Справа № 520/19889/21
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2021 р. Справа № 520/19889/21
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення XI сесії VIII скликання Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 09 липня 2021 року №130 «Про надання гр. ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки»;

- зобов`язати Оскільську сільську раду Ізюмського району Харківської області на найближчій сесії повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 16.06.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0257 у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею до 2,0000 га із земель комунальної власності, яка знаходиться на території Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно прийнято рішення XI сесії VIII скликання Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 09 липня 2021 року №130 «Про дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», яке підлягає скасуванню.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником Оскільської сільської ради надано до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що станом на 09 липня 2021 року право комунальної власності на земельну ділянку, кадастровий №:02:000:0257, зареєстровано не було, остання належала до державної власності. Також, згідно протоколу поіменного голосування питання №1 ЗО з назвою: Про дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, 17 депутатів з 22 депутатів загального складу Оскільської сільської ради, та Оскільський сільський голова проголосували за. Рішення прийнято одноголосно. Це повністю відповідає вимогам Регламенту Оскільської сільської ради VIII скликання, затвердженого рішенням II сесії Оскільської сільської ради VIII скликання від 22 грудня 2020 року №03, згідно якого рішення ради приймається після обговорення на її пленарному засіданні більшістю депутатів від загального складу ради.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області із клопотанням від 16.06.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га, із земель комунальної власності, яка знаходиться на території місцевої ради.

До вказаної заяви були долучені усі визначені чинним законодавством документи, зокрема:

- копія паспорта та РНОКПП;

- графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки;

- копія посвідчення УБД.

Рішенням XI сесії VIII скликання Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 09 липня 2021 року №130 «Про дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» відмовлено позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (для подальшої передачі у власність), площею до 2,0000 га, за рахунок земельної сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :02:000:0257), яка розташованої за межами населених пунктів на території Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, для ведення особистого селянського господарства, в зв`язку з тим, що вищевказана земельна ділянка не належить до комунальної власності.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

По суті спірних правовідносин, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України (далі ЗК України), до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 6 статті 118 ЗК України також передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із частиною 7 вказаної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Оскаржуваним рішенням відмовлено позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (для подальшої передачі у власність), площею до 2,0000 га, за рахунок земельної сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :02:000:0257), яка розташованої за межами населених пунктів на території Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, для ведення особистого селянського господарства, в зв`язку з тим, що вищевказана земельна ділянка не належить до комунальної власності

Судом встановлено, що відповідач відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями комунальної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Так, 27 травня 2021 року набрав чинності Закон України від 28 квітня 2021 року № 1423-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» (далі Закон №1423-ІХ) згідно з яким землі державної власності за межами населених пунктів (крім земель, які потрібні державі для виконання її функцій) передані до комунальної власності сільських, селищних, міських рад.

При цьому розділ Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 24 такого змісту: «З дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно - заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; г) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно4заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

У відповідності до статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» особливості державної реєстрації прав на земельні ділянки державної та комунальної власності рішення органів державної влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або користування (постійне користування, оренду, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) можуть прийматися за відсутності державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав.

Під час проведення державної реєстрації права користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) земельними ділянками державної чи комунальної власності, право власності на які не зареєстровано в Державному реєстрі прав, державний реєстратор одночасно з проведенням такої реєстрації проводить також державну реєстрацію права власності на такі земельні ділянки без подання відповідної заяви органами, які згідно із статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування.

Державна реєстрація права власності на земельні ділянки державної чи комунальної власності проводиться з обов`язковим урахуванням пунктів 3 та 4 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності".

Вищевикладене спростовує посилання відповідача на те, що 09.07.2021 право комунальної власності на вказану земельну ділянку зареєстровано не було та земельна ділянка (кадастровий номер :02:000:0257) перебувала у державній власності.

Відтак, земельна ділянка, розташована за межами населених пунктів у Харківській області, Ізюмського району на території Оскільської сільської ради (кадастровий номер :02:000:0257) є землею комунальної власності територіальних громад у відповідності до пункту 24 розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України.

Суд звертає увагу, що разом із клопотанням від 16.06.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства позивач надавав графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, яке роздруковане з публічної кадастрової карти України (кадастровий номер :02:000:0257), до яких у відповідача відсутні зауваження.

Отже, оскаржуване рішення не містить обґрунтування, зокрема, не містить визначених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України підстав для відмови у задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та вмотивованої відмови у його наданні, що є порушенням вказаної норми Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 18.10.2018 у справі №806/1316/18 зазначив, що перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, який визначений частиною 7 статті 118 ЗК України, є вичерпним. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Враховуючи вищевикладене, у відповідача не було законних підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Суд також зважає на аргументованість доводів позивача про те, що факт надання дозволу на розробку проекту землеустрою ще не є вирішенням питання про передачу земельної ділянки у власність, оскільки цей дозвіл лише засвідчує намір щодо розпорядження земельною ділянкою. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не створює права на її отримання у власність поза встановленою законодавством процедурою, адже позивач та відповідач мають ще вжити певні заходи, які передбачено для остаточного оформлення права власності.

Враховуючи викладене вище, оскаржуване рішення XI сесії VIII скликання Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 09 липня 2021 року №130 «Про дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», яким відмовлено позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку.

З приводу позовної вимоги про зобов`язання Оскільську сільську раду Ізюмського району Харківської області на найближчій сесії повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 16.06.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0257 у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею до 2,0000 га із земель комунальної власності, яка знаходиться на території Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, слід зазначити наступне.

Пунктом а частини 1 статті 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Згідно статті 26 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97 ВР Про місцеве самоврядування в Україні (Закон № 280/97-ВР), виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин.

Оскільки клопотання позивача від 16.06.2021 року відповідачем в порядку, визначеному ЗК України та Законом №280/97-ВР не розглянуто, отже відповідач в цій частині діяв не на підставі, поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції та законам України.

Відтак, позовні вимоги в цій частині також обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вказане повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27 березня 2018 року по справі №463/3375/15-а (адміністративне провадження №К/9901/15205/18), що враховується при вирішенні даної справи відповідно до частини 5 статті 242 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється, оскільки позивача звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області (, адреса: вул. Слобідська, буд. 1, с. Оскіл, Ізюмський район, Харківська область, 64340) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення XI сесії VIII скликання Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 09 липня 2021 року №130 «Про дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки».

Зобов`язати Оскільську сільську раду Ізюмського району Харківської області на найближчій сесії повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 16.06.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею до 2,0000 га із земель комунальної власності, яка знаходиться на території Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.