Справа № 360/5740/21
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 грудня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5740/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 11 жовтня 2021 року надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Луганській області (далі - позивач, ГУ ДПС у Луганській області) до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення з відповідача в дохід місцевого бюджету в рахунок погашення податкової заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб, що виникла за період з 20 березня 2020 року по 13 січня 2021 року в загальній сумі 9243,50 грн, що складається з основного зобов`язання в сумі 2894,00 грн та штрафних санкцій з сумі 6349,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зареєстрований як ФОП Щастинською районною державною адміністрацією Луганської області 20 жовтня 2017 року за номером 0001917, податкова адреса: АДРЕСА_1 ; перебуває на податковому обліку в Новоайдарській ДПІ ГУ ДПС у Луганській області як платник податків за основним місцем обліку. Відповідачем 17 липня 2020 року прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності, з 17 липня 2020 року за № 2001917 припинено (ліквідовано, закрито) як фізичну особу-підприємця.

Згідно з поданою 24 жовтня 2017 року заявою відповідач знаходився на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, як платник єдиного податку II групи на ставці 20 %. Рішенням ГУ ДПС у Луганській області від 30 червня 2020 року № 230 відповідачу анульовано реєстрацію платника єдиного податку шляхом виключення фізичної особи-підприємця з реєстру платників єдиного податку згідно з абзацом 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298, абзацом 3 пункту 299.10, пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України.

Рішенням Новоайдарської селищної ради шостого скликання одинадцятої сесії від 13 січня 2012 року № 11/3 «Про внесення змін до рішення сесії № 10/6-2 «Про затвердження місцевих податків та зборів» встановлено на території Новоайдарської селищної ради ставки єдиного податку для суб`єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування.

Станом на 22 вересня 2021 року по ОСОБА_1 обліковується податкова заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб в загальній сумі 9243,50 грн, що складається з основного зобов`язання в сумі 2894,00 грн та штрафних санкцій в сумі 6349,50 грн, період виникнення з 20 березня 2020 року по 13 січня 2021 року.

Так, основне зобов`язання в сумі 2894,00 грн виникло у зв`язку з несплатою грошових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб, нарахованих згідно з самостійно поданою заявою про застосування спрощеної системи оподаткування: по строку сплати 20 березня 2020 року в сумі 944,60 грн, з урахуванням переплати на суму 834,60 грн, сума до сплати 60,20 грн; по строку сплати 20 квітня 2020 року в сумі 944,60 грн; по строку сплати 20 травня 2020 року в сумі 944,60 грн; по строку сплати 20 червня 2020 року в сумі 944,60 грн.

Штрафних санкції в сумі 6349,50 грн виникли внаслідок несплати відповідачем узгодженого податкового повідомлення-рішення від 11 грудня 2020 року № 000/708/12-32-04-22/ НОМЕР_1 , по строку сплати 13 січня 2021 року, винесеного на підставі акта від 26 листопада 2020 року № 1133/12-32-04-22/ НОМЕР_1 про результати камеральної перевірки своєчасності сплати єдиного податку, щодо своєчасності сплати єдиного податку в 2017-2020 роках фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Перевіркою встановлено: несвоєчасну сплату відповідачем авансових внесків з єдиного податку в 2017-2020 роках, а саме: по строку 20 грудня 2017 року на суму 640,00 грн, фактично сплачено 26 лютого 2018 року; по строку 20 лютого 2018 року на суму 744,60 грн, фактично сплачено 19 березня 2018 року; по строку 20 березня 2018 року на суму 744,60 грн, фактично сплачено 26 квітня 2018 року; по строку 20 квітня 2018 року на суму 744,60 грн, фактично сплачено 16 травня 2018 року; по строку 20 травня 2018 року на суму 744,60 грн, фактично сплачено 18 червня 2018 року; по строку 20 червня 2018 року на суму 744,60 грн, фактично сплачено 23 липня 2018 року; по строку 20 липня 2018 року на суму 744,60 грн, фактично сплачено 20 серпня 2018 року; по строку 20 серпня 2018 року на суму 744,60 грн, фактично сплачено 25 вересня 2018 року; по строку 20 вересня 2018 року на суму 744,60 грн, фактично сплачено 22 жовтня 2018 року; по строку 20 жовтня 2018 року на суму 744,60 грн, фактично сплачено 20 листопада 2018 року; по строку 20 листопада 2018 року на суму 744,60 грн, фактично сплачено 30 листопада 2018 року; по строку 20 липня 2019 року на суму 834,60 грн, фактично сплачено 22 липня 2019 року; по строку 20 березня 2020 року на суму 944,60 грн, фактично не сплачено; по строку 20 квітня 2020 року на суму 944,60 грн, фактично не сплачено; по строку 20 травня 2020 року на суму 944,60 грн, фактично не сплачено; по строку 20 червня 2020 року на суму 944,60 грн, фактично не сплачено, чим порушено вимоги пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України. Відповідальність платника передбачена пунктом 122.1 статті 122 розділу II ПКУ.

