Справа № 420/20668/21
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за адміністративним позовом Головного Управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду із позовом звернулося Головне управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС) до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача податковий борг по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 13 670,00 грн, по єдиному податку з фізичних осіб - 102 807,86грн.

Представник позивача зазначив, що станом на 13.09.2021 року відповідно до довідки-розрахунку заборгованості до бюджету, розрахунку податкового боргу та інтегрованих карток платника (ІКП), податкова заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб ФО-ПП ОСОБА_1 перед бюджетом становить 116477,86грн. Заборгованість по податку на додану вартість у розмірі 13 670,00 грн та єдиному податку з фізичних осіб - 102 807,86грн виникла в результаті самостійно визначених податкових зобов`язань відповідачем за поданими до контролюючого органу податковими деклараціями.

Податковим органом вчинялися заходи щодо стягнення податкового боргу у вигляді винесення та направлення на адресу боржника податкової вимоги форми «Ф» №0-1552 від 25.06.2021 року, проте заборгованість у встановлені строки до бюджету сплачена (погашена) не була, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Позивач також зазначив, що ФОП ОСОБА_2 припинив свою діяльність як ФОП, проте у відповідності до ст. 52 ЦКУ за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення відповідає фізична особа.

Ухвалою суду від 03.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Копія ухвали суду направлена відповідачу та відповідно до відомостей сайту Укрпошти повернута за закінченням строку зберігання.

Справа розглянута у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 є громадянином України, зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 (а.с.20).

ОСОБА_1 був зареєстрований як ФОП 08.08.2017 року (а.с.21).

Під час здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 подавав до контролюючого органу податкові декларації з визначенням податкових зобов`язань.

З податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) подані податкові декларації: № від 20.11.2018 року з визначенням зобов`язань на суму 3 919,00 грн; № від 20.12.2018 року - на суму 231,00 грн; № від 20.01.2019 року - на суму 13 402,00 грн.

Сплачено відповідачем податок на додану вартість у сумі 3882,00грн, заборгованість по податку на додану вартість складає 13670,00грн

По єдиному податку відповідачем подані податкові декларації № від 19.10.2018 року з визначенням зобов`язань на суму 93 221,52 грн; № від 03.02.2019 року - на суму 12 028,18 грн.

Сплачено відповідачем єдиного податку на суму 2441,85 грн, заборгованість складає 102807,86грн.

Станом на 13.09.2021 року загальний податковий борг становить 116 477,86 грн.

24.09.2020 року здійснена державна реєстрація припинення ФОП ОСОБА_2 .

Позивачем направлено на адресу відповідача вимогу форми «Ф» №0-1552 від 25.06.2021 року,проте заборгованість відповідачем не погашена, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

ПКУ регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.15.1ст.15 ПКУ, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 16.1.4п.16.1 ст. 16 ПКУ визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПКУ крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п.57.1 ст.57 ПКУ платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом

ФОП ОСОБА_2 подав податкові декларації з визначенням податкових зобов`язань, проте не сплатив їх в установлений ПКУ строк у повному обсязі, у зв`язку з чим у нього виник податковий борг.

Згідно з п.п. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом п. 59.1 ст. 59 ПКУ визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст.59 ПКУ).

У зв`язку з несплатою відповідачем узгодженої суми грошового зобов`язання податковим органом на виконання п.59.1 ст.59 направлено податкову вимогу форми «Ф» №0-1552 від 25.06.2021 року «Ф» № 163731-51 від 02.07.2019 року, яку було направлено рекомендованим листом на адресу ФОП ОСОБА_2 .

Належних та допустимих доказів щодо сплати податкового боргу на час розгляду справи до суду не надійшло.

24.09.2020 року здійснена державна реєстрація припинення ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

В постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року по справі № 319/580/17 (провадження № 61-409св18) зазначено, що відповідно до статей 51, 52, 598-600 ЦК України, 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Відтак, податкові зобов`язання фізичної особи ОСОБА_2 у зв`язку зі втратою статусу фізичної особи підприємця, не припинились.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ГУ ДПС в Одеській області до ОСОБА_2 про стягнення суми податкового боргу у розмірі 116477,86грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 12, 139, 242-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ЄДРПОУ ВП 44069166) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи платника податків ОСОБА_1 на користь держави податковий борг у сумі 116477,86грн (зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 102807,86грн, з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 13670,00грн).

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва