Справа № 691/1196/21
Суддя: Синиця Л. П.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1196/21
провадження № 2-а/691/14/21
УХВАЛА

16 грудня 2021 рокум. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л.П., розглянувши у порядку письмового провадження, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, за матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має місце проживання/перебування (місцезнаходження) на території України № серія ВМ00000155 від 18.10.2021, № серія ВМ00000364 від 19.10.2021, № серія ВМ00000526 від 23.10.2021, № серія ВМ00000599 від 25.10.2021,

ВСТАНОВИВ:

До Городищенського районного суду Черкаської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має місце проживання/перебування (місцезнаходження) на території України № серія ВМ00000155 від 18.10.2021, № серія ВМ00000364 від 19.10.2021, № серія ВМ00000526 від 23.10.2021, № серія ВМ00000599 від 25.10.2021.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 03.12.2021 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

15.12.2021 на електронну адресу суду надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом заборони Городищенському районному відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчиняти дії щодо відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документу постанови по справі про адміністративне правопорушення № № серія ВМ00000155 від 18.10.2021, серія ВМ00000364 від 19.10.2021, серія ВМ00000526 від 23.10.2021, серія ВМ00000599 від 25.10.2021, до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Заява про забезпечення позову розглядається судом в порядку статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч.1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, вирішуючи питання щодо доцільності задоволення заяви про забезпечення позову, керується таким.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тягар доказування при розгляді заяви про забезпечення адміністративного позову покладається виключно на заявника. Заявник обов`язково повинен обґрунтувати свою заяву і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ", в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов до висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо не вжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд керується ч.1 ст.2 КАС України, відповідно до якої завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення постанови в адміністративній справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу рівності сторін, як складової концепції справедливого судового розгляду та який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення у справах Кресс проти Франції (Kress v. France), Ф.С.Б. проти Італії (F.C.B. v. Italy), Т. проти Італії (Т. v. Italy) та Кайя проти Австрії (Kaya v. Austria).

Отже, застосування інституту забезпечення позову є дискреційним правом суду, а не його обов`язком, яке він реалізує залежно від обставин справи.

При вирішенні заяви про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

За правилами частин першої, другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд зазначає, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Розглянувши подане клопотання, додані до нього документи відсутні, заявником не обґрунтовано тих підстав, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, про які останній зазначає у заяві, або що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, як і не доведено те що оскаржувані постанови про адміністративні правопорушення звернуті до виконання.

Крім того, забезпечення позову в такий спосіб, на який вказує заявник, не передбачено законом. Так, Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України "Про виконавче провадження" визначена можливість зупинення вчинення виконавчих дій.

Приймаючи до уваги наведене, суд звертає увагу, що на стадії вирішення питання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом не може бути надана правова оцінка оскаржуваним рішенням, оскільки такі обставини можуть бути встановлені лише в ході судового розгляду справи по суті, предметом якої буде протиправність вказаного рішення.

Окремо, варто наголосити, що на момент розгляду клопотання, судом не виявлено очевидності ознак протиправності постанов за відсутності належних і допустимих доказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання та відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, отже клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 150 - 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України. Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції відповідно до ч.8 ст.154 КАС України у порядку та строки, встановлені статтями 293-297 КАС України.

Суддя Л. П. Синиця