Справа № 320/6950/21
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6950/21 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.05.2021 року № , яким нараховано штрафні санкції у розмірі 109 596,67 грн. за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

29 листопада 2021 року відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" зареєстроване у якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань (); місцезнаходження юридичної особи: 08300, Київська обл., Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль 7.

ГУ ДПС у Київській області проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" в ЄРПН за результатами якої складено акт від 26.04.2021 № 296/31-00-04-02-02/20572069.

Відповідно до висновків, зазначених в акті перевірки, перевіркою було встановлено порушення граничних строків реєстрації по 7 податковим накладним/розрахункам коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та зазначено, що за вчинення даного порушення ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" підлягає притягненню до відповідальності, передбаченої пунктом 1201 1. статті 1201 ПК України.

Не погоджуючись із висновками, викладеними у акті перевірки, позивачем надані відповідачу заперечення від 17.05.2021 року №03-22-36 до акту.

У запереченнях позивач вказав, що на адресу ПП "Сембі" 31.01.2020 зареєстрована податкова накладна від 24.01.2020 № 2072 на не платника ПДВ, на суму 542 440,00 грн., у т. ч. ПДВ на суму 108 488,00 грн. Після звернення контрагента листом від 20.02.2020 з повідомленням, що він є платником ПДВ, ДП МА "Бориспіль" 20.02.2020 складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1058 до податкової накладної від 24.01.2020 №2072, який зареєстровано в ЄРПН. А 20.02.2020 складено та подано нову податкову накладну від 24.01.2020 №9181 на платника ПДВ - ПП "Сембі". У зв`язку з наведеним, позивач просив скасувати висновки акта в частині порушення строків реєстрації податкової накладної щодо ПП "Сембі".

28 травня 2021 року на адресу позивача надійшов лист від 26.05.2021 року №3801/6/ 31-00-04-02-02-11 про результати розгляду заперечення, в якому зазначено, що висновки акта перевірки від 26.04.2021 року № 296/31-00-04-02-02/20572069 залишено без змін, а заперечення без задоволення.

27.05.2021 року на підставі висновків, викладених в акті перевірки, Головним управлінням ДПС у Київській області було винесено податкове повідомлення-рішення № , яким нараховано штраф у сумі 10 956,67 грн. гривень.

Позивач не погодився частково з винесеним податковим повідомленням- рішенням в частині нарахування ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" штрафу в сумі 10 848,00 грн. за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно вимог п. 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до вимог пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України Єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконаної влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпунктів 4.1.1, 4.1.3 пункту 4.1 статті 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується в тому числі на таких принципах, як: загальність оподаткування - кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу; невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

Згідно пункту 113.3 статті 113 ПК України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Як вбачається з акту камеральної перевірки, позивачем порушено граничні строки реєстрації ряду податкових накладних в ЄРПН.

Факт несвоєчасної реєстрації податкових накладних позивачем не заперечується, та не заперечується правильність проведених відповідачем розрахунків розміру штрафу.

Проте, позивач заперечує порушення ним вимог ст. 201.10 ПК України, посилаючись на те, що 27.12.2019 року між ПП "Сембі" та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях укладено договір оренди № 2324 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого майна), що належить до державної власності. Предметом вказаного договору оренди є частина приміщення №№ 67-73, частина приміщення № 75 загальною площею 150,4 м2, яке розташоване на четвертому поверсі будівлі пасажирського терміналу "В", що перебуває на балансі державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль".

На виконання п. 5.2 Договору ДП МА "Бориспіль" виставило ПП "Сембі" рахунок- фактуру № 76/3 від 24.01.2020 на суму 650 928, 00 гри. з яких ПДВ становило 108 488, 00 грн.

В рахунку-фактурі № 76/3 від 24.01.2020 року вказано, що ДП МА "Бориспіль" є платником податку на прибуток на загальних підставах.

Позивач наполягає на тому, що представники ПП "Сембі", отримуючи 24.01.2020 року вищевказаний рахунок-фактуру, не повідомили ДП МА "Бориспіль", що ПП "Сембі" є платником ПДВ.

24.01.2020 року ПП "Сембі" сплатило ДП МА "Бориспіль" аванс у розмірі 271 220, 00 грн., у зв`язку з чим позивачем було складено податкову накладну №2072 від 24.01.2020 року на неплатника ПДВ та зареєстровано її в ЄРПН.

Також, позивачем у податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2020 року в розділі 1 "Податкові зобов`язання" таблиця 1 Операції на митній території України, що оподатковуються податком на додану вартість за основною ставкою та ставкою 7 %, крім ввезення товарів на митну територію України, в графі інші розрахунки умовних ІПН обсяг постачання в загальну суму 24 003 104, 03 гри. включена сума коштів в розмірі 108488, 00 грн., яка надійшла від ПП "Сембі".

Позивач стверджує, що ДП МА "Бориспіль" вчинило всі дії необхідні для вчасного надходження податків до бюджету та у належному розмірі.

У подальшому, листом від 20.02.2020 року ПП "Сембі" повідомило позивача, що воно є платником ПДВ та просило ДП МА "Бориспіль" внести зміни та зареєструвати в ЄРПП податкові накладні на ПП "Сембі". У зв`язку з чим, ДП МА "Бориспіль" 20.02.2020 року складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1058 до податкової накладної від 24.01.2020 року №2072, який зареєстровано в ЄРПН.

20.02.2020 року складено та подано нову податкову накладну від 24.01.2020 року №9181 на платника ПДВ - ПП "Сембі".

Таким чином, позивач вважає, що у даному випадку відсутня вина підприємства щодо несвоєчасної реєстрації податкової накладної, оскільки ПП "Сембі" не повідомило позивача про те, що воно є платником ПДВ.

Проте, Податковим кодексом не передбачено звільнення від відповідальності платника податку за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної у зв`язку з відсутністю у нього відомостей щодо статусу платника ПДВ покупця товару.

Крім того, інформація про статус платників ПДВ знаходиться у відкритому доступі, а тому за потреби, позивач мав можливість перевірити статус орендаря ПП "Сембі" та своєчасно зареєструвати податкову накладну на платника ПДВ.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Глущенко Я.Б.

Суддя Черпіцька Л.Т.