органом невірно розраховано суму податку на доходи фізичних осіб та військового збору, і як наслідок, суми податкового боргу.

50. Так, відповідно наданого апелянтом розрахунку суми податків і зборів, зазначено суму, яка підлягає оподаткуванню 323660,55 грн, відповідно з неї податок на доходи фізичних осіб становить 58258,899 грн та військовий збір - 4854,9 грн.

51. Проте, відповідно податкових-повідомлень рішень від 28.02.2019 року № та № контролюючим органом визначено суму з податку на доходи фізичних осіб (код платежу 11010500) 226090,79 грн, де основний платіж 180872,63 грн та штрафна санкція - 45218.16 грн та військового збору (код платежу 11011000) на загальну суму 18840,90 грн, де основний платіж 15072,72 грн, штрафна санкція 3768,18 грн.

52. Відтак, суми грошових зобов`язань ОСОБА_1 з ПДФО та військового збору були визначені помилково та істотно завищені.

53. Колегія суддів звертає увагу, що саме Головне управління ДПС у Вінницькій області здійснює податковий контроль і саме на нього, як контролюючий орган, державою покладено функції щодо здійснення контролю за правильністю нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів. З цією метою відповідач наділений повноваженнями, які дають йому змогу в повному обсязі забезпечувати здійснення податкового контролю та вживати усіх необхідних для цього заходів.

54. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, щодо протиправності визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, обрахованого з суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту), у зв`язку з чим, податкові повідомлення-рішення № та № від 28.02.2019 є протиправними та підлягають скасуванню.

55. Сума податкового боргу, яка визначена позивачем за первісним позовом та підлягала стягненню з відповідача за первісним позовом, складається із сум, які визначені податковими повідомленнями-рішеннями № та № від 28.02.20195, нарахованих за податок на доходи фізичних осіб та військовим збором. Оскільки судом вказані податкові повідомлення-рішення визнані протиправними та скасовані, відповідно відсутні суми податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, військового збору та адміністративних штрафів, визначені цими рішеннями. У зв`язку з цим відсутні також підстави для стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу.

56. Отже, врахувавши встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з рішенням Вінницького окружного адміністративного суду по суті спору, оскільки суд, при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

57. Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

58. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

59. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

60. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

61. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

62. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

63. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 грудня 2021 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.