Справа № 440/6050/21
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: І.С. Шевяков
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 р. Справа № 440/6050/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.08.2021, по справі № 440/6050/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просила визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо незастосування норм частини 1 статті 27 та частини 2 статті 40 Закону України № 1058-IV та відмови застосування показника середньої заробітної плати (доходу), в Україні з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2018, 2019, 2020 роки при призначенні пенсії за віком з березня 2021 відповідно до вказаного закону; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до норм частини 1 статті 27 та частини 2 статті 40 Закону України № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), в Україні з якої сплачені страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки з урахуванням вже отриманих сум пенсії, з березня 2021.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 позовну заяву задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у застосуванні при обчисленні пенсії ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018, 2019 та 2020 роки.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з 01.03.2021 здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, призначеної ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018, 2019, 2020 роки.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що вперше позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку з чим безпідставними є вимоги позивача щодо застосування показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, оскільки з 01.03.2021 відбулось не призначення нової пенсії, а переведення на інший вид пенсії.

Відповідно до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, до 01.03.2021 отримувала пенсію за віком на підставі Закону України «Про державну службу».

З 01.03.2021 за наслідками проведеного перерахунку ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» рішенням № 89.

27.04.2021 позивач звернулась до відповідача із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року призначення пенсії - 2018, 2019, 2020.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області листом від 30.04.2021 вих. № 3923-3921/К-02/8-1600/21 повідомило позивача, що застосування середньої заробітної плати визначеної відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» не передбачено.

Позивач, не погодившись із відмовою відповідача, звернулась до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах відбулось призначення позивачу пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший, з огляду на що відповідачем мав був врахований показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії відповідно до Закону № № 1058-IV.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV визначено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (за чинності якого позивачу призначено пенсію вперше) регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу.

Наведеним Законом врегульовані питання пенсійного забезпечення державних службовців.

Аналіз положень Закону № 1058-IV свідчить, що виплата пенсії за віком згідно із Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, не входить до правового регулювання цього Закону, а регулюється виключно Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, оскільки є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.

Судовим розглядом встановлено, що до 01.05.2020 ОСОБА_1 отримувала пенсію виключно на підставі Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

При цьому, з 01.03.2021 пенсія відповідно до норм Закону України № 1058-IV позивачу була призначена вперше.

За наведених обставин слід вказати, що звернення ОСОБА_1 до пенсійного орагну із заявою від 27.04.2021 щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року призначення пенсії - 2018, 2019, 2020 відбулось вперше.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, статтею 45 Закону № 1058-IV передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за Законом № 1058-IV, на інший.

Враховуючи викладене, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, а саме - таким, яким він був на час призначення пенсії згідно із Законом № 1058-IV.

У той же час, слід враховувати, що позивачу вперше було призначено пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок обчислення і призначення пенсії, а призначення пенсії відповідно до Закону № 1058-IV з 01.03.2021 відбулось вперше.

Таким чином, норми ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV щодо переведення з пенсії призначеної за іншим законом, зокрема за Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, на пенсію за Законом № 1058-IV, не можуть застосовуватись при призначенні пенсії за віком вперше відповідно до Закону № 1058-IV.

При цьому, при призначенні пенсії вперше за Законом № 1058-IV для розрахунку пенсії має враховуватись показник середньої заробітної плати за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії вперше за цим Законом.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що призначення позивачу пенсії мало бути проведеним, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих в галузях економіки України, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020, оскільки показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення вперше пенсії за Законом № 1058-IV.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31.10.2018 у справі № 876/5312/17.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо протиправності відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначенні позивачу пенсії за віком на підставі Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а отже і необхідності зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018, 2019, 2020.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 по справі № 440/6050/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов