Справа № 400/9883/21
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 р. Справа № 400/9883/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії; скасування рішення від 18.08.2021 № 35,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 35 від 18.08.2021 року «Про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком» періоду роботи з 22.06.1979 року по 05.11.1979 року та 05.01.1983 року по 31.12.1997 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити та здійснити нарахування пенсії за заявою від 11.08.2021 року за віком ОСОБА_1 з 11.08.2021 року, зареєстрованою за № 8289 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 12.08.2021 року, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з: 22.06.1979 року по 05.11.1979 року у радгоспі ім. Шевченко Жовтневого району Миколаївської області; з 05.01.1983 року по 04.07.1985 року у радгоспі імені Шевченка Жовтневого району Миколаївської області на посаді тракториста; з 07.08.1985 року по 03.09.1985 року у радгоспі Райдужний на посаді робочого будівельної бригади; з 17.09.1985 року по 28.01.1987 року у радгоспі «Родина» Цюрупінського района на посаді тракториста бригади; з 17.02.1987 року по 31.12.1997 року у «Одеської залізниці» на посаді монтера путі 2 розряду.

Ухвалою від 25.10.2021 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівників.

Крім того, право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників і відповідно забезпечувати зберігання цих даних, та сама по собі не здача облікових книг в архівний відділ не є беззаперечним доказом відсутності у позивача страхового стажу у відповідний період.

Усі записи у трудовій книжці позивача мають хронологічний порядок, виправлення та підчистки відсутні.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив наступне:

За період до 01.01.2004 року страховий стаж враховується на підставі документів про стаж, що визначені Порядком № 637. З 01.01.2004 року за індивідуальними відомостями, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За наданими до заяви про призначення пенсії документами, страховий стаж позивача, обчислений за період протягом листопада 1979 року березня 2021 року, склав 26 років 4 місяці, в тому числі період строкової військової служби.

Надана позивачем архівна довідка від 16.07.2021 року № 01-19/С-210, видана СКУ «Об`єднаний трудовий архів Воскресенської, Первомайської селищних рад та Галицинівської, Мішково-Погорілівської, Шевченківської сільських рад» за період роботи протягом червня 1979 року грудня 1979 не врахована при обчисленні страхового стажу у зв`язку з тим, що ім`я зазначено не повністю, по батькові відсутнє.

Для зарахування періоду роботи з 05.01.1983 року по 31.12.1997 року не було додано всіх необхідних документів, передбачених п. 3 Порядком № 637.

оскаржуване рішення від 18.08.2021 року № 35 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком є правомірним та законним, прийнятим в межах, у спосіб та у відповідності до чинного законодавства України, у визначеній законом компетенції.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

11.08.2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на підставі норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон України № 1058).

До заяви позивачем додано: паспорт; картку платника податків; документи, які підтверджують страховий стаж; індивідуальні відомості з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування на ім`я заявника.

Рішенням від 18.08.2021 року № 35 ГУ ПФУ відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу, визначеного ч. 1 ст. 45 Закону України № 1058.

З рішення вбачається, що обчислення страхового стажу проведено без урахування даних трудової книжки НОМЕР_1 від 22.06.1979 року (періоди роботи з 22.06.1979 року по 05.11.1979 року, з 05.01.1983 року по 31.12.1997 року), оскільки на першій сторінці трудової книжки відсутній відбиток печатки підприємства, яке вперше заповнило трудову книжку.

Також, позивачем надана архівна довідка від 16.07.2021 року № 03-19/С-210, видана СКУ «Об`єднаний трудовий архів Воскресенської, Первомайської селищних рад та Галицинівської, Мішково-Погорілівської, Шевченківської сільських рад» за період роботи протягом червня 1979 року грудня 1979 року, яка не врахована при обчисленні страхового стажу у зв`язку з тим, що ім`я зазначено не повністю: відсутнє по батькові позивача.

Не погоджуючись з рішенням ГУ ПФУ, позивач оскаржив його у судовому порядку.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України № 1058 громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України № 1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону України № 1058).

У відповідності до ч. 3 ст. 24 Закону України № 1058 страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у ст. 11 Закону України № 1058, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Механізм обов`язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних прав.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України № 1058 Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі Закон України № 1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № 637 від 12.08.1993 року (далі та раніше за текстом Постанова № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників.

Щодо періоду роботи з 22.06.1979 року по 05.11.1979 року суд зазначає наступне:

На час внесення записів до трудової книжки діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 № 162 (в редакції постанови Держкомпраці СССР від 02.08.1985 року № 252 зі змінами, внесеними постановою Державного комітету СССР з праці та соціальних питань від 19.10.1990 року № 412) (далі Інструкція).

Відповідно до п. 1.4 Інструкції, питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 року № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців» (далі Постанова № 656) та даною Інструкцією.

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню (п. 1 Постанови № 656).

Пунктом 13 Постанови № 656 передбачено, що при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та подяки, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, підприємстві засвідчуються підписом керівника або спеціально уповноваженої особи та печаткою.

Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу, згідно пункту 18 вказаної Постанови несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і виде трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З огляду на зазначене, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника а отже, й не може впливати на особисті права позивача.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 року по справі № 677/277/17.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи зазначене, на позивача не може бути покладена відповідальність за неналежне заведення трудової книжки (відсутність печатки).

Таким чином, неврахування періоду роботи з 06.1979 року по 11.1973 року в радгоспі ім. Шевченка на посаді тракториста є необґрунтованою та підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Щодо періоду роботи з 05.01.1983 року по 31.12.1997 року, суд зазначає наступне:

З трудової книжки позивача вбачається, що:

- 05.01.1983 року позивач зарахований до радгосопу імені Шевченка Жовтневого району Миколаївської області на посаду тракториста;

- 04.07.1985 року позивача звільнено з посади за власним бажанням;

- 07.08.1985 року позивач зарахований до радгоспу Райдужний на посаду робочого будівельної бригади;

- 03.09.1985 року позивача звільнено з радгоспу за власним бажанням;

- 17.09.1985 року позивача прийнято до радгоспу «Родина» Цюрупінського района на посаду тракториста бригади 2 відділу 3;

- 28.01.1987 року позивача звільнено з радгоспу.

Право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників і відповідно забезпечувати зберігання цих даних, та сама по соб1 не здача облікових книг в архівний відділ не є беззаперечним доказом відсутності у позивача страхового стажу у зазначений період.

Суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 19.12.2019 року у справі №307/541/17. Відповідно до якої однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Тобто, відсутність відповідних документів на зберіганні в архівних установах не може анулювати записи трудової книжки та позбавити позивача права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого ним трудового стажу.

Отже, період роботи з 05.01.1983 року по 28.01.1987 року належним чином занесені до відомостей трудової книжки позивача, а тому підлягають зарахуванню до його страхового стажу.

Щодо періоду роботи з 17.02.1987 року по 31.12.1997 року, суд зазначає наступне:

Згідно трудової книжки позивача 17.02.1987 року позивача прийнято на посаду монтера путі 2 розряду до Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», у якій, з урахуванням переміщень та змін посади, працює по цей день.

Довідкою ПАТ «Укрзалізниця» від 30.08.2021 року № 02/338 підтверджено перейменування підприємства з регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на Регіональну філію «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця».

Факт нарахування страхових внесків за період роботи позивача на підприємстві підтверджено довідками № 03/265 та № 03/266 від 05.07.2021 року про заробітну плату для обчислення пенсії.

Таким чином, діючим підприємством підтверджено зміну назви установи, періоди роботи позивача на підприємстві та зазначено про нарахування страхових внесків на підставі первинних документів у період з 1991 року по 2000 роки.

Оскільки на час звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивач досяг 60 років, мав страховий стаж понад 28 років (26 років 04 місяці (стаж, зарахований відповідачем) + 14 років 03 місяців 07 днів (стаж, протиправно не зарахований відповідачем), відповідно до положень ст. 26 Закону України № 1058 позивач має право на призначення пенсії за віком.

Згідно положень ч. 1 ст. 45 Закону України № 1058, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім визначених даною статтею випадків.

Отже, пенсія позивачу підлягає призначенню з дати звернення 11.08.2021 року.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 18.08.2021 року № 35про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, визначеного ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) періоди роботи: з 22.06.1979 року по 05.11.1979 року у радгоспі ім. Шевченко Жовтневого району Миколаївської області; з 05.01.1983 року по 04.07.1985 року у радгоспі імені Шевченка Жовтневого району Миколаївської області; з 07.08.1985 року по 03.09.1985 року у радгоспі «Райдужний»; з 17.09.1985 року по 28.01.1987 року у радгоспі «Родина» Цюрупінського района; з 17.02.1987 року по 31.12.1997 року у регіональній філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», та призначити і виплачувати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) з 11.08.2021 року пенсію за віком.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20.12.2021 року.

Суддя О.В. Малих