Справа № 440/7411/20
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 р. Справа № 440/7411/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: П`янової Я.В. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Т.С. Канигіна, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/7411/20

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Лубенської міської ради (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Лубенської міської ради;

- скасувати викладену в листі від 01.06.2020 (вихідний №03-2/1914) відмову в наданні ОСОБА_1 статусу "Особи з інвалідністю внаслідок війни";

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області надати ОСОБА_1 статус "Особи з інвалідністю внаслідок війни" та видати посвідчення відповідного зразка;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області зареєструвати ОСОБА_1 у відділі персоніфікованого обліку пільговиків за категорією "Особа з інвалідністю внаслідок війни 2 групи" з 22.04.2020.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 в задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з таким рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вказує на не відповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 11.08.1995 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а в період з 07.11.2015 по 29.01.2016 в Національній поліції України (а.с.16-17).

Майора поліції ОСОБА_1 , інспектора Лубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області звільнено зі служби в поліції згідно із п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу), відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 29.01.2016 №12 о/с (а.с. 20).

Відповідно до Свідоцтва про хворобу № 562 - С від 24.12.2015 медичної (військово - лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Полтавській області» позивач отримав травму: наслідки черепно - мозкової травми зі струсом головного мозку (10.06.2017) - захворювання, ТАК, пов`язне з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

За результатами проведеного службового розслідування по факту отримання позивачем травми в результаті нещасного випадку, що стався з ним 19.07.2014 складено Акт №8 про нещасний випадок (у тому числі поранення) від 18.09.2017 за формою Н-1* та акт від 18.09.2017 за формою Н-5* з висновком: нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до постанови медичної (військово - лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Полтавській області» від 01.11.2017, отримана позивачем травма (19.07.2014), ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Відповідно до довідок до актів огляду медико-соціальної експертної комісії, зокрема, від 27.04.2016 серії АВ №0496395 ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності з 15.04.2016 (первинний огляд) зазначено наступну інформацію "захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в ОВС" (а.с.21), від 28.04.2020 серії 12 ААБ №705224 ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності з 22.04.2020 (повторний огляд), зазначено наступну інформацію "травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків" (а.с. 34).

Позивач звернувся до Управління із заявою про надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та надання посвідчення відповідно до наданих документів.

01.06.2020 листом №03-2/1914 Управлінням соціального захисту населення Виконавчого комітету Лубенської міської ради повідомлено позивачу про те, що з метою з`ясування належності поліцейських (колишніх поліцейських) до осіб рядового і начальницького складу МВС, а також приналежності Національної поліції України до військових формувань Мінсоцполітики, відповідач звертався до Національної поліції України за наданням роз`яснень з цих питань. За інформацією Національної поліції, законодавством не передбачено застосування до осіб, які проходять службу у поліції узагальнюючого поняття - особи рядового і начальницького складу, а Національна поліція як центральний орган виконавчої влади не належить до військових формувань. Одночасно повідомлено, що Департаментом соціального захисту населення Полтавською обласною державною адміністрацією зроблено запит по даному питанню до Міністерства у справах ветеранів України, після надання відповіді позивача буде повідомлено додатково (а.с. 39).

Не погодившись з отриманою відповіддю, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни визначений Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистом від 22.10.1993 №3551-ХІІ (далі - Закон №3551-ХІІ).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону №3551-ХІІ, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків.

З метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за №83/7404, затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України (надалі - Порядок №1346).

У силу пунктів 3.9, 3.10 Порядку №1346 Комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; забезпечення безпеки дорожнього руху.

Комісія з розслідування також визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він стався в період проходження служби внаслідок безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо).

Право на отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни згідно із п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону №3551-ХІІ законодавець пов`язує з тим, що інвалідність працівника сталася в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, пов`язаних, зокрема, з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та наявністю передбачених Порядком обставин, що призвели до травмування чи захворювання.

Подібні висновки наведені у постанові Верховного Суду України від 08.04.2014 у справі №21-45а14.

У цій справі відмовляючи позивачу у наданні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відповідач виходив з того, що положення п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону №3551-ХІІ не поширюються на осіб, які проходили службу у Національній поліції.

Однак, відповідач не врахував, що ОСОБА_1 у період з 11.08.1995 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 29.01.2016 - в Національній поліції, а нещасний випадок, внаслідок якого ним отримано травму, що зумовила настання інвалідності, з ним трапився 19.07.2014 - у період проходження служби в органах внутрішніх справ на посаді: «слідчий слідчого відділення Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області, майор міліції.

Отримана позивачем травма пов`язана з виконанням ним службових обов`язків особи рядового/начальницького складу органів внутрішніх справ (МВС України) та зумовила настання інвалідності, що підтверджено залученими до матеріалів справи матеріалами службового розслідування та довідками про встановлення групи інвалідності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що положення п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону №3551-ХІІ поширюються на позивача, як на особу рядового/начальницького складу органів внутрішніх справ (МВС України).

Факт звільнення позивача зі служби в поліції через хворобу не впливає на обставини визнання за ним права на набуття статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, оскільки визначальним у спірних відносинах є момент отримання травми (поранення, контузії) та її зв`язок з виконанням службових обов`язків.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови у наданні ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни належить визнати протиправними.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області надати ОСОБА_1 статус "Особи з інвалідністю внаслідок війни" та видати посвідчення відповідного зразка, а також зареєструвати його колегія суддів звертає увагу на їх передчасність, оскільки Управлінням заява позивача по суті не розглядалась, а висновок про відсутність підстав для її задоволення відповідачем зроблений виключно з огляду на помилкове розуміння норм чинного законодавства.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, колегія суддів виходить з того, що завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Частиною 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Матеріали справи не містять доказів, що свідчили б про відсутність можливості та наміру суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення з урахуванням позиції суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути питання щодо надання ОСОБА_1 статусу особи з інвалідність внаслідок війни з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Із врахуванням вищевикладеного та вимог ст. ст. 315, 317 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме: визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області щодо відмови у встановленні ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни та зобов`язати Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистом з урахуванням висновків суду, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 229, 238, 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 по справі № 440/7411/20 - скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області щодо відмови у встановленні ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистом з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити..

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Я.В. П`янова О.В. Присяжнюк