Справа № 712/8499/21
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 712/8499/21 Суддя (судді) першої інстанції: Марцішевська О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2021 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- постанову УПП в Черкаській області рядового поліції Іващенка В.Ю. 1 бат. 4 рота ЕАО № 4531660 від 24 липня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по ч. 5 ст. 121 КупАП в розмірі 510 грн. визнати незаконною та скасувати;

- провадження по адміністративній справі - закрити, відповідно до п. 1 ст. 247 КупАП України у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2021 року позовні вимоги задоволено:

Постанову серії ЕАО № 4531660 від 24 липня 2021 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, яка винесена УПП в Черкаській області інспектором рядовим поліції Іващенко В.Ю. 1 батальйону 4 роти про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. на ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КпАП України - скасовано, а справу про адміністративне правопорушення - закрито.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт наполягає, що допущення технічної помилки поліцейським в оскаржуваній постанові щодо помилкового часу вчинення правопорушення не впливає на факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не спростовує його.

Також, апелянт вказує, що інспектором було роз`яснено позивачу його права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджується відеозаписом, однак, жодних клопотань від позивача не надходило, пояснень щодо того, чому він не був пристебнутий паском безпеки ОСОБА_1 не надав.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року у зв`язку з надходженням безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції на рішення Соснівського районного суду м. Черкас від 02 листопада 2021 року, судом було витребувано з Соснівського районного суду м. Черкас матеріали справи № 712/8499/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

07 грудня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду на виконання вимог вищевказаної ухвали до суду надійшли матеріали справи № 712/8499/21.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження з 20 грудня 2021 року.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції, постановою УПП в Черкаській області рядового поліції Іващенка В.Ю. 1 бат. 4 рота ЕАО № 4531660 від 24 липня 2021 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, а саме штраф на суму 510 грн. на підставі ч. 5 ст. 121 КупАП України (а.с. 5).

Згідно постанови серії ЕАО № 4531660 від 24.07.2021 р., ОСОБА_1 10:34 24.07.2021 в м. Черкаси, узвіз Старособорний, 2 керував ТЗ обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в ПДР - порушення правил користування ремнями безпеки.

Вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що час початку розгляду справи за наданим відповідачем відеозаписом 24.07.2021 року о 10 год. 24 хв. передує часу вчинення порушення, вказаному у спірній постанові 24 липня року 10 год. 34 хв., що свідчить про невідповідність матеріалам справи встановленого у спірній постанові часу вчиненні правопорушення.

З огляду на це суд першої інстанції зазначив про те, що оскаржувана постанова не містить повного опису обставин, установлених під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме - час вчинення адміністративного правопорушення, що свідчить про недотримання під час винесення вказаної постанови ч. 2 ст. 283 КУпАП.

Крім того, суд першої інстанції вказав, що наданим відповідачем відеозаписом не підтверджено дотримання передбаченого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР України).

Положеннями пп. «в» п. 2.3 Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Згідно з ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ним, п.2.3.в ПДР України, оскільки він не був пристебнутий ременем безпеки.

Відповідно до ч. 1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Позивач в позовній заяві заперечував порушення ним п.2.3.в ПДР України та зазначав, що оскільки дорога, по якій він пересувався (видно з відео) структурно складається з каменів, які в хаотичному порядку випирають та можуть пошкодити шини та диски автівки, він постійно зупинявся та виходив для огляду дорожнього покриття щоб не пошкодити автомобіль.

Однак, такі доводи позивача колегія суддів відхиляє, оскільки останні не спростовують факту того, що ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем безпеки під час керування траспортним засобом, при цьому, ані положення Прави дорожнього руху, ані приписи КупАП не містять жодних виключень щодо можливості керувати автомобілем непристебнутим з огляду на стан дорожнього покриття.

При цьому, наявними в матеріалах справи доказами, а саме відеозаписом № 1_, здійсненим за допомогою нагрудного службового відеореєстратора інспектора (а.с. 41), зафіксовано факт руху автомобіля позивача, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , який був не пристебнутий паском безпеки.

Відтак, колегія суддів наголошує, що факт порушення позивачем п.2.3.в ПДР України підтверджується належними та достовірними в розумінні КАС України доказами.

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (стаття 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Відповідно до ч. 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За нормою ч. 2 Розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За встановленим правилом ч. ч. 9, 10 Розділ ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.ч. 1, 2 розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Змістом вказаної статті визначено, які відомості мають міститися у постанові.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що у спірній постанові час вчинення адміністративного правопорушення вказаний - 24 липня року 10 год. 34 хв., разом з тим, як зафіксовано наданим відповідачем відеозаписом розгляду справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що зупинка транспортного засобу відбулася 24.07.2021 року о 10 год. 20 хв., розгляд справи, як зазначено відповідачем у відзиві, розпочався на 4 хв. 4 сек. відеозапису, що на відеозапису відповідає часу 24.07.2021 року о 10 год. 24 хв.

Отже, час початку розгляду справи за наданим відповідачем відеозаписом 24.07.2021 року о 10 год. 24 хв. передує часу вчинення порушення, вказаному у спірній постанові 24 липня року 10 год. 34 хв., що свідчить про невідповідність матеріалам справи встановленого у спірній постанові часу вчиненні правопорушення.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може, та вважає вірними доводи апелянта про те, що допущення технічної помилки поліцейським в оскаржуваній постанові щодо помилкового часу вчинення правопорушення не впливає на факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не спростовує його.

Як вже було зазначено вище, відеозаписом № 1_, здійсненим за допомогою нагрудного службового відеореєстратора інспектора, зафіксовано факт руху автомобіля позивача, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , який був не пристебнутий паском безпеки, при цьому, час зафіксований відеозаписом - 10:20:08 год.

Тобто, колегія суддів наголошує, що в межах спірних правовідносин, аналіз обставин справи дає підстави для висновку, що зазначення інспектором в оскаржуваній постанові неправильного часу не спростовує порушення позивачем вимог п.2.3.в ПДР України та є опискою, при чому, незначною, оскільки похибка становить 15 хв (на відеозаписі зафіксовано факт правопорушення о 10:20 год, в спірній постанові вказано час 10:34 год, коли вже здійснювався розгляд справи), що не може бути самостійною підставою для визнання оскаржуваної постанови незаконною.

Аналогічна правова позиція в подібних правовідносинах викладена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17.

При цьому, щодо доводів ОСОБА_1 про порушення відповідачем порядку розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а саме невзяття до уваги покази свідків, дружини, яка перебувала з ним в автомобілі, мотивуючи це тим, що вона є зацікавленою особою, ненадання доказів вчинення правопорушення, неврахування його пояснення, апеляційний суд зазначає, що останні повністю спростовуються відеозаписом № 1_, здійсненим за допомогою нагрудного службового відеореєстратора інспектора, яким в повному обсязі зафіксовано розгляд справи.

Так, наявним в матеріалах справи відеозаписом підтверджується дотримання інспектором процедури розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення, передбаченої частиною першою статті 122 КупАП, зокрема, відповідачем було роз`яснено позивачу всі його права, в тому числі право надавати пояснення та право отримання правничої допомоги, при цьому, відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 вказав, що він з усіма правами обізнаний.

При цьому, протягом всього розгляду справи, позивач жодних пояснень/обгрунтувань щодо свої позиції не викладав, як і не заявляв клопотань ані про необхідність отримання допомоги адвоката, ані про допит свідків тощо, що спростовую викладені позивачем доводи.

Вказаним вище відеозаписом підтверджується як роз`яснення його прав, так і наявність в нього часу та можливості для надання пояснень, якими останній не скористався, оскільки жодних обгрунтувань, зокрема, в подальшому викладених в позові (щодо стану дорожнього покриття та необхідності зупинки автомобіля) не надавав, як і не просив допитати свідків.

До того ж, як вказано Верховним Судом у постанові від 07 листопада 201 року у справі № 487/2179/17, реалізація права позивача щодо можливості скористатися правовою допомогою забезпечується під час оскарження безпосередньо рішення суб`єкта владних повноважень у суді.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частини друга статті 77 КАС України).

Відтак, оскільки апеляційним судом було встановлено, що позивачу було роз`яснено його права та обов`язки, суть вчиненого ним порушення, оголошено та вручено примірник оспорюваної постанови, у даній справі відповідачем було виконано обов`язок доказування, передбачений вищевказаними положеннями процесуального законодавства, та доведено як правомірність та дотримання процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, так і безпосередньо факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме керування транспортним засобом, будучи не пристебнутим ременем безпеки (підтвердження чого міститься на відеозаписі, наявному в матеріалах справи).

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2021 року - задовольнити повністю.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2021 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма