Справа № 380/24494/21
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

20 грудня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Чаплик І.Д., розглянув у письмовому провадженні без виклику сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1» до Державної служби геології та надр України, про визнання протиправним та скасування електронного аукціону, про визнання протиправним та скасування результатів електронного аукціону, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1» (79053, м. Львів, вул. Володимира Великого, 18, ) до Державної служби геології та надр України (03057, м.Київ, вул. Антона Цедіка, 16, ), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати електронний аукціон з продажу спеціального дозволу на користування надрами - спеціального дозволу на користування надрами Тинівського родовища (в інтервалі глибин від денної поверхні до 400 м.; від 650 м без обмеження по глибині) за виключенням Грушівського родовища) щодо лоту №SUD001-UA761;

- визнати протиправним та скасувати результати електронного аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами - спеціального дозволу на користування надрами Тинівського родовища (в інтервалі глибин від денної поверхні до 400 м.; від 650 м без обмеження по глибині)за виключенням Грушівського родовища) щодо лоту №SUD001-UA761, які оформлені протоколом електронного аукціонну №SUD001-UA761, що сформований 07.12.2021.

Ухвалою суду від 20.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична біржа» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Горизонти».

З позовною заявою товариство з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд - 1 подало заяву (вх.№ 95726) про забезпечення позову у спосіб:

- заборони Державній службі геології та надр України вчиняти дії з укладення з Товариством з обмеженою відповідальністю «Горизонти» договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами Тинівського родовища (в інтервалі глибин від денної поверхні до 400 м; від 650 м - без обмеження по глибині (за виключенням Грушівського родовища);

- заборони Державній службі геології та надр України вчиняти дії з видачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Горизонти» спеціального дозволу на користування надрами Тинівського родовища (в інтервалі глибин від денної поверхні до 400 м; від 650 м - без обмеження по глибині (за виключенням Грушівського родовища).

Заява обгрунтована тим, що починаючи з 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд-1 намагається отримати спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування газу природного Тинівського родовища (горизонти НД-2-НД-5) на підставі підпункту 1 пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011 без проведення аукціону. З цією метою Товариство з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд-1 подало Державній службі геології та надр України заяву та пакет документів, що передбачені Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30.05.2011 року. Перед поданням вказаних документів Товариство з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд-1 здійснило оцінку запасів покладів Тинівського газового родовища на горизонтах НД-2, НД-3, НД-4, НД-5, що підтверджується протоколом ДКЗ України №3233 від 04.09.2014, який одночасно подано і з заявою.

Заявник вказує, що Державна служба геології та надр України починаючи з 2014 року чинила систематичні і незаконні дії, спрямовані на відмову у наданні Товариству з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд-1 спеціального дозволу на користування надрами Тинівського родовища, а коли така відмова стала фактично і юридично неможлива - на обмеження можливості самого Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд-1 отримати спеціальний дозвіл або ж на суттєве обмеження ділянки надр, на користування якою претендує Товариство з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд-1, та передачу її частини у користування третім особам.

16.03.2021 року Державна служба геології та надр України видала наказ №94 Про надання спеціального дозволу на користування надрами, яким вирішила надати Товариству з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд-1 спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування газу природного Тинівського родовища (поклади НД-2-НД-5), розташованого в межах Львівської області, строком дії 20 років.

Однак, до видачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1» спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування газу природного Тинівського родовища Державна служба геології та надр України видала наказ №539 від 21.07.2021 року «Про затвердження переліку ділянок надр, спеціальні дозволи на користування якими планується виставити на аукціон», яким ділянку надр Тинівського родовища (в інтервалах глибин від денної поверхні до 400 м; від 650 м - без обмежень по глибині (за виключенням Грушівського родовища) включила до Переліку ділянок надр, спеціальні дозволи на користування якими планується виставити на аукціон з продажу спеціальних дозволів на користування надрами шляхом електронних торгів, і виставила цю ділянку надр на аукціон.

