Справа № 200/10043/21
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 р. Справа№200/10043/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

13 серпня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового стажу позивача при перерахунку його пенсії 01.03.2021 року періодів роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.04.2018 по 01.02.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії з зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.04.2018 по 01.02.2021 з виплатою відповідної різниці у пенсійних виплатах, починаючи з дати останнього перерахунку 01.03.2021 року.

Позов обґрунтований тим, що позивач отримує пенсію по інвалідності, яка призначена йому як інваліду третьої групи з 28 липня 2008 року. З 01 серпня 2013 року по час звернення до суду із даним позовом позивач працює на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» начальником участка конвейерного транспорту з повним робочим днем в шахті.

Позивач зазначає, що 01 березня 2021 року Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області йому було проведено перерахунок його пенсії, проте піж час перерахунку не було зараховано періоди з 01.03.2010 року по 31.12.2010 та з 01.04.2018 року по 01.08.2021 року з підстав несплати роботодавцем позивача єдиного страхового внеску.

05 квітня 2021 року позивач, за допомогою Веб-порталу ПФУ, звернувся до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою, відповідно до якої повідомляв про часткову сплату ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» страхових внесків та долучив документи, що підтверджують вказане.

12 квітня 2021 року Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відмовило позивачу в задоволенні його заяви у зв`язку із тим, що його заява не відповідала встановленій формі звернення за перерахунком пенсії.

20 квітня 2021 року позивач, за допомогою Веб-порталу Пенсійного фонду України звернувся до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про перерахунок його пенсії до якої долучив необхідні документи, проте 22 квітня 2021 року, скориставшись Веб-порталом Пенсійного фонду України, дізнався про відмову у задоволенні його заяви, у вигляді позначки відмовлено.

Позивач зазначає, що записами у його трудовій книжці підтверджено його страховий стаж, який ним набутий на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля`на посаді начальника участка конвейерного транспорту з повним робочим днем в шахті.

Зазначає також, що вказані записи у його трудовій книжці зроблені у відповідності до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року № 58.

У зв`язку із чим позивач рахує, що при перерахунку його пенсії 01.03.2021 року пенсійним органом протиправно не було зараховано до його страхового стажу періоди його роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.04.2018 року по 01.02.2021 року, оскільки наявність у його роботодавця заборгованості перед Пенсійним фондом України зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови йому у здійсненні перерахунку пенсії.

У зв`язку із чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у своєму відзиві на позов ОСОБА_1 позов не визнало повністю, зазначивши, що позивач з 28 липня 2008 року знаходиться на обліку в Управлінні як отримувач пенсії по інвалідності як інвалід 3 групи.

20 квітня 2021 року позивач звернувся до Управління із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 21 квітня 2021 року позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії на підставі абзацу 5 частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки згідно «Індивідуальних відомостей про застраховану особу» відносно позивача, встановлено, що за періоди роботи позивача з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.04.2018 року по 01.02.2021 року на ВП «Шахта «Котляревська ДП «Селидіввугілля» страхові внески не сплачувалися.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у своєму відзиві на позов ОСОБА_1 зазначило, що відмовило позивачеві в перерахунку його пенсії, оскільки на дату звернення за перерахунком у позивача відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки сплата внесків до Пенсійного фонду після проведення попереднього перерахунку пенсії відсутня.

Від Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 до суду не надходив.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії прийнята судом до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи. Одночасно, цією ж ухвалою, суд залучив у якості другого відповідача Селидівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, а також витребував у відповідачів належним чином завірену копію рішення від 22 квітня 2021 року про відмову у перерахунку пенсії позивачу.

Ухвалою від 07 вересня 2021 року суд відмовив Головному управлінню Пенсійного фонду України у Донецькій області у задоволенні його заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 13 жовтня 2021 року суд залучити до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, як співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Розгляд адміністративної справи розпочав спочатку.

Відповідно до статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд враховує, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищезазначене, та зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо документів для розгляду справи по суті, заяв від учасників справи про поновлення/продовження процесуальних строків, для вчинення процесуальних дій, у відповідності до положень п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, до суду не надходило, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу, суд проводить розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

З`ясовуючи те чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України, серія: НОМЕР_1 (а.с. 8-11).

ОСОБА_1 з 28 липня 2008 року отримує пенсію по інвалідності як інвалід 3 групи, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

03 квітня 2021 року позивач звернувся до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про перерахунок його пенсії до якої позивач додав скановані копії довідок про сплату ВП «Шахта «Котляревська ДП «Селидіввугілля» єдиного соціального внеску (а.с. 18).

