Справа № 558/616/21
Суддя: Феха Т.С.
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 558/616/21
номер провадження 2-а/558/14/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2021 року смт. Демидівка
Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі судового засідання Ковальській Л.С., з участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Піц М.І., представника відповідача начальника СРПП ВП№1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 адвоката Луцюка М.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції № 1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, начальника СРПП ВП № 1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області майора поліції Вірного Віталія Володимировича, співвідповідач - Головне управління Національної поліції в Рівненській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Відділення поліції № 1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 512954, винесеної 16 жовтня 2021 року начальником СРПП Відділення поліції № 1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області майором поліції Вірним Віталієм Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400,00 гривень.
Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року до участі у справі № 558/616/21 були залучені, як відповідач - начальник СРПП ВП № 1Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області майор поліції Вірний Віталій Володимирович, як співвідповідач - Головне управління Національної поліції в Рівненській області.
Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 16 жовтня 2021 року начальником СРПП Відділення поліції № 1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області майором поліції Вірним В.В. відносно нього було винесено постанову серії БАВ №512954, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 гривень. Відповідно до вказаної постанови позивач визнаний винним у тому, що він 16 жовтня 2021 року о 13:30 годині в с. Велика Городниця Дубенського району Рівненської області керував автогрейдером "Liugong CLG 4165" реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом.
У позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначав про те, що порушення правил дорожнього руху не допускав, а поліцейським допущено порушення при винесенні вищезазначеної постанови, тому вважає протиправними дії та рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності.
Позивач ОСОБА_1 зазначив, що 16 жовтня 2021 року близько 13:00 години він перебував у с. Велика Городниця біля транспортного засобу "Liugong CLG 4165" реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки очікував приїзду колег, які мали забрати його та завезти такий транспортний засіб на стоянку, на території Приватного підприємства «Агро-Експрес-Сервіс». В той час, від службового автомобіля поліцейських марки "ВАЗ", сірого кольору з номерним знаком НОМЕР_2 , що стояв неподалік, до нього підійшов поліцейський озброєний автоматом моделі АК на якому постійно тримав праву руку і запитав, що він там робить. На його прохання та всупереч вимогам законодавства, працівник поліції не назвав свого прізвища, спеціального звання, не пред`явив службове посвідчення та не надав можливості з ним ознайомитись. Проте, з тиском і в погрозливій формі почав вимагати від нього особисті документи та документи на транспортний засіб. Від поліцейського відчувався запах алкоголю та постійний контакт поліцейського з автоматом, став причиною того, що він запанікував. Поліцейський нічого не пояснюючи, буквально вирвав документи з його рук та почав складати постанову.
У позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначив про те, що жодних своїх прав він не розумів, оскільки їх не було йому роз`яснено поліцейським. На усне клопотання про участь у справі адвоката, поліцейським таке клопотання не було задоволено. Працівник поліції не ознайомив його з доказами вчинення будь-яких правопорушень; будь-якої підготовки до розгляду справи не було; не було вирішено клопотання, не були досліджені докази; взагалі не було з`ясовано, чи вчинялось адміністративне правопорушення. Вважає, що такі обставини підтверджують халатне ставлення працівника поліції до розгляду справи та грубе порушення поліцейським вимог ст.ст. 278, 279, 280 КУпАП, а також його право на захист, що передбачене ст. 268 КУпАП.
З вказаних підстав, позивач ОСОБА_1 просив визнати дії начальника СРПП Відділення поліції № 1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області майора поліції Вірного В.В. протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 512954 від 16 жовтня 2021 року, винесену відносно нього за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Крім того, у позовній заяві позивач ОСОБА_1 просив стягнути з Відділення поліції № 1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області понесені ним судові витрати.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі та вказував про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Піц М.І. під час розгляду справи позовні вимоги позивача підтримав з підстав, викладених у позовній заяві просив позовні вимоги задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Піц М.І. пояснив, що постанову начальника СРПП Відділення поліції № 1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області майора поліції Вірного В.В. позивач вважає незаконною, такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивач порушень правил дорожнього руху не допускав, оскаржувана постанова не містить жодного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні начальник СРПП Відділення поліції № 1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області майор поліції Вірний В.В. позовні вимоги позивача не визнав, вважав їх необґрунтованими та безпідставними, і пояснив, що 16 жовтня 2021 року під час патрулювання на автодорозі в с. Велика Городниця Дубенського району Рівненської області, ним було зупинено транспортний засіб "Liugong CLG 4165" реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки попередньо була отримана інформація про те, що документи на транспортний засіб можуть бути підробленими. Зупинку транспортного засобу було здійснено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Після зупинки транспортного засобу він представився та просив водія надати документи на транспортний засіб та посвідчення тракториста. При перевірці документів було встановлено, що у водія ОСОБА_1 відсутня відповідна категорія для керування автогрейдером. В подальшому ОСОБА_1 було роз`яснено, що відносно нього буде проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було розглянуто з дотриманням вимог чинного законодавства. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ніяких клопотань не заявляв.
Начальник СРПП Відділення поліції № 1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області майор поліції Вірний В.В. також пояснив, що, вважає надуманими посилання позивача ОСОБА_1 про те, що наявність при ньому зброї (автомата АК) під час винесення оскаржуваної постанови, є тиском на позивача, оскільки зброя йому була видана для несення служби. Зброя повинна бути при ньому та він не може залишити зброю в автомобілі, чи іншому місці.
Крім того, начальник СРПП Відділення поліції № 1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області майор поліції Вірний В.В. пояснив, що, вважає абсурдними, твердження позивача ОСОБА_1 про те, що на час несення служби він перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки взагалі не вживає алкогольні напої. Більше того, якщо у позивача ОСОБА_1 були підозри, що поліцейський в стані алкогольного сп`яніння, то чому позивач не звернувся до компетентних органів та не повідомив їх про такі обставини. Під час виявлення адміністративного правопорушення велася відеофіксацію, але у зв`язку з тим, що камера поліцейського розрядилась, відеофіксація розгляду справи про адміністративне правопорушення в подальшому велась за допомогою службового планшета поліцейського.
Начальник СРПП Відділення поліції № 1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області майор поліції Вірний В.В., вважав позовні вимоги позивача безпідставними.
Представник ОСОБА_2 адвокат Луцюк М.П. просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити, посилаючись на їх безпідставність.
Представник співвідповідача Головного управління Національної поліції в Рівненській області на розгляд справи не з`явився, відзиву на позовну заяву до суду не подавав.
Від відповідача Відділення поліції № 1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.
Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
З цих підстав, суд приходить до висновку про розгляд справи без участі позивача, представника співвідповідача.
Заслухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 16 жовтня 2021 року начальником СРПП Відділення поліції № 1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області майором поліції Вірним В.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №512954 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої, зазначається про те, що ОСОБА_1 16 жовтня 2021 року о 13:30 годині в с. Велика Городниця Дубенського району Рівненської області керував автогрейдером "Liugong CLG 4165" реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Відносно ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП 3400,00 гривень штрафу (а.с. 5).
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 2.1.а. Правил дорожнього руху визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - у виді штрафу в розмірі в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з службового планшета поліцейського, де зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, встановлено, що під час розгляду справи ОСОБА_1 були двічі роз`яснені поліцейським його права. При цьому, ОСОБА_1 будь-яких клопотань не заявляв; не заперечуючи факту керування транспортним засобом, поліцейському пояснював, що права керування таким транспортним засобом відповідної категорії не має, оскільки ще навчається для отримання категорії.
При цьому, від початку розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови, не заперечував факту керування транспортним засобом; не повідомляв поліцейського про те, що не він керував транспортним засобом (як зазначено у позовній заяві); не заявляв клопотань про участь захисника в розгляді справи.
Крім того, із дослідженого в судовому засіданні відеозапису з службового планшета поліцейського встановлено, що позивач ОСОБА_1 під час розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення не заявляв жодних клопотань, не заперечував факту керування транспортним засобом. При цьому, із наданого до суду відеозапису, встановлено, що під час розгляду справи та складення поліцейським оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 телефонував, просив поліцейського зачекати, коли приїде його керівництво (власника транспортного засобу). Проте, клопотань про відкладення розгляду справи до прибуття адвоката ним заявлено не було.
Разом з тим, із наданого відеозапису не встановлено обставин, що вказували б на тиск з боку поліцейського на ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 відповідав на запитання поліцейського, здійснював телефонні дзвінки.
Позивачем ОСОБА_1 не надано до суду доказів, що спростовували б вказані в оскаржуваній постанові обставини.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, висновки про наявність чи відсутність у діях позивача, адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена, зокрема, частинами першою, другою і четвертою ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Предметом судового дослідження у спірних правовідносинах є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.
Ч. 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Посилання позивача у позовній заяві та його представника в судовому засіданні на незаконність оскаржуваної постанови поліцейського, суд оцінює критично та вважає за необхідне зауважити, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення (постанова Верховного Суду від 22 травня 2020 року в справі № 825/2328/16).
Проте, фактичні обставини справи та наданий відповідачем відеозапис з місця події дають підстави для висновку про те, що суб`єктом владних повноважень не було порушено процедуру розгляду справи таким чином, щоб таке порушення могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Із змісту дослідженої постанови поліцейського встановлено, що така постанова за своїм змістом відповідає встановленим вимогам, зазначені у ній відомості щодо часу, місця та обставин справи відповідають дійсності, оскільки підтверджені позивачем у позовній заяві і судовому засіданні представником позивача.
Під час розгляду справи, судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена особою, уповноваженою на вчинення таких дій, а зміст оскаржуваної постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
В ході розгляду справи, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Піц М.І. підтвердив те, що на час розгляду справи у позивача відсутнє посвідчення водія (тракториста), що дозволяло б позивачеві керувати транспортним засобом, вказаним в оскаржуваній постанові.
Як встановлено із відеозапису з службового планшета поліцейського, під час розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підтвердив, що у нього відсутнє посвідчення водія (тракториста) відповідної категорії, зазначивши, що він навчається для отримання відповідної категорії.
Крім того, з дослідженого відеозапису з службового планшета поліцейського, вбачається, що поліцейським розглянуто відносно ОСОБА_1 справу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог КУпАП.
При цьому, посилання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Піц М.І. на визнання, наданого відповідачем відеозапису з службового планшета поліцейського, через недотримання відповідачем порядку подання такого відеозапису, не заслуговують на увагу, оскільки, як відповідач начальник СРПП Відділення поліції № 1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області майор поліції Вірний В.В. був залучений до участі у справі ухвалою від 15 листопада 2021 року та в судовому засіданні 15 листопада 2021 року ним було надано до суду диск із відеозаписом з службового планшета поліцейського (а.с. 25-27).
Отже, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме: порушення п. 2.1а Правил дорожнього руху, що свідчить про обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 512954 від 16 жовтня 2021 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У справі «Федорченко та Лозенко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).
Відповідачем обґрунтовано визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та правомірно накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 гривень, а доводи, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.
Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог позивача, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, немає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.
Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Демидівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя Т.С. Феха.
Повний текст рішення складено 20 грудня 2021 року.