Податкове повідомлення-рішення від 11 грудня 2020 року № 000/708/12-32-04-22/ НОМЕР_1 направлено відповідачу 11 грудня 2020 року та вручено особисто під підпис 24 грудня 2020 року. Вищезазначене податкове повідомлення-рішення на теперішній час відповідачем не оскаржено та не сплачено, відповідно вважається узгодженим та підлягає погашенню згідно з Податковим кодексом України.

ГУ ДПС у Луганській області сформовано податкову вимогу від 04 вересня 2019 року № 144610-55, яку направлено на адресу відповідача 09 вересня 2019 року та вручено особисто під підпис 24 вересня 2019 року.

На підставі зазначеного позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 28 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 34-36).

Відповідач не скористався правом подати відзив на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в період з 20 жовтня 2017 року по 17 липня 2020 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебував на податковому обліку в Новоайдарській ДПІ ГУ ДПС у Луганській області як платник податків за основним місцем обліку, що підтверджено довідкою про ідентифікаційні дані платника податків (арк. спр. 23-24).

За заявою про застосування спрощеної системи оподаткування в період з 01 листопада 2017 року по 30 червня 2020 року відповідач був платником єдиного податку 2 групи, обрана ставка єдиного податку 20 % до розміру мінімальної заробітної плати. Рішенням ГУ ДПС у Луганській області від 30 червня 2020 року № 230 відповідачу анульовано реєстрацію платника єдиного податку шляхом виключення фізичної особи-підприємця з реєстру платників єдиного податку (арк. спр. 16, 15).

У зв`язку з несплатою грошових зобов`язань згідно з поданою відповідачем заявою про застосування спрощеної системи оподаткування, за відповідачем в період з 20 березня 2020 року по 13 січня 2021 року утворилася податкова заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб в загальній сумі 9243,50 грн, що складається з основного зобов`язання в сумі 2894,00 грн та штрафних санкцій в сумі 6349,50 грн, що підтверджено розрахунком податкового боргу станом на 22 вересня 2021 року та витягом з інтегрованої картки платника податків за кодом 18050400 (єдиний податок з фізичних осіб) за 2020 - 2021 роки (арк. спр. 7, 8-9, 10-11).

Так, основне зобов`язання в сумі 2894,00 грн виникло у зв`язку з несплатою грошових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб, нарахованих згідно з самостійно поданою заявою про застосування спрощеної системи оподаткування: по строку сплати 20 березня 2020 року в сумі 944,60 грн, з урахуванням переплати на суму 834,60 грн, сума до сплати 60,20 грн; по строку сплати 20 квітня 2020 року в сумі 944,60 грн; по строку сплати 20 травня 2020 року в сумі 944,60 грн; по строку сплати 20 червня 2020 року в сумі 944,60 грн.

Рішенням Новоайдарської селищної ради шостого скликання одинадцятої сесії від 13 січня 2012 року № 11/3 «Про внесення змін до рішення сесії № 10/6-2 «Про затвердження місцевих податків та зборів» встановлено на території Новоайдарської селищної ради ставки єдиного податку для суб`єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування (арк. спр. 12-14).

ГУ ДПС у Луганській області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати єдиного податку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 26 листопада 2020 року № 1133/12-32-04-22 (арк. спр. 21).

Перевіркою встановлено: несвоєчасну сплату відповідачем авансових внесків з єдиного податку в 2017-2020 роках, а саме: по строку 20 грудня 2017 року на суму 640,00 грн, фактично сплачено 26 лютого 2018 року; по строку 20 лютого 2018 року на суму 744,60 грн, фактично сплачено 19 березня 2018 року; по строку 20 березня 2018 року на суму 744,60 грн, фактично сплачено 26 квітня 2018 року; по строку 20 квітня 2018 року на суму 744,60 грн, фактично сплачено 16 травня 2018 року; по строку 20 травня 2018 року на суму 744,60 грн, фактично сплачено 18 червня 2018 року; по строку 20 червня 2018 року на суму 744,60 грн, фактично сплачено 23 липня 2018 року; по строку 20 липня 2018 року на суму 744,60 грн, фактично сплачено 20 серпня 2018 року; по строку 20 серпня 2018 року на суму 744,60 грн, фактично сплачено 25 вересня 2018 року; по строку 20 вересня 2018 року на суму 744,60 грн, фактично сплачено 22 жовтня 2018 року; по строку 20 жовтня 2018 року на суму 744,60 грн, фактично сплачено 20 листопада 2018 року; по строку 20 листопада 2018 року на суму 744,60 грн, фактично сплачено 30 листопада 2018 року; по строку 20 липня 2019 року на суму 834,60 грн, фактично сплачено 22 липня 2019 року; по строку 20 березня 2020 року на суму 944,60 грн, фактично не сплачено; по строку 20 квітня 2020 року на суму 944,60 грн, фактично не сплачено; по строку 20 травня 2020 року на суму 944,60 грн, фактично не сплачено; по строку 20 червня 2020 року на суму 944,60 грн, фактично не сплачено, чим порушено вимоги пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України. Відповідальність платника передбачена пунктом 122.1 статті 122 розділу II Податкового кодексу України.

