Справа № 420/6581/21
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/6581/21
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

Дата і місце ухвалення 30.06.2021р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Пенсійного фонду України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року по справі №420/6581/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій щодо зменшення розміру пенсії,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 86% до 70% грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області здійснити з 1 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у порядку і розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, та внесених змін виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 86% (вислуга років 32) сум грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 86% до 70% грошового забезпечення. Зобов`язав ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 1 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у порядку і розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, та внесених змін виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 86% (вислуга років 32) сум грошового забезпечення. Зобов`язав Пенсійний фонд України здійснити виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 з урахуванням раніше виплачених сумами. В іншій частині позову - відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Пенсійний фонд України подав апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт зазначив, що суд першої інстанції, приймаючи судове рішення у справі не врахував, що функції з виплати пенсій є дискреційними повноваженнями Головних управлінь Фонду, а не Пенсійного фонду України. Вважає, що зміни внесені до п. 10 Положення №312 не впливають на повноваження Пенсійного фонду України та головних управлінь Фонду щодо виплати пенсії.

З огляду на зазначене апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Одеській області та отримував пенсію за вислугу років у розмірі 86% сум грошового забезпечення, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, позивачу з 01.01.2018 року перераховано пенсію, розмір якої обчислюється з розміру грошового забезпечення, яке становить: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років. Перерахунок пенсії з 01.01.2018 року здійснено виходячи з розміру 70% відповідної суми грошового забезпечення.

17 березня 2021 року, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, в якій просив провести перерахунок належної йому пенсії станом на 01 січня 2018 року, за вислугою 32 роки, з 70% до 86 % відповідних сум грошового забезпечення.

Листом від 29 березня 2021 року пенсійний орган відмовив позивачу у задоволенні його заяви, посилаючись на відсутність для цього відповідних правових підстав.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо зменшення ОСОБА_1 з 01.01.2018р. відсоткового значення розміру пенсії з 86% до 70% грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії відповідача по зменшенню відсоткове значення розміру належної позивачу пенсії з 86% до 70% грошового забезпечення є протиправними, а отже ГУ ПФУ в Одеській області має здійснити відповідний перерахунок.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для перерахунку належної позивачу пенсії, водночас не погоджується з висновком суду, стосовно органу, який зобов`язаний здійснити відповідні виплати, виходячи з наступного.

Надаючи правову оцінку діям ГУ ПФУ в Одеській області щодо зменшення позивачу основного розміру пенсії з 86% до 70%, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 04.07.2002 року внесено зміни до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з якими у ч. 2 ст. 13 цифри "85", "95" і "90" замінити відповідно цифрами "90", "100" і "95".

У подальшому стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Приписами п. 23 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII від 27.03.2014 року передбачено заміну у частині другій статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" цифри "80" цифрами "70".

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Судом встановлено, що у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постанови від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», позивачу було здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 року із застосуванням показника основного розміру пенсії 70%, замість 86%, який застосовувався до цього перерахунку, з чим і не погодився позивач.

Таким чином, одним з питань спору у даній справі є законність зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при здійсненні перерахунку пенсії на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

В свою чергу, 04 лютого 2019 року Верховний Суд прийняв рішення у зразковій справі №240/5401/18, яке було залишено без змін постановою Великої Палати верховного Суду від 16.10.2019 року, за позовом особи до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій Головного УПФ щодо зменшення основного розміру призначеної пенсії з 83% до 70% сум грошового забезпечення починаючи з 1 січня 2018 року, зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії в основному розмірі 83% сум грошового забезпечення починаючи з 1 січня 2018 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 (далі - Постанова КМУ №704), з урахуванням проведених виплат.

У вказаному рішенні Верховний суд визначив ознаки типових справ та вказав, що це рішення суду є зразковим для справ, у яких предметом спору є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом №2262-ХІІ, при здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям Постанови КМУ № 704 відповідно до ст.63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103.

Також Верховним Судом вказано обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права:

а) позивач є особою, якій призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ;

б) відповідачем є відповідне Головне управління Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває позивач;

в) предметом спору є зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 1 січня 2018 року на підставі Постанови КМУ №103 у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови КМУ №704.

Також Верховний Суд вказав, що на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі, може впливати подальша зміна законодавства, що регулює ці правовідносини, та інший предмет спору у подібних правовідносинах.

Згідно п. 21 ч. 1 ст. 4 КАС України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги;

Частиною 3 ст. 291 КАС України визначено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку предметом спору як у зразковій справі, так і у даній адміністративній справі є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при здійсненні перерахунку пенсії відповідно до статті 63 указаного Закону на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

З огляду на викладене, при вирішенні даної справи колегія суддів враховує висновки, викладені Верховним судом у зразковому рішенні від 04.02.2019 року по справі № 240/5401/18 та висновки Великої Палати верховного Суду, викладені у постанові від 16.10.2019 року, за наслідком апеляційного перегляду справи № 240/5401/18.

Так, згідно ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії).

Відповідно до частини другої статті 63 цього Закону у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до пункту 4 цього Порядку перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Постанова КМУ №704 набрала чинності з 1 березня 2018 року.

21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Як вже зазначалось вище, при здійсненні перерахунку пенсії позивачу Головне управління ПФУ в Одеській області визначило основний розмір пенсії позивачу - 70 % грошового забезпечення. Вказане обґрунтовано відповідачем тим, що 27 березня 2014 року прийнято Закон №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У своїх рішеннях Конституційний Суд України неодноразово зазначав про необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності певної категорії громадян, в тому числі тих, які перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури тощо.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, існуюче право позивача не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

У зразковій справі № 240/5401/18 Верховний Суд зазначив, що підстави, умови і порядок перерахунку пенсії визначає саме стаття 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зміни до якої ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

При цьому, постанова КМУ від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і Постанова КМУ від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Таким чином, системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Застосування при перерахунку пенсії позивача нового показника відсоткового значення розміру основної пенсії є протиправним, тому що він стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених.

З огляду на викладене, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області по зменшенню відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії до 70% є протиправними, як вірно встановив суд першої інстанції.

Водночас, колегія суддів погоджується з доводами апелянта - Пенсійного фонду України, що суд першої інстанції у даній справі дійшов помилкового висновку, що вимоги позивача в частині зобов`язання виплачувати пенсію слід звернути до Пенсійного фонду України.

Так, у даній справі позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

В свою чергу, вирішуючи справу, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та вимоги позивача в частині зобов`язання здійснити виплату перерахованої пенсії звернув до Пенсійного фонду України, пославшись на зміни в законодавстві та передачу повноважень щодо виплати пенсій від головних управлінь до Пенсійного фонду України.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки у даній справі заявлені вимоги щодо перерахунку пенсії, яка призначена згідно Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

В свою чергу, положення статті 52 Закону № 2262-ХІІ, що регулюють порядок виплати пенсії, у 2021 році не зазнали змін та згідно ч.ч. 1, 2 цієї статті: Пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання. Іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України..

Тобто, згідно наведених вимог ст. 52 Закону №2262-ХІІ, особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України.

При цьому, територіальними органами Пенсійного фонду України є головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (п. 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року)).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, як територіальний орган Пенсійного фонду України, є належним відповідачем щодо заявлених вимог та відповідно у суду першої інстанції не було підстав для виходу за межі вимог заявленого позову і звернення вимог позивача в частині зобов`язання виплачувати пенсію до Пенсійного фонду України.

Що стосується посилань суду першої інстанції на положення постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1279 Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги та внесенні цією постановою зміни до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, згідно яких Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, колегія суддів зазначає, що ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії з 01.01.2018 року виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 86% сум грошового забезпечення При цьому, у даній справі Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області взагалі не здійснено перерахунок пенсії позивача, не визначено суми пенсії, що підлягає виплаті позивачу, не вчинено відповідних дій для проведення виплати позивачу перерахованої пенсії та відповідно у суду відсутні підстави для зобов`язання Пенсійного фонду України забезпечити фінансування виплати невизначеної суми пенсії. Також, колегія суддів наголошує, що питання щодо забезпечення фінансування виплати позивачу пенсії взагалі не є предметом розгляду даної справи та будь-яких рішень з цього питання Пенсійним фондом України не приймалось, та у суду відсутні підстави вважати, що такий орган не забезпечить фінансування виплати пенсії позивача.

На підставі наведеного, згідно ст. 317 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні із викладенням абзацу 4 його резолютивної частини у новій редакції шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 з урахуванням раніше виплачених сум.

Керуючись ст.ст. 240, 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Пенсійного фонду України задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року змінити, виклавши абзац 4 його резолютивної частини у наступній редакції:

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку, відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України, не підлягає.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Судді: А.Г. Федусик

О.А. Шевчук