Справа № 580/8630/21
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року справа № 580/8630/21

13 годин 07 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді Трофімової Л.В., за участі секретаря Фесенка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу № 580/8630/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Арена» (вул. Смілянська, 144/1, м. Черкаси, 18008, ) [представник позивача Аполонов О.В. за ордером]

до Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18000, ) [представник відповідача Некоз А.В. за витягом з ЄДР]

про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, постановив рішення.

23.10.2021 ТОВ «Агро Арена», звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 20.05.2021 № 4139/, яким до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Арена» застосовано пеню у сумі 189 427,01 грн за платежем «пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафними санціями за порушення вимог валютного законодавства», код платежу 13060000;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Черкаській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Арена» витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви.

Ухвалою від 28.10.2021 відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 17.11.2021. Протокольною ухвалою від 17.11.2021 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 03.12.2021. Протокольною ухвалою від 03.12.2021 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті на 10.12.2021. У судовому засіданні від 10.12.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В обґрунтуванні позовних вимог позивачем зазначено, що у період з 07.04.2021 до 31.07.2021 Головне управління ДПС у Черкаській області здійснювало документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства, за результатами перевірки складено акт 20.04.2021 № 2940/23-00-07-0806/40724098. Не погодившись із висновками акта в частині фактичних обставин і нарахування пені ТОВ «Агро Арена» подало заперечення до контролюючого органу, що не були враховані, акт перевірки залишено без змін. В акті перевірки зазначено, що позивачем допущено порушення граничних строків розрахунків за операціями з експорту товарів, а також здійснено розрахунок пені з 11.03.2020 на загальну суму 189 427,01 грн. На підставі акта перевірки від 20.04.2021 № 2940/23-00-07-0806/40724098 Головним управлінням ДПС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення-рішення (далі ППР) від 20.05.2021 № 4139/. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 11.03.2021 Всесвітня організація охорони здоров`я оголосила пандемію через поширення у світі Covid-19, введений в Україні карантин є форс-мажорною обставиною, що позбавила позивача своєчасно подати позов до контрагента про виконання зобов`язань до закінчення строків. Позивач зазначає, що відповідачем проігноровано принцип індивідуальної відповідальності платника податків щодо обчислення порушення строків розрахунків за контрактом від 04.02.2019 № 04/02-19, яке було допущено контрагентом ООО «Птицефабрика «Западная». Оскаржуване ППР було прийнято у період дії «мораторію» перевірок на період карантину. Позивач просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач позов не визнав, 17.11.2021 подав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що у контексті загального аналізу ст.13 Закону України «Про валюту і валютні цінності» (далі Закон № 2473) порушення строків розрахунку було допущено саме позивачем резидентом, який своєчасно не вжив заходів для розрахунку нерезидента останнім (звернення до міжнародного суду). Законом не ставиться у залежність нарахування пені від того чи є вина резидента у порушенні чи вона відсутня. Посилається на правову позицію Верховного Суду у постанові від 10.06.2020 № 160/9757/19. В частині наявності об`єктивних причин та обставин непереборної сили, що унеможливили своєчасне подання позовної заяви до міжнародного суду про стягнення заборгованості з контрагента зазначає таке: обов`язок доказування настання форс-мажорних обставин покладено на заявника, який несе відповідальність за повне та належне оформлення заяви, достовірність викладених фактів, наданих документів, відомостей і доказів, за результатами розгляду таких документів Торгово-промислова палата видає сертифікат про форс-мажорні обставини, проте такого матеріали справи не містять до перевірки відповідний сертифікат надано не було. Згідно з п. 7.2 контракту від 04.02.2019 № 04/02-19 покупець зобов`язується здійснити оплату протягом 180 днів. Експорт товарів було здійснено у період з 12.03.2019 до 19.04.2019, тобто граничні строки розрахунків були з 08.09.2019 до 16.10.2019, починаючи з цих дат позивач міг розпочати ведення претензійної роботи. Позивачем претензію було направлено до контрагента тільки на 325 день (31.01.2020) з дня оформлення МД від 12.03.2019, а позовну заяву подано на 381 день (27.03.2020). У частині притягнення позивача до відповідальності у період дії «мораторію» на період дії карантину представник позивача зазначає, що системний аналіз пункту 52 прим. 1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі Кодекс №2755) не поширюється на пеню, нараховану відповідно до Закону № 2473. Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити повністю.

01.12.2021 вх.47940/21 до суду надійшла відповідь на відзив, де позивач не погоджується із доводами позивача та зазначає, що відзив не містить заперечення проти доводів позивача про те, що в Україні діє принцип індивідуальної юридичної відповідальності; не спростовано доводів про те, що порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом допустив саме контрагент ООО «Птицефабрика «Западная». Не містить відзив і заперечень проти того, що за практикою ЄСПЛ платник податків не може відповідати за дії своїх міжнародних контрагентів. Відповідачем не спростовано, що нарахована позивачу пеня не передбачена у виключеннях, передбачених пунктом 52 прим. 1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу №2755. Відповідачем не спростовано позицію позивача про те, що позивачем неодноразово було наголошено про те, що подання позовної заяви до міжнародного суду лише 27.03.2021 було пов`язане виключно із об`єктивними причинами та обставинами непереборної сили COVID-19, що є загальновідомим фактом та не потребує додаткового підтвердження довідкою компетентного органу. З огляду на пункт 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу №2755, прийняття наказу від 01.04.2021 № 553-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Агро Арена» у період дії карантину суперечить вимогам податкового законодавства, а тому є протиправним.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем, представником позивача та відповідачем аргументи/доводи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити повністю з огляду на таке.

Конституцією України передбачено (частина 2 статті 19), що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що згідно відомостей з ЄДР (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search) ТОВ «Агро Арена» зареєстровано як суб`єкт підприємницької діяльності 08.08.2016 та взято на облік як платника податків. Юридична адреса: 18008, Черкаська область, місто Черкаси, вулиця Смілянська, будинок 144/1, керівник: Кравцова Наталія Олегівна.

04.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Арена» та ООО «Птицефабрика «Западная» (Республіка Білорусь) укладено контракт № 04/02-19 на поставку товару (насіння кукурудзи для посіву) (далі Контракт), де у Додатку 1 від 25.02.2019 та Додатком 2 від 01.03.2019 до Контракту визначено обов`язок покупця (ООО «Птицефабрика «Западная») здійснити оплату товару протягом 180 днів із дати поставки товару.

Згідно з даними митних декларацій експорт товару було здійснено: 12.03.2019 (№ UA902050/2019/503735, № UA902050/2019/503736, № UA902050/2019/503737), 13.03.2019 (№ UA902050/2019/503793), 15.03.2019 (№ UA902050/2019/503930, № UA902050/2019/503955), 26.03.2019 (№ UA902050/2019/504558, № UA902050/2019/504596).

Позивачем, з метою досудового врегулювання погашення контрагентом заборгованості, 31.01.2020 було направлено лист-претензію № 263/1 до ООО «Птицефабрика «Западная» (Республіка Білорусь), що була залишена без відповіді.

23.03.2020 позивачем було укладено договір про надання юридичної допомоги № 35, на виконання якого адвокатом Паршиним Д.А. було подано заяву від 27.03.2020 про відкриття наказного провадження до Економічного суду Брестської області (Республіка Білорусь) про стягнення з ООО «Птицефабрика «Западная» (Республіка Білорусь) заборгованості у сумі 261 602 євро.

01.04.2020 Економічний суд Брестської області (Республіка Білорусь) постановив ухвалу про відкриття наказного провадження у справі № 259-2Пп/2020 про стягнення 261 602 євро з ООО «Птицефабрика «Западная» (Республіка Білорусь). Ухвалою Економічного суду Брестської області (Республіка Білорусь) від 21.04.2020 у справі № 259-2Пп/2020 суд постановив стягнути з ООО «Птицефабрика «Западная» (Республіка Білорусь) на користь ТОВ «Агро Арена» заборгованість, що виникла, у сумі 261 602 євро.

На підставі направлення від 05.04.2021 № 702/23-00-07-0805, виданого Головним управлінням ДПС у Черкаській області, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Кодексу №2755, на підставі наказу від 01.04.2021 № 553-п було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Арена» з питань дотримання вимог валютного законодавства під час виконання зовнішньоекономічного контракту від 04.02.2019 № 04/02-17 за період з 04.02.2017 по 06.04.2021. Під час проведення документальної перевірки було використано, інформацію ПАТ КБ «ПриватБанк», що свідчить про порушення позивачем валютного законодавства щодо не дотримання граничних строків надходження валютної виручки за експортними операціями. Документальною перевіркою встановлено порушення вимог частини 1, 2 статті 13 Закону № 2473 з урахуванням пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5 в частині порушення граничних строків розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів, встановлених Національним банком України, за експортним контрактом від 04.02.2019 № 04/02-19 укладеним з ООО «Птицефабрика «Западная» (Республіка Білорусь).

Перевіркою встановлено суми простроченої заборгованості та період порушення граничних строків розрахунків, а саме: з 11.03.2020 по 25.03.2020 у сумі 1 750,00 євро на 15 днів; з 11.03.2020 по 29.03.2020 у сумі 10 595,00 євро на 19 днів; з 11.03.2020 по 29.03.2020 у сумі 20 520,00 євро на 19 днів; з 12.03.2020 по 29.03.2020 у сумі 35 280,00 євро на 18 днів; з 14.03.2020 по 29.03.2020 у сумі 20 520,00 євро на 16 днів; з 14.03.2020 по 29.03.2020 у сумі 20 520,00 євро на 16 днів; з 25.03.2020 по 29.03.2020 у сумі 31 920,00 євро на 5 днів; з 25.03.2020 по 29.03.2020 у сумі 20 160,00 євро на 5 днів.

Не погодившись із висновками акту перевірки позивач подав заперечення від 28.04.2021 № 45/06 до акту, де за листом відповідача від 18.05.2021 № 9685/6/23-00-07-0815 було зазначено, що заперечення є необґрунтованими та не належать задоволенню - за результатом відповідачем було прийнято ППР від 20.05.2021 № 4139/, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Кодексу №2755 і частини 5, 8 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» до позивача застосовано пеню за порушення строків розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства на загальну суму 189 427,01 гривень (код платежу 21081000).

04.06.2021 позивач скористався процедурою адміністративного оскарження та подав скаргу № 93/06 на ППР від 20.05.2021 № 4139/. Державна податкова служба України від 27.09.2021 № 21908/6/99-00-06-01-02-06 прийняла рішення про результати розгляду скарги, скаргу позивача залишено без задоволення, а оскаржуване ППР без змін.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Кодекс №2755. Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Кодексу №2755 контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Кодексу №2755 визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, що проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Згідно пунктом 78.4 статті 78 Кодексу №2755 про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Пунктом 78.5 статті 78 Кодексу №2755 передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 Кодексу №2755.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства врегульовано Законом України «Про валюту і валютні операції» 21.06.2018 № 2473-VIII (далі - Закон № 2473). Відповідно до частин 1, 4 статті 11 Закону № 2473 передбачено, що валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду. Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 Кодексу №2755 встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Надаючи правову оцінку твердженню позивача на протиправність прийняття рішення про проведення перевірки в період дії мораторію встановленого відповідно до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Кодексу №2755, суд зазначає про таке.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесені зміни до Податкового кодексу України: підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу №2755 доповнено пунктом 52-2 (із наступними змінами та в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено: установлення мораторію на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Кодексу №2755; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Інформація про перенесення документальних планових перевірок, що відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Згідно з постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 Кабінет Міністрів України постановив: установити з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин.

У рішенні Липовецького районного суду Вінницької області у справі № 136/2084/21 ЄДРСР 101790026 зазначено: постановою КМУ від 09.12.2020 № 1236 було введено карантин, термін дії якого закінчився 28.02.2021 і у подальшому жодних постанов КМ України, якими би встановлювався карантин на інший період не приймалось. Внесення змін до п. 1 постанови КМУ від 09.12.2020 №1236 є неприйнятним з точки закону, оскільки КМУ вправі, відповідно вимог ч. 1 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлювати та відміняти карантин, а повноважень продовжувати його дію, шляхом внесення змін до відповідних пунктів постанови, якою встановлювався карантин та визначався період його дії не наділений.

Судом встановлено, що на виконання умов Контракту позивачем було експортовано продукцію на адресу нерезидента на загальну суму 292 047,00 євро згідно митних декларацій. Частина валютної виручки отримана позивачем із порушенням граничних строків розрахунків за операціями з експорту товарів, встановлених Національним банком України.

Зокрема згідно з митною декларацією від 12.03.2019 № UA902050/2019/503736 позивачем було відвантажено насіння кукурудзи гібридне, протруєне простий модифікований гібрид (код УКТЗЕД: ) на суму 20 520,00 євро, граничний строк розрахунків за операціями з експорту товарів 10.03.2020. Фактично валютна виручка від нерезидента надійшла: 20.02.2020 у сумі 10 000 євро (у тому числі в сумі 8 175 євро як оплата за товари відвантажені згідно МД № UA902050/2019/503736) або на 346 день з дати митного оформлення без порушення граничних строків розрахунків; 25.03.2020 у сумі 1 750 євро або на 380 день з порушенням граничних строків розрахунків на 15 днів; 29.04.2020 в сумі 5 000 євро або на 415 день з порушенням граничних строків розрахунків на 50 днів; 30.04.2020 у сумі 5 000 євро або на 416 день з порушенням граничних строків розрахунків на 51 день; 13.05.2020 у сумі 18 750 євро (у тому числі в сумі 595 євро як оплата за товари відвантажені згідно МД № UA902050/2019/503736) або на 429 день з порушенням граничних строків розрахунків на 64 дні.

Враховуючи подану позивачем позовну заяву до міжнародного суду (30.03.2020) і прийняте Економічним судом Брестської області на користь позивача рішення у справі № 259-2Пп/2020 від 21.04.2020 про стягнення 261 602 євро з ООО «Птицефабрика «Западная» (Республіка Білорусь), нарахування пені було правомірно зупинено відповідачем з 30.03.2020. Відповідно до частини 7 статті 13 Закону № 2473 сплаті належить лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом міжнародним комерційним арбітражем (30.03.2020), тобто до 29.03.2020 включно.

Аналогічна ситуація була з МД від 12.03.2019 № UA902050/2019/503737, від 13.03.2019 № UA902050/2019/503793, від 15.03.2019 № UA902050/2019/503930, № UA902050/2019/503955, від 26.03.2019 № UA902050/2019/504558, № UA902050/2019/504596, за якими контролюючим органом було встановлено порушення граничних строків розрахунків: на 19 днів (з 11.03.2020 по 29.03.2020 на суму 10 595 євро та 20 520 євро), на 18 днів (з 12.03.2020 по 29.03.2020 на суму 35 280 євро), на 16 днів (з 14.03.2020 по 29.03.2020 на суму 20 520 євро та 20 520 євро), на 5 днів 20 520 (з 25.03.2020 по 29.03.2020 на суму 31 920 євро та 20 160 євро). Таким чином, пеня за порушення позивачем строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями обчислюється у розмірі 0,3% за кожен день прострочення та становить 189 427,01 грн.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР (що діяв на дату укладення позивачем Контракту) виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції належить зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації такої продукції, що експортується.

Згідно з пунктом 7.2 Контракту покупець (ООО «Птицефабрика «Западная» (Республіка Білорусь)) зобов`язується здійснити оплату протягом 180 днів.