12 квітня 2021 року Селидівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області надіслало на адресу позивача відповідь за вих. № 263-254/Г-02/8-0572/21 у якій повідомило останнього про те, що його звернення про проведення перерахунку його пенсії від 05 квітня 2021 року не відповідає вимогам Порядку № 22-1. У листі також було роз`яснено порядок звернення за перерахунком пенсії (а.с. 21-зв. бік а.с. 21).

20 квітня 2021 року позивач, за допомогою Веб-порталу Пенсійного фонду України, звернувся до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із встановленого зразка заявою про перерахунок його пенсії відповідно до ч. 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 22).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21.04.2021 року позивачу відмовлено в перерахунку його пенсії на підставі ч. 4 статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю на те законних підстав (а.с. 34).

Так у спірному рішенні вказано, що за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування сплата внесків до Пенсійного фонду після проведення попереднього перерахунку пенсії позивача відсутня.

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 (а.с. 5-7, що видана на ім`я ОСОБА_1 , містить, зокрема, наступні записи:

1. Державне підприємство «Селидіввугілля»:

15.09.2008 прийнято на посаду гірничого май стаз повним робочим днем під землею;

01.04.2011 призначено в.о. начальника дільниці з повним робочим днем в шахті;

01.08.2013 призначено начальником дільниці з повним робочим днем в шахті.

Трудова книжка містить твердження від 11.03.2021 року про те, що позивач працює на вказаному підприємстві по теперішній час (зв. бік а.с. 7).

Довідкою від 16.03.2021 року № 07-04/4095, що видана ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», містить твердження про сплату підприємством страхових внесків, що нараховані на заробітну плату працівників за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 в повному обсязі, а за період з 01.04.2019 по 01.03.2021 року частково (а.с. 19).

Довідка від 16.03.2021 № 04-22/1089, що видана ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», підстверджує, що в період з 01.01.2018 по 28.02.2021 підприємством щомісячно на запрлату позивача нараховувався єдиний соціальний внесок (ЄСВ) у розмірі 8,41%, та не утримувався з його зарплати єдиний соціальний внесок (ЄСВ) , в тому числі за періоди з січня 2018 року по лютий 2021 року (включно) (а.с. 20).

Відповідно до витягу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування «Індивідуальні відомості про застраховану особу» встановлено, що за період з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.04.2018 року по 01.02.2021 року страхові внески Державним підприємством «Селидіввугілля» не сплачені (а.с. 14-17).

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Основного Закону).

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Водночас, за приписами статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону №1058-IV з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється персоніфікований облік.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (частина третя статті 24 Закону №1058-IV - застосовується з 01 жовтня 2017 року).

Згідно із частиною першою статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону №1058-IV).

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Крім того, згідно із частиною шостою статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 №2464-VI (з наступними змінами та доповненнями) за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного в

З наявної в матеріалах справи довідки форми ОК-5 вбачається, що у період з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.04.2018 по 31.12.2020 позивачу нараховувалася та виплачувалася заробітна плата роботодавцем ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля». Проте, дані періоди роботи не були взяті відповідачем до загального обрахунку пенсії.

Поряд з цим, нарахування та сплата ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» в період з 01.01.2018 по 28.02.2021 щомісячно на запрлату позивача єдиного соціального внеску (ЄСВ) у розмірі 8,41%, та не утримання з його зарплати єдиного соціального внеску (ЄСВ) , в тому числі за періоди з січня 2018 року по лютий 2021 року (включно) підтверджена довідкою від 16.03.2021 № 04-22/1089, що видана ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля».

Системний аналіз даних нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення, а тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.04.2018 по 01.02.2021 у ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» для перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування .

Відповідно до частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Згідно із ч. 2 ст. 9 суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21.04.2021 року позивачу відмовлено в перерахунку його пенсії на підставі ч. 4 статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю на те законних підстав на підставі його заяви від 20.04.2021 року № 1471.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне обрати інший спосіб захисту порушеного права позивача та визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21.04.2021 року про відмову позивачу в перерахунку пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії з зарахуванням до страхового стажу періодів його роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.04.2018 по 01.02.2021 з виплатою відповідної різниці у пенсійних виплатах, починаючи з дати останнього перерахунку 01.03.2021 року.

Відповідно до ст.19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з правил частини першої статті 139 КАС України, відповідно до яких при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду була сплачена сума судового збору у розмірі 908 грн. (а.с. 4).

Таким чином, враховуючи, що позов судом задоволений, а право позивача на перерахунок пенсії було порушено саме рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, суд приходить до висновку, що з останнього, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі - 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3; ), Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, 6; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21.04.2021 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3; ) здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) пенсію з зарахуванням до страхового стажу періодів його роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.04.2018 по 01.02.2021 у ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з виплатою відповідної різниці у пенсійних виплатах, починаючи з дати останнього перерахунку 01.03.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 13 грудня 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров