Справа № 240/3421/21
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/3421/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова О.Г.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

17 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Григорук В.С.,

представника позивача: Шахрая В.В.,

представника відповідача: Самчук Р.А.,

свідка: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2021 року позивач, ФОП ОСОБА_2 , звернувся в суд з позовною заявою до Управління Держпраці у Житомирській області, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЖИ 05/ЖТ0303/72/АВ/П/ТД-ФС від 05.02.2021.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 25.05.2021 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що гр. ОСОБА_1 була допущена до роботи ФОП ОСОБА_2 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а отже, порушення позивачем вимог ч.3 ст.24 КЗпП України.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що висновки, наведені в Акті № ЖТ0303/72/АВ від 28.01.2021, є такими, що не відповідають фактичним обставинам, а оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 823 "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" якою затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (надалі Порядок № 823), Постанови КМ України від 17.07.2013 № 509 «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення».

Вважає, що у відповідача була відсутня інформація щодо не оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_2 , яка отримана у спосіб передбачений Законом України № 877-У, Порядком № 823, та яка була достатньою для призначення позапланового інспекційного відвідування, а висновки відповідача, наведені в акті, не ґрунтуються на належних та допустимих доказах вчинення ФОП ОСОБА_2 порушення вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України щодо допуску до роботи найманого працівника без укладення з ним трудового договору.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що позивачем допущено посадових осіб Управління до проведення інспекційного відвідування. Захід проведений у відповідності до вимог норм чинного законодавства, на момент проведення заходу державного контролю за дотриманням позивачем вимог законодавства про працю в частині виявлення неоформлених трудових відносин, дії Управління були належним чином законодавчо обґрунтовані.

Також зазначає, що ОСОБА_1 допущена до роботи на посаду продавця фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 27 січня 2021 року без укладення трудового договору, без наказу та повідомлення про прийняття працівника на роботу. Документи, що підтверджують факт офіційного працевлаштування громадянки ОСОБА_1 (трудовий договір, наказ про прийняття, повідомлення ДПС про прийняття працівника на роботу) на день інспекційного відвідування за місцем здійснення діяльності відсутні.

Вважає, що порушення, яке було вчинено відносно ОСОБА_1 усунено під час проведення інспекційного відвідування. Зокрема, наказом № 1 від 28.01.2021 вищезазначеного працівника прийнято на посаду продавця та. 28.01.2021 в ДПС подано повідомлення про прийняття її на роботу. Відповідач вважає, що позивач змінює свої пояснення та свідчення з метою уникнення покарання та просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі наказу Управління Держпраці у Житомирській області від 25.01.2021 № 99 та направлення на проведення заходу державного контролю від 25.01.2021 № 87/04, посадовими особами Управління Держпраці у Житомирській області у період з 27.01.2021 по 28.01.2019 року проведено позаплановий захід державного контролю у формі інспекційного відвідування щодо додержання вимог законодавства у сферах праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, в частині виявлення неоформлених трудових відносин у ФОП ОСОБА_2 , адреса здійснення діяльності: АДРЕСА_1 , магазин продуктів « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Результати проведення позапланового заходу державного контролю були оформлені Актом № ЖТ0303/72/АВ від 28.01.2021.

В ході інспекційного відвідування зафіксовані наступні обставини.

27.01.2021 у ФОП ОСОБА_2 , за адресою здійснення діяльності Житомирська область Попільнянський район, село Лисівка магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » встановлено, що приблизно в 11.00 год. ОСОБА_1 здійснювала продаж товару, а саме сигарет та пива. Відповідно до наданих усних та письмових пояснень гр. ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_1 допущена до роботи на посаду продавця фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 27 січня 2021 року без укладення трудового договору, без наказу та повідомлення ДПС про прийняття працівника на роботу. Документи, що підтверджують факт офіційного працевлаштування громадянки ОСОБА_1 (трудовий договір, наказ про прийняття, повідомлення ДПС про прийняття працівника на роботу), на день інспекційного відвідунання, за місцем здійснення діяльності відсутні. Порушення, яке було вчинено відносно ОСОБА_1 усунено під час проведення інспекційного відвідування. Наказом № 1 від 28.01.2021 вищезазначеного працівника, прийнято на посаду продавця. 28.01.2021 в ДПС подано повідомлення про прийняття працівника.

28.01.2021 на підставі встановленого порушення інспектором праці Макогон О.М. було внесено припис № ЖТ0303/72/АВ/П від 28.01.2021 з вимогою у строк до 08.02.2021 усунути порушення вимог ч.3 ст.24 КЗпП України, ПКМУ № 413 від 17.06.2015 та письмово проінформувати про це Управління Держпраці у Житомирській області.

Того ж дня, 28.01.2021 ФОП ОСОБА_2 надав відповідь на припис № ЖТ0303/72/АВ/П від 28.01.2021 у якій повідомив відповідача, що порушення яке було виявлено усунено під час інспекційного відвідування. Працівника оформлено належним чином.

05.02.2021 Управлінням Держпраці у Житомирській області прийнято постанову про накладення на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЖИ 05/ЖТ0303/72/АВ/П/ТД-ФС від 05.02.2021 у розмірі 60 000 грн.

Не погодившись із прийнятою відповідачем постановою про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (надалі - Закон №877) заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частини одинадцятої статті 4-1, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої та десятої статті 7, статей 9, 10, 12, 19, 20, 21 цього Закону.

Згідно зі статтею 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання ч. 1 ст. 259 КЗпП України постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 затверджений Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 №1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 №1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Згідно із пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11 лютого 2015 року, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 6 Положення №96 Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема, безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» від 21.08.2019 року № 823 (далі Порядок №823, який був чинним на час проведення перевірки).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 823, в редакції чинній на момент проведення інспекційного відвідування позивача, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Підстави проведення інспекційного відвідування встановлені п. 5 Порядку № 823, відповідно до приписів якого інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

При цьому, згідно з п. 12 Порядку № 823 інспекторам праці забороняється, зокрема, розголошувати джерело будь-якої скарги, доведеної до їх відома, на недоліки або порушення і повідомляти об`єкту відвідування або його представнику про те, що відвідування було проведено у зв`язку з отриманням такої скарги.

Пунктами 16, 17 Порядку № 823 визначено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю. Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

Як встановлено судом першої інстанції, підставою для здійснення позапланового заходу - інспекційного відвідування слугувало звернення Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області від 07.12.2020 щодо використання праці осіб без належного оформлення трудових відносин.

Згідно з частиною 3 статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За визначенням ч.1 ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з частиною 1 статті 23 Кодексу законів про працю України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Відповідно до частини 1 статті 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Отже, діяльність працівника в рамках трудового договору характеризується наступними правовими ознаками: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); не на свій страх і ризик, а шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.

Вказані ознаки трудового договору витікають як зі статей КЗпП України, так і зі спеціальних законів, що регулюють трудові відносини (зокрема Закону України "Про відпустки", Закону України "Про оплату праці", Закону України "Про колективні договори і угоди", Закону України "Про охорону праці").

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, що перевірку проведено на підставі наказу Управління Держпраці у Житомирській області від 25.01.2021 № 99 та направлення на проведення заходу державного контролю від 25.01.2021 № 87/04, які винесеного на підставі зазначеного вище звернення.

Разом з тим, під час інспекційного відвідування ГУ Держпраці у Житомирської області встановлено, що ОСОБА_1 допущена до роботи на посаду продавця фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 27 січня 2021 року без укладення трудового договору, без наказу та повідомлення ДПС про прийняття працівника на роботу. Документи, що підтверджують факт офіційного працевлаштування громадянки ОСОБА_1 (трудовий договір, наказ про прийняття, повідомлення ДПС про прийняття працівника на роботу), на день інспекційного відвідування, за місцем здійснення діяльності відсутні.

З пояснень ОСОБА_1 , наданих в суді першої інстанції встановлено, що під час інспекційного відвідування, слідує, що остання 27.01.2021 підміняла продавця ФОП ОСОБА_2 , який попросив її виконати роботу продавця. Трудовий договір не оформлений.

В той же час, в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 пояснила, що зареєстрована як ФОП та здійснювала продаж власного товару, ліцензію на продаж спиртних напоїв та тютюну немає. Як зазначає позивач, він був відсутній під час проведення інспекційного відвідування.

Разом з тим, як слідує з акту інспекційного відвідування № ЖТ0303/72/АВ від 28.01.2021 року, він підписаний ФОП ОСОБА_2 без жодних зауважень чи заперечень з приводу проведеного інспекційного відвідування, що в контексті п. 21 Порядку № 823 свідчить що на час його складання позивач погодився із викладеною в ньому інформацією.

Доказів подання ФОП ОСОБА_2 зауважень не пізніше трьох робочих днів з дня, що настає за днем підписання акта, матеріали справи також не містять. Крім того, під час інспекційного відвідування позивачу було роз`яснено його права, що підтверджується його особистим відписом.

Також встановлено, що відповідно до письмової відповіді ФОП ОСОБА_2 на виконання припису № ЖТ0303/72/АВ/П від 28.01.2021 слідує, що працівника ОСОБА_1 оформлено належним чином, видано відповідний наказ про прийняття на роботу ОСОБА_1 про що зроблено відповідне повідомлення.

Тобто, на виконання припису позивачем прийнято наказ про прийняття на постійну роботу від 28.01.2021 та подано повідомлення про прийняття працівника на роботу.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, виконані у встановлений інспектором праці строк вимоги припису свідчать про згоду позивача з виявленими порушеннями законодавства про працю під час інспекційного відвідування та дає можливість дійти висновку про те, що ОСОБА_1 була допущена позивачем до роботи без укладення трудового договору.

Водночас, виконання вимог припису не може бути правовою підставою для того, щоб не застосовувати до суб`єкта господарювання фінансової санкції і, відповідно, не звільняє від обов`язку понести відповідальність за вчинення порушень законодавства про працю, оскільки згідно з ч.7 ст.265 КЗпП України, сплата штрафу не звільняє від усунення порушень законодавства про працю.

Тобто, вказаними нормами покладено одночасно на суб`єкта господарювання обов`язок, як щодо сплати штрафу за вчинене порушення, так і щодо його усунення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим та законним висновок суду першої інстанції, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що гр. ОСОБА_1 була допущена до роботи ФОП ОСОБА_2 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а отже, порушення позивачем вимог ч.3 ст.24 КЗпП України.

Також слід зазначити, що надані в судовому засіданні суду першої інстанції пояснення ОСОБА_1 , а також пояснення ОСОБА_1 , в суді апеляційної інстанції, містять суперечливі обґрунтування щодо її діяльності в приміщенні магазину та не можуть братися до уваги судом апеляційної інстанції.

Крім того, з відповіді Головного управління ДПС у Житомирській області судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 про тягом 2020 - 2021 року не отримувала ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами на території Житомирської області та станом на 22.10.2021 року не має зареєстрованого реєстратора розрахункових операції та програмного реєстратора розрахункових операцій, що також спростовує пояснення ОСОБА_1 по здійснення нею підприємницької діяльності в приміщенні зазначеного магазину.

При цьому доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для проведення перевірки спростовуються тим, що підставою для здійснення інспекційного відвідування був пп.3.п.5 Порядку 823, а саме: рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством. та джерел. зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту. Так, відповідно до листа Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області від 07.12.2020 № 1530, y якому значилося, що під час рейдів по легалізації робочих місць в селах Лисівка, Корнин а Турбівка встановлено, що троє підприємців тривалий час використовують нелегальну найману працю i на зауваження робочої групи з питань легалізації зайнятості населення не реагують належним чином.

Разом з тим, позивачем не оскаржувався внесений припис про усунення виявлених порушень № ЖТ0303/72/АВ/П від 28 січня 2021 року, окрім того 28.01.2021 позивач надав відповідь на припис у якій зазначив, що порушення яке було виявлено усунено під час інспекційного відвідування, працівника оформлено належним чином.

Тобто, факт наявності неоформлених трудових відносин усунуто позивачем самостійно та підтверджує, що саме він допустив ОСОБА_1 до роботи i що остання здійснювала продаж без належного оформлення трудових відносин. Отже, позивач усуває виявлене порушення шляхом виконання припису та визнає факт допущення такого порушення.

Водночас, ОСОБА_1 , під час інспекційного відвідування надала наступні пояснення: «Я, ОСОБА_1 сьогодні 27.01.2021 приблизно в 11:00, підміняла на посаді продавця ФОП ОСОБА_2 , він попросив мене виконувати роботу продавця, поки він був відсутній. Трудового договору не укладали, сьогодні виконую роботу продавця.»

Також, позивачем 28.01.2021 видано наказ № 1 «Про прийняття на роботу», а також 28.01.2021 подано повідомлення про прийняття працівника на роботу.

Тобто, вищезазначені дії позивача свідчать про намагання уникнути покарання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЖИ 05/ЖТ0303/72/АВ/П/ТД-ФС від 05.02.2021.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

У зв`язку з хворобою судді постанова суду складена в повному обсязі 20 грудня 2021 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.