07.12.2021 року відбувся повторний аукціон щодо лоту №SUD001-UA-761 і його переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Горизонти». Протокол електронного аукціону №SUD001-UA-761 опубліковано на веб сайті за https://prozorro.sale/auction/SUDOO 1-UA-761 13.12.2021 року о 19:26 год

Позивач зазначає, що частина ділянки надр Тинівського родовища, щодо видачі спеціального дозволу на користування якою було проведено аукціон (лот №SUD001-UA-761), на глибинах 650 - 1667 м накладається на ділянку надр Тинівського родовища, на яку претендує Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1», а тому вказане виставлення на аукціон та продаж на ньому спеціального дозволу на користування вказаною частиною ділянки надр Тинівського родовища порушує права Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1» на отримання ділянки Тинівського родовища (поклади НД-2-НД-5) у користування, в зв`язку з чим позивач оскаржив електронний аукціон з продажу спеціального дозволу на користування надрами та його результати в судовому порядку.

Позивач покликається на Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №993 від 23 вересня 2020 року, яким передбачено порядок та строки видачі дозволу та угоди про умови користування надрами, та зазначає, що виходячи з припущення про вчинення відповідних дій у останній день визначеного законодавством строку видача спеціального дозволу на користування надрами Тинівського родовища (в інтервалі глибин від денної поверхні до 400 м; від 650 м - без обмеження по глибині (за виключенням Грушівського родовища) може відбутися не пізніше 04.04.2022 року, а якщо ці процедури будуть відбуватися у найкоротші строки, то видача спеціального дозволу на користування надрами Тинівського родовища (в інтервалі глибин від денної поверхні до 400 м; від 650 м - без обмеження по глибині (за виключенням Грушівського родовища) може відбутися вже у найближчі декілька днів.

З цих підстав, позивач вважає, що ймовірне задоволення судом позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1» про визнання протиправним та скасування електронного аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами ні не надаватиме Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1» ефективного захисту, ні не сприятиме поновленню його порушених прав. Адже за таких обставин визнаний судом протиправним та скасований аукціон породить відповідні правові наслідки (укладення Державною службою геології та надр України з Товариством з обмеженою відповідальністю «Горизонти» договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами та видачу Державною службою геології та надр України Товариству з обмеженою відповідальністю «Горизонти» спеціального дозволу на користування надрами), яких вони в силу своєї протиправності не мали би породити.

Відтак, поки триватиме судовий розгляд позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1» існує значна ймовірність, що на момент набрання рішенням суду законної сили настануть обставини, які унеможливлять ефективний захист і поновлення порушених прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1», з метою захисту яких подано вказану вище позовну заяву. За таких обставин Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1» для захисту і поновлення своїх прав доведеться подавати до суду нові позови про визнання недійсними договорів та дозволів, укладення та видачу яких можна було б недопустити вживши відповідних заходів забезпечення позову.

З урахуванням наведеного вище, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1» вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити та навіть унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазрембуд-1», за захистом яких воно звернулося до суду.

Позивач також обгрунтовує потребу у вжитті одночасно двох наведених вище заборон тим, що за час з моменту вжиття судом відповідних заходів до забезпечення позову (з моменту винесення судом відповідної ухвали) до моменту ознайомлення Державної служби геології та надр України з відповідною ухвалою суду про вжиття заходів забезпечення позову, остання може уже вчинити дії, які підпадають під першу заборону (заборону укладати договір купівлі-продажу), а тому сама лише ця перша заборона може виявитись неефективною, а відтак потребує одночасного вжиття і другої заборони (заборони видавати спеціальний дозвіл). З іншого боку, на думку позивача, сама лише друга заборона (заборона видавати спеціальний дозвіл) без одночасного застосування першої заборони (заборони укладати договір купівлі-продажу) може призвести виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонти» додаткових прав та обов`язків, а також додаткових витрат, виникнення/здійснення яких можна було б не допустити застосувавши першу заборону (заборону укладати договір купівлі-продажу).

Згідно ч. 1 ст. 154. Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову згідно ч. 2 ст. 150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Згідно ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч.1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд згідно ч.2 ст. 151 КАС України може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За своїм змістом забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо не вжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

У свою чергу суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

Також, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також у очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

В даному ж випадку, обґрунтовуючи необхідність забезпечення адміністративного позову, позивач переслідує мету заборонити відповідачу вчиняти дії з укладення договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами та видачі спеціального дозволу на користування надрами, оскільки припускає, що вищевказані процедури можуть відбутися уже у найближчі декілька днів, що не сприятиме поновленню його порушених прав.