У разі якщо виконання договору зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин перебіг строку розрахунків та нарахування пені зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту). У разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується. Якщо ж сума незавершених розрахунків за операцією з експорту чи імпорту товарів не перевищує незначної суми, визначеної фінмоніторинговим законодавством як еквівалент 400 тис. грн, у разі порушення граничних строків розрахунків на суму заборгованості не нараховується. Це правило діє також у разі, якщо загальна сума операції підлягає валютному нагляду, але лише за умови відсутності ознак дроблення валютних операцій у ЗЕД (ІПК ДПС від 19.05.2021 № 1884/ІПК/12-32-07-06-10). Відповідальність за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності діє у повній мірі (роз`яснення ДПС із категорії 112.05 розділу «запитання відповіді з Бази знань» (zir.tax.gov.ua)).

Закон № 2473, інші нормативно-правові акти, що регулюють зовнішньоекономічну діяльність, не звільняють від застосування штрафних санкцій та пені за порушення валютного законодавства у період дії карантину.

Експорт товарів за Контрактом було здійснено у період з 12.03.2019 по 19.04.2019, граничні строки розрахунків за Контрактом були з 08.09.2019 по 16.10.2019, тобто, починаючи з 17.10.2019 позивач міг розпочинати ведення претензійної роботи, проте лист-претензію від 31.01.2020 № 263/1 позивач направив до ООО «Птицефабрика «Западная» (Республіка Білорусь) лише на 325 день з дня оформлення МД від 12.03.2019, а позовну заяву до Економічного суду Брестської області направлено на 381 день з дня оформлення МД від 12.03.2019 27.03.2020. Позивач мав змогу звернутися до нерезидента з претензією про сплату заборгованості за товар задовго до початку в Україні карантину, тому необачність не є тотожною форс мажорними обставинами у контексті індивідуальної відповідальності.

Частиною третьою статті 3 Закону № 2473 визначено, що у разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовують положення цього Закону. Частиною п`ятою статті 13 Закону № 2473 передбачено, що порушення резидентами строку розрахунків тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 % суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Судом встановлено, що 13.11.2020 відповідач на підставі отриманої від ПАТ КБ Приватбанк інформації направив запит для надання пояснень позивачем і отримав повідомлення у відповідь 14.12.2020, що у період карантину до платників податків не нараховується пеня, а нарахована належить списанню і при необхідності сертифікат ТПП буде надано. Головне управління ДПС у Черкаській області проводило документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Агро Арена» з питань дотримання вимог валютного законодавства під час виконання контракту за період з 04.02.2017 по 06.04.2021 (акт від 20.04.2021), тобто перевірка була розпочата після 18.03.2020 - у журналі реєстрації запис від 07.04.2021 сторонами визнається.

Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18.03.2020 та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.

На період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 Кодексу №2755.

Дію карантину введено постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 № 611 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» продовжено дію карантину до 31.08.2021.

Відповідно до пункту 4 розділу II Закону України від 17.09.2020 № 909-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

На підставі вимог пункту 4 розділу II Закону України від 17.09.2020 № 909-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» Уряд прийняв Постанову від 03.02.2021 № 89.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки» (набрала чинності 09.02.2021) було скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу №2755 в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення, зокрема, документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями.

Відповідач мав право на призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, позаяк стосувалась саме порушення платником податків валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження валютної виручки за експортними операціями.

Надаючи правову оцінку правомірності прийняття індивідуального акта відповідачем - ППР від 20.05.2021 № 4139/, суд зазначає таке.

Спірні правовідносини врегульовані Законом № 2473, Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5 (далі Положення) та Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7 (далі Інструкція).

Статтею 13 Закону № 2473 визначено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти належать зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Відповідно до пункту 21 Положення граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно до підпункту 1 пункту 7 Інструкції банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати оформлення МД типу ЕК-10 «Експорт», ЕК-11 «реекспорт» на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України належать митному оформленню), або підписання акту або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), -за операціями з експорту товарів. Банк для здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів самостійно визначає систему заходів (уключаючи фіксацію цих операцій з дотриманням принципів актуальності, достовірності та інформативності) (пункт 8 Інструкції).

Згідно з підпунктом 2 пункту 9 Інструкції банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків у разі експорту товару після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону № 2473 порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

З аналізу зазначених правових норм суд встановив, що порушення резидентом строків розрахунків тягне нарахування пені за кожен день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів.

Суд зазначає, що перевіркою встановлено порушення ТОВ «Агро Арена» частин 1, 2 статті 13 Закону № 2473, пункту 21 розділу II Положення, в результаті чого за Контрактом укладеним з ООО «Птицефабрика «Западная» (Республіка Білорусь):

- валютна виручка у сумі 1 750,00 євро зарахована на поточний валютний рахунок підприємства з порушенням законодавчо встановленого строку розрахунків (365 днів), граничний строк зарахування виручки на валютний рахунок підприємства за експортною операцією з 11.03.2020 по 25.03.2020 прострочення 15 днів;

- валютна виручка у сумі 10 595,00 євро зарахована на поточний валютний рахунок підприємства з порушенням законодавчо встановленого строку розрахунків (365 днів), граничний строк зарахування виручки на валютний рахунок підприємства за експортною операцією з 11.03.2020 по 29.03.2020 прострочення 19 днів;

- валютна виручка у сумі 20 520,00 євро зарахована на поточний валютний рахунок підприємства з порушенням законодавчо встановленого строку розрахунків (365 днів), граничний строк зарахування виручки на валютний рахунок підприємства за експортною операцією з 11.03.2020 по 29.03.2020 прострочення 19 днів;

- валютна виручка у сумі 35 280,00 євро зарахована на поточний валютний рахунок підприємства з порушенням законодавчо встановленого строку розрахунків (365 днів), граничний строк зарахування виручки на валютний рахунок підприємства за експортною операцією з 12.03.2020 по 29.03.2020 прострочення 18 днів;

- валютна виручка у сумі 20 520,00 євро зарахована на поточний валютний рахунок підприємства з порушенням законодавчо встановленого строку розрахунків (365 днів), граничний строк зарахування виручки на валютний рахунок підприємства за експортною операцією з 14.03.2020 по 29.03.2020 прострочення 16 днів;

- валютна виручка у сумі 20 520,00 євро зарахована на поточний валютний рахунок підприємства з порушенням законодавчо встановленого строку розрахунків (365 днів), граничний строк зарахування виручки на валютний рахунок підприємства за експортною операцією з 14.03.2020 по 29.03.2020 прострочення 16 днів;

- валютна виручка у сумі 31 920,00 євро зарахована на поточний валютний рахунок підприємства з порушенням законодавчо встановленого строку розрахунків (365 днів), граничний строк зарахування виручки на валютний рахунок підприємства за експортною операцією з 25.03.2020 по 29.03.2020 прострочення 5 днів;

- валютна виручка у сумі 20 160,00 євро зарахована на поточний валютний рахунок підприємства з порушенням законодавчо встановленого строку розрахунків (365 днів), граничний строк зарахування виручки на валютний рахунок підприємства за експортною операцією з 25.03.2020 по 29.03.2020 прострочення 5 днів.

Суд зазначає, що згідно з частиною 2 статті 13 Закону № 2473 за порушення резидентом строку розрахунків тягне нарахування пені за кожен день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку, встановленим на день виникнення заборгованості. За таких обставин відповідачем правомірно нараховано ТОВ «Агро Арена» пеню у сумі 189427,01 грн за індивідуальним актом ППР від 20.05.2021 № 4139/.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України). Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідач належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами довів правомірність індивідуального акта - ППР від 20.05.2021 № 4139/, а тому позовні вимоги позивача не належать задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого. Згідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень та з урахуванням пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Арена» [вул. Смілянська, 144/1, м. Черкаси, 18008, ];

відповідач: Головне управління ДПС у Черкаській області [вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ].

Судове рішення складено 20.12.2021.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА