Справа № 520/11856/21
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 р.Справа № 520/11856/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

за участю секретаря судового засідання Юсіфової Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Національної поліції України та Міністерства внутрішніх справ України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2021, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, повний текст складено 06.09.2021 по справі № 520/11856/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Департамента Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України, Національної поліції України Департамент поліції охорони про визнання протиправними та скасування висновків, зобов`язання вчинити певні дії,,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі відповідач-1, МВС), Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України (далі - відповідач-2, Департамент, ДДСО), Національної поліції України (далі по тексту відповідач-3), третя особа - Департамент поліції охорони (далі по тексту - третя особа), в якому просить суд визнати протиправним і скасувати складений Міністерством внутрішніх справ України "Висновок про прийняття рішення щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги за заявою ОСОБА_1 " від 27.05.2021; визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України по поверненню матеріалів про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 № 850 на адресу Департаменту Державної служби охорони при МВС України; визнати протиправним і скасувати складений Департаментом Державної служби охорони при МВС України "Висновок про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції в разі поранення або встановлення інвалідності згідно із Законом України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ "Про міліцію" (зі змінами)" від 16.12.2019; визнати право ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 № 850 в сумі 320000,00 грн. за рахунок бюджетних коштів на утримання Національної поліції України, у зв`язку з встановленням йому 09.12.2016 інвалідності ІІ-ї групи з втратою 70% професійної працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС України; зобов`язати Департамент Державної служби охорони при МВС України протягом 15-ти днів скласти і повторно направити на адресу Міністерства внутрішніх справ України усі необхідні документи для призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 № 850 в сумі 320000,00 грн.; зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в 15-ти денний строк після отримання від Департаменту Державної служби охорони при МВС України документів для призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 № 850 в сумі 320000,00 грн., прийняти рішення про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 № 850 в сумі 320000,00 грн. за рахунок бюджетних коштів на утримання Національної поліції України та направити це рішення на адресу Національної поліції України для проведення нею виділення відповідних бюджетних коштів; зобов`язати Національну поліцію України в 15-ти денний строк після отримання від Міністерства внутрішніх справ України рішення про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 № 850 в сумі 320000,00 грн., виділити відповідні бюджетні кошти в такій сумі і перерахувати їх на відповідний казначейський рахунок Департаменту поліції охорони, для проведення виплати цих коштів ОСОБА_1 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано складений Міністерством внутрішніх справ України "Висновок про прийняття рішення щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги за заявою ОСОБА_1 " від 27.05.2021.

Визнано протиправним і скасовано складений Департаментом Державної служби охорони при МВС України "Висновок про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції в разі поранення або встановлення інвалідності згідно із Законом України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ "Про міліцію" (зі змінами)" від 16.12.2019 р.

Зобов`язано Департамент Державної служби охорони при МВС України (вул. Малопідвальна, буд. 5, м. Київ, 01001, ) протягом 15-ти днів скласти і повторно направити на адресу Міністерства внутрішніх справ України усі необхідні документи для призначення і виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 № 850 в сумі 320000,00 грн.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, ) в 15-ти денний строк після отримання від Департаменту Державної служби охорони при МВС України документів для призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 № 850 в сумі 320000,00 грн., прийняти рішення про призначення і виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 № 850 в сумі 320000,00 грн. за рахунок бюджетних коштів на утримання Національної поліції України та направити прийняте рішення на адресу Національної поліції України для проведення нею виділення відповідних бюджетних коштів.

Зобов`язано Національну поліцію України (вул. Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, ) в 15-ти денний строк після отримання від Міністерства внутрішніх справ України рішення про призначення і виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 № 850 в сумі 320000,00 грн., виділити відповідні бюджетні кошти в сумі 320000,00 грн. і перерахувати їх на відповідний казначейський рахунок Департаменту поліції охорони (вул. Малопідвальна, буд. 5, м. Київ, 01001, ), для проведення виплати цих коштів ОСОБА_1 .

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - МВС України подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішенням та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1146, яка набрала чинності 04.01.2019, були внесені зміни, зокрема, до підпункту 9 пункту 5 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 877, та визначено, що виплата одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони здійснюється за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції. Відповідно до наказу № 51/64 правонаступником Департаменту Державної служби охорони при МВС України є Департамент поліції охорони. З огляду на викладене, вважає, що покриття витрат на виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 має здійснюватися поліцією охорони за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції.

Національна поліція України, також не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги вмотивовані тим, що Національна поліція України жодних рішень, дій чи бездіяльності в спірних публічних правовідносинах відносно позивача не здійснювала. Стверджує, що відповідно до положень та правової процедури, встановленої Порядком № 850, уповноваженими суб`єктами владних повноважень вчиняти дії щодо призначення та виплати ОГД відповідно до цього Порядку, є виключно керівник органу внутрішніх справ України, у якому проходив службу працівник міліції та МВС України. Вважає, що зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення і виплату ОСОБА_1 . ОГД згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 N 850 в сумі 320000,00 грн. за рахунок бюджетних коштів на утримання Національної поліції України та направити прийняте рішення на адресу Національної поліції України для проведення нею виділення відповідних бюджетних коштів, прямо суперечить нормам законодавства України, зокрема Порядку № 850. Звертає увагу, що Національна поліція України не може діяти відповідно до процедури, встановленої Порядком № 850, оскільки цей порядок жодним чином її не стосується і на нею не розповсюджується жодним актом законодавства.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Наказом Департаменту Державної служби охорони при МВС України від 11.09.2007 за № 227о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в ОВС України за п. 64"А" (за віком) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил.

Постановою Військово-лікарської комісії госпіталю МВС України в Харківській області від 17.09.2007 встановлено причинний зв`язок наявного у позивача захворювання з проходженням служби в органах внутрішніх справ, про що вказано у пункті 12 виданого свідоцтва про хворобу від 17.09.2007 за № 96.

У зв`язку з цим, Наказом Департаменту Державної служби охорони при МВС України від 17.10.2007 за № 259 о/с до Наказу від 11.09.2007 за № 227о/с внесено зміни щодо зміни підстав звільнення - за п. 64"Б" (через хворобу), з 17.09.2007.

Актом огляду обласної МСЕК-4 від 09.12.2016 позивачу встановлено інвалідність ІІ групи з втратою 70 % професійної працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС, про що видано відповідні довідки серії 12ААА за № 444779 та серії 10ААА за №016821.

З метою призначення та отримання одноразової грошової допомоги (надалі також ОГД) позивач звернувся на адресу Ліквідаційної комісії Департаменту Державної служби охорони при МВС України з відповідною заявою, до якої надав передбачені пунктом 7 Порядку № 850 для її призначення документи.

МВС України листом від 10.01.2020 за № 828/15-2020, на підставі постанов КМУ від 13.10.2015 за № 834, від 27.12.2018 за № 1146 та Наказу МВС України від 26.01.2016 за № 51/64, повідомлено позивача, що матеріали за його заявою повернуто для подальшого надсилання за належністю до Національної поліції України (а.с. 15).

Листом Департаменту ДСО при МВС України від 03.02.202 за № 11/3-11 усі подані позивачем документи про призначення і виплату ОГД повернуті на адресу позивача з вказівкою про те, що виплата ОГД можлива лише на підставі "прийнятого МВС України висновку про прийняття рішення згідно з Порядком" (а.с. 17).

Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року по справі № 520/1862/2020, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2021, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про нарахування чи відмову нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та повернення матеріалів про виплату такої одноразової грошової допомоги без розгляду їх по суті.

Скасовано рішення Міністерства внутрішніх справ України від 10.01.2020 №828/15-2020 про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 №850 в сумі 310000,00 грн.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути та прийняти рішення, відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, по заяві ОСОБА_1 про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності.

Зобов`язано Департамент Державної служби охорони при МВС України протягом 15-ти днів повторно направити на адресу Міністерства внутрішніх справ України усі необхідні документи для призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 № 850 в сумі 310000.0 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання вищезазначеного рішення суду, Державним секретарем МВС Тахтай Олексієм повторно розглянуто документи щодо призначення допомоги позивачу, і 27 травня 2021 ним затверджено висновок про прийняття рішення щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги згідно якого відмовлено у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням другої групи інвалідності на підставі висновку ліквідаційної комісії ДДСО при МВС України від 16.12.2019 (а.с. 26-27) з підстав того, що при проведенні позивачу медико-соціальної експертизи в порушення вимог постанови КМУ від 03.12.2019 № 1377 до складу відповідної комісії працівники закладів охорони здоров`я МВС не залучалися; сума одноразової грошової допомоги, призначена Позивачу висновком ліквідаційної комісії ДДСО при МВС України від 16.12.2019 не відповідає у мовам підпункту 2 пункту З Порядку № 850 та є заниженою; виплата одноразової грошової допомоги позивачу повинна бути здійснена за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції.

Вважаючи такі дії та бездіяльність МВС України, Департаменту ДСО при МВС України та Національної поліції України, а також прийняті цими органами рішення та вчинені дії про відмову у призначенні виплати позивачу ОГД та повернення на його адресу матеріалів про призначення і виплату ОГД протиправними, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги приймає МВС України, а виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Національної поліції України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію", тобто до 07.11.2015, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами ст. 23 Закону України "Про міліцію" та Порядком та умовами призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності працівника міліції затвердженого Кабінетом Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 (далі - Порядок № 850).

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі, зокрема, 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Пунктом 2 Порядку № 850 обумовлено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

За приписами пункту 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Відповідно до пункту 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 вказаного Порядку № 850).

Згідно з п.14 Порядку № 850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

07.11.2015 набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".

Однак, за змістом пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 30.01.2018 у справі № 822/1579/17, від 13.02.2018 у справі № 808/1866/16, від 13.02.2018 у справі № 806/845/16, від 15.05.2018 у справі № 161/16343/17 та від 19.09.2018 у справі № 750/2250/17.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію" відповідно до Порядку № 850, який діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію"; обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України, а отже доводи апелянта, що МВС України є неналежним відповідачем по справі колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на вищевикладене.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови в призначенні допомоги також слугували висновки відповідача про те, що МСЕК проведена з порушенням п. 10 Положення про МСЕК, затвердженого постановою КМУ від 03.12.2009 № 1317 "Питання медико-соціальної експертизи", відповідно до якого медико-соціальні експертизи колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. Натомість, при проведенні медико-соціальної експертизи позивачу представники закладів охорони здоров`я МВС не запрошувалися.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 10 Положення про МСЕК, затвердженого постановою КМУ від 03.12.2009 № 1317 залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються комісії: 1) загального профілю; 2) спеціалізованого профілю.

Комісія складається з представників МОЗ, Мінсоцполітики, Міноборони, закладів охорони здоров`я МВС, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби СБУ та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості і у разі потреби - працівники науково-педагогічної та соціальної сфери.

До складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або психолог.

В той же час колегія суддів наголошує на тому, що позивачу згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 444779 встановлено другу групу інвалідності з причин захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах справ з 06.12.2016.

Отже, вказана довідка видана комісією спеціалізованого профілю та підтверджує факт того, що позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, що відповідно до пункту 7 Порядку № 850 разом із заявою (рапортом) про виплату грошової допомоги є підставою для призначення такої допомоги. Окремі недоліки в роботі комісії, зокрема незалучення до складу комісії представників МВС України, не може бути перешкодою в реалізації законного права позивача на призначення та отримання грошової допомоги як компенсації за втрату здоров`я під час несення служби в органах внутрішніх справ.

Так само колегія суддів уважає правомірними висновки суду першої інстанції про те, що допущена Департаментом ДСО при МВС України математична помилка у визначенні належної до виплати Позивачу суми ОГД не є підставою ні для відмови МВС України у виплаті ОГД Позивачеві, ні для повернення МВС України матеріалів про виплату ОГД на адресу Департаменту ДСО при МВС України з прийняттям рішення про відмову у виплаті ОГД на підставі такого висновку.

Також безпідставними є доводи Міністерства внутрішніх справ в апеляційній скарзі про те, що прийняття рішення з питань призначення одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції належить до компетенції Національної поліції України і покриття витрат на виплату одноразової допомоги колишнім працівникам ДСО має здійснюватись поліцією охорони за рахунок коштів Національної поліції.

Так, на думку заявника апеляційної скарги, оскільки відповідно до наказу № 51/64 правонаступником Департаменту Державної служби охорони при МВС України є Департамент поліції охорони, то покриття витрат на виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 має здійснюватися поліцією охорони за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції.

Як вже вказувалося раніше, до спірних правовідносин з приводу виплати одноразової грошової допомоги мають застосовуватися приписи Порядку № 850.

Пункт 9 Порядку встановлює, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Пунктом 11 Порядку № 850 встановлено, що виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

З наведених приписів чітко вбачається, що, по-перше, рішення про призначення допомоги приймається МВС України, по-друге, виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування коштів органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції.

На теперішній час у суду апеляційної інстанції відсутні відомості про те, що Департамент Державної служби охорони при МВС України ліквідований у встановленому законом порядку.

Оскільки позивач звільнений з цього органу, то з огляду на приписи пункту 11 Порядку № 850, саме цей орган має здійснюватися перерахування коштів на рахунок позивача.

Пунктом 10 Порядку № 850 встановлено, що грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Разом з цим, 04.01.2019 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1146 "Про внесення змін до Положення про Національну поліцію", якою до підпункту 9 пункту Положення про Національну поліцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 8 були внесені зміни щодо виплати одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони, зокрема вказано, що виплата допомоги має здійснюватися за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції.

Колегія суддів уважає, що вказані вище зміни до Положення про Національну поліцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 8, не суперечать приписам Порядку № 850, а лише деталізують джерело виплати, з якого мають перераховуватися кошти на виплату одноразової допомоги колишнім працівникам міліції охорони (за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції) та не виключає обов`зок МВС України від розгляду відповідних документів та прийняття рішення з приводу спірної допомоги.

З огляду на те, що постанова Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1146 прийнята пізніше Порядку № 850, колегія суддів уважає, що уповноважений орган - МВС України, зобов`язаний прийняти рішення про призначення позивачу допомогу в сумі 320000,00 грн та виплатити її саме за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національна поліції.

Колегія суддів уважає спростованими аргументи заявника апеляційної скарги - Національної поліції України про те, що відповідач - орган поліції не може діяти відповідно до процедури, встановленої Порядком № 850, оскільки цей порядок жодним чином її не стосується і на нею не розповсюджується жодним актом законодавства, адже починаючи з дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1146 "Про внесення змін до Положення про Національну поліцію", саме на Національну поліцію України покладено обов`язок з перераховуватися коштів на виплату одноразової допомоги колишнім працівникам міліції охорони.

Посилання обох скаржників на наявність в них дискреційних повноважень на прийняття рішення та безпідставність покладення судом обов`язків, що чітко не передбачені Порядком № 850, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії", "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови", "Москаль проти Польщі". Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії" і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

В контексті розгляду цієї справи судом встановлено, що позивач має беззаперечне право на виплату одноразової грошової допомоги, але державні органи, в силу відсутності узгодженості дій та внутрішніх процедур перерахування коштів з рахунку одного органу на підставі подання ішого, відмовляють в виплаті грошової допомоги, перекладаючи один на одного такий обов`язок.

Такі дії МВС України та Національної поліції України явно не відповідають задекларованому Європейським судом з прав людини принципу "належного урядування".

У зв`язку з цим та з метою ефективного захисту прав позивача, який має статус особи з інвалідністю, як найменш соціально захищеної верстви населення країни, колегія суддів погоджує обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушених прав позивача, який передбачає чітку деталізацію та послідовність дій відповідачів, що як кінцевий результат має призвести до виплати одноразової грошової допомоги позивачу та є запорукою того, що спір між сторонами однозначно буде вирішений.

Посилання МВС України в апеляційній скарзі на правові позиції судів апеляційної інстанції колегія суддів відхиляє, адже в силу приписів статті 242 КАС України суд враховує виключно висновки щодо правозастосування, які висловлені у постановах Верховного Суду.

Так само є безпідставними посилання МВС України на правову позицію Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 по справі № 357/1734/17, оскільки у цій справі вирішувався спір про право особи отримати допомогу по інвалідності, яка звільнялася зі служби в поліції, тобто обставини справи не є релевантними.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: "а", "б", "в", "г" пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Національної поліції України та Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 по справі № 520/11856/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов
Повний текст постанови складено 21.12.2021.