Водночас ймовірне настання певних негативних наслідків для позивача у спірних правовідносинах ще не є беззаперечним свідченням необхідності вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову. Адже чинне законодавство передбачає захист порушеного права, в тому числі шляхом оскарження відповідних рішень та дій суб`єкта владних повноважень, чи відшкодування шкоди, заподіяної вчиненими протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, що свідчить про наявність механізмів для відновлення прав позивача, якщо таке буде встановлено при вирішенні спору по суті.

Отже, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість істотного ускладнення ефективного захисту порушеного права або поновлення порушених прав та інтересів позивача, яке призведе до обмеження прав позивача як користувача ділянкою надр без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд звертає увагу також на приписи частини 6 ст. 151 КАС України, відповідно до яких, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Так, зі змісту заяви про вжиття заходів забезпечення позову з`ясовано, що позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Державній службі геології та надр України вчиняти дії з укладення з Товариством з обмеженою відповідальністю «Горизонти» договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами та заборони Державній службі геології та надр України вчиняти дії з видачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Горизонти» спеціального дозволу на користування надрами, що суперечить вимогам ч.6 ст. 151 КАС України.

Відповідно до п.1 Порядку проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування набрами, затвердженого постановою КМ України №993 від 13.09.2020 року цей Порядок визначає процедуру продажу на аукціоні шляхом проведення електронних торгів спеціального дозволу на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони (далі - дозвіл).

За змістом п.2 Порядку, терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення: 4) договір купівлі-продажу дозволу - договір, який укладається між Держгеонадрами і переможцем аукціону.

За змістом п. 28 Порядку переможець на підставі підписаного протоколу аукціону звертається до Держгеонадр з пропозицією щодо укладення договору купівлі-продажу дозволу або договору купівлі-продажу дозволу з відкладальною обставиною за результатами проведення аукціону. Такий договір укладається між Держгеонадрами та переможцем не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня, що настає за днем формування протоколу електронного аукціону та опубліковується Держгеонадрами у системі.

Переможець протягом 30 робочих днів з дня укладення договору купівлі-продажу дозволу або договору купівлі-продажу дозволу з відкладальною обставиною сплачує до державного бюджету кошти в розмірі, що становить різницю між ціною реалізації лота та гарантійним внеском.

Після сплати до державного бюджету коштів в розмірі, що становить різницю між ціною реалізації лота та гарантійним внеском, Держгеонадра через особистий кабінет підтверджує факт здійснення переможцем оплати за цим договором та завершує торги (п.29 Порядку).

З аналізу вищезазначеного пункту суд дійшов висновку, що проведення електронного аукціону, укладення договору купівлі-продажу дозволу, його підписання та видача спеціального дозволу, сплата до державного бюджету коштів в розмірі, що становить різницю між ціною реалізації лота та гарантійним внеском, є процедурою проведення аукціону.

Отже, обраний заявником спосіб забезпечення позову матиме наслідком відкладення, зупинення процедури завершення аукціону, а тому доводи заявника про те, що запропоновані Товариством з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд-1 заходи забезпечення позову не втручаються у саму процедуру проведення аукціону є необґрунтованими.

Вимога заявника стосується заборони Державній службі геології та надр України здійснювати їх законодавчо визначені повноваження, що є недопустимим та невиправданим в умовах даного спору, а також такий спосіб забезпечення перевищує межі можливого втручання суду в компетенцію державного органу при забезпеченні позову.

Окрім того, суд враховує й те, що позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі.

Аналогічна правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постанові від 28 березня 2020 року у справі №800/521/17 (провадження 11-114заі18), а саме: «позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом. У разі задоволення такої заяви позивача суд своєю ухвалою фактично подовжує правовідносини публічної служби для позивача, але ухвала суду про забезпечення позову не може бути підставою для виникнення та зміни таких правовідносин».

З наведеного суд не вбачає достатніх підстав для висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернулася до суду.

Встановлення заборони відповідачу вчиняти дії з укладення договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами та видачі спеціального дозволу на користування надрами з тих лише підстав, що їх здійснення породить негативні наслідки для третьої особи - не відповідає меті забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних, виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині 2 статті 150 КАС України та не доведено необхідність вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням положень ч.2 статті 150 КАС України, у зв`язку з чим суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову слід відмовити.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150-154, 241, 243, 248, 256 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд - 1 про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 20.12.2021.

Суддя Чаплик І.Д.