ГУ ДПС у Луганській області податковим повідомленням-рішенням від 11 грудня 2020 року № 000/708/12-32-04-22/ НОМЕР_1 відповідно до акта від 26 листопада 2020 року № 1133/12-32-04-22 встановлено порушення ОСОБА_1 строку сплати суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб та на підставі статті 122 Податкового кодексу України за затримку на 68, 27, 37, 26, 29, 33, 31, 36, 32, 31, 10, 2 календарних днів сплати фізичною особою авансових внесків єдиного податку в сумі 12699,00 грн, зобов`язано сплатити штраф у розмірі 50 % у сумі 6349,50 грн за платежем єдиний податок з фізичних осіб (арк. спр. 19).

Податкове повідомлення-рішення від 11 грудня 2020 року № 000/708/12-32-04-22/ НОМЕР_1 направлено відповідачу 11 грудня 2020 року та вручено особисто під підпис 24 грудня 2020 року (арк. спр. 18).

Суду не надано доказів оскарження відповідачем вказаного податкового повідомлення-рішення.

ГУ ДПС у Луганській області сформовано податкову вимогу від 04 вересня 2019 року № 144610-55, яку направлено на адресу відповідача 09 вересня 2019 року та вручено особисто під підпис 24 вересня 2019 року (арк. спр. 22).

На час розгляду адміністративної справи відповідачем податковий борг не погашений, що підтверджено оновленим витягом з інтегрованої картки відповідача станом на 12 листопада 2021 року (арк. спр. 42).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, суд виходить з такого.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У відповідності із статтею 14 Податкового кодексу України:

- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 42.5 статті 42 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) платника податків.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу першого пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Пунктом 122.1 статті 122 Податкового кодексу України визначено, що несплата (неперерахування) або сплата (перерахування) не в повному обсязі фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються, зокрема, на друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (підпункт 2 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 293.1 статті 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Пунктом 293.2 статті 293 Податкового кодексу України передбачено, що фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік (абзац перший пункту 294.1 статті 294 Податкового кодексу України).

Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (абзац перший пункту 294.2 статті 294 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Згідно з пунктом 295.2 статті 295 Податкового кодексу України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до пункту 295.4 статті 295 Податкового кодексу України сплата єдиного податку платниками першої - третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси.

Законом України від 14 листопада 2019 року № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 4723 гривні, з 1 вересня - 5000 гривень; у погодинному розмірі: з 1 січня - 28,31 гривні, з 1 вересня - 29,2 гривні.

В порушення вищевикладених вимог Податкового кодексу України відповідач протягом 2017-2020 років не (не своєчасно) сплачував авансові внески з єдиного податку платника другої групи, внаслідок чого за відповідачем в період з 20 березня 2020 року по 13 січня 2021 року утворилася податкова заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб в загальній сумі 9243,50 грн, що складається з основного зобов`язання в сумі 2894,00 грн та штрафних санкцій в сумі 6349,50 грн, яка на час розгляду та вирішення адміністративної справи у добровільному порядку не погашена.

Абзацом першим пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Пунктами 95.1-95.3 статті 95 Податкового кодексу України регламентовано, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Оскільки податкова вимога від 04 вересня 2019 року форми «Ф» № 144610-55 є чинною (доказів про скасування або відкликання податкової вимоги суду не надано), суд дійшов висновку, що контролюючим органом при зверненні до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи дотримані вимоги пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що відповідачем на час розгляду даної адміністративної справи податковий борг не сплачений, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

З викладеного слідує, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору відносяться на рахунок суб`єкта владних повноважень. Такий вид судових витрат, як судовий збір, поверненню позивачу - суб`єкту владних повноважень, не підлягає.

Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних правовідносинах із владою.

Оскільки Головне управління ДПС у Луганській області у вказаній справі є суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Луганській області (місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок 72, код за ЄДРПОУ ВП 44082150) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути кошти з ОСОБА_1 в дохід місцевого бюджету в рахунок погашення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб за період з 20 березня 2020 року по 13 січня 2021 року в загальній сумі 9243,50 грн (дев`ять тисяч двісті сорок три гривні 50 коп.), що складається з основного зобов`язання в сумі 2894,00 грн (дві тисячі вісімсот дев`яносто чотири гривні 00 коп.) та штрафних санкцій з сумі 6349,50 грн (шість тисяч триста сорок дев`ять гривень 50 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова