Справа № 480/3609/20
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 р.Справа № 480/3609/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Севастьянової А.Ю.

представника відповідача - Шинкаренко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 (суддя Осіпова О.О.; м. Суми; повний текст рішення складено 11.03.2021) по справі № 480/3609/20

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Сумській області, як територіального органу на правах відокремленого структурного підрозділу

про визнання незаконним та скасування наказу про проведення планової виїзної перевірки,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (далі по тексту відповідач, ГУДПС у Сумській області), в якому просить суд визнати незаконним та скасувати наказ № 1084 від 06.06.2019 Головного управління ДФС у Сумській області Про проведення планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог адміністративного позову вказує, що оскаржуваний наказ винесений відповідачем неправомірно, оскільки відповідно до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік, що розміщений на офіційному сайті ДФС України, документальна планова виїзна перевірка була запланована на 3 місяць (березень) 2019 року, в той час як в наказі вказано провести документальну планову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 20 червня 2019 року тривалістю 10 робочих днів. При цьому зазначила, що повідомлення №168 від 06.06.2020 про проведення документальної планової виїзної перевірки було отримано позивачем лише 12.06.2020, тобто з порушенням п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України, у якому вказано, що право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки. Вказує, що, отримавши повідомлення № 168 від 06.06.2020 про проведення документальної планової виїзної перевірки з 20.06.2020, позивач повідомила ГУ ДФС у Сумській області про факт крадіжки первинних бухгалтерських документів та надала довідку з Головного управління Національної поліції України в Сумській області № 1792/СИ від 22.03.2019 та копію Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань на підтвердження зазначених обставин. Проте, всупереч п.44.5 ст. 44 ПК України, отримала відмову у наданні законодавчо установленого строку на відновлення втрачених первинних бухгалтерських документів.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 по справі № 480/3609/20 в задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу на правах відокремленого структурного підрозділу про визнання незаконним та скасування наказу про проведення планової виїзної перевірки відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 по справі № 480/3609/20 та прийняти рішення про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що відповідно до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік, що розміщений на офіційному сайті ДФС України, документальна планова виїзна перевірка була запланована на 3 місяць (березень) 2019 року, в той час як в наказі вказано провести документальну планову перевірку ФОП ОСОБА_1 з 20 серпня 2019 року тривалістю 10 робочих днів. При цьому повідомлення № 168 від 06.06.2020 про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 було отримано нею лише 12.06.2020, тобто з порушенням п. 77.4 ст. 77 ПК України. Вказує, що отримавши вказане повідомлення, позивач повідомила ГУ ДФС у Сумській області про факт крадіжки первинних бухгалтерських документів та надала довідку з Головного управління Національної поліції України в Сумській області № 1792/СИ від 22.03.2019, копію Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань на підтвердження вказаних обставин, проте отримала відмову на заяву про надання строку для відновлення первинних бухгалтерських документів.

Вважає, що незаконна відмова у наданні законодавчо установленого строку на відновлення втрачених первинних бухгалтерських документів є підставою для скасування оскаржуваного наказу. Вказує, що допуску до проведення перевірки фактично не було у зв`язку з тим, що виїзної перевірки не відбулось, а перевірка проводилась без її участі та без її згоди на проведення останньої.

Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, з викладених підстав, просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін. Зазначає, що контролюючий орган виконав вимоги, визначені п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України, а документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 проведена на підставі наказу ГУДПС у Сумській області від 06.06.2019 № 1084, прийнятого відповідно до норм чинного законодавства. Вказує, що термін проведення перевірки було перенесено з 28.03.2019 на 20.06.2019, в межах визначених строків, а платнику надано час на відновлення втрачених документів, про що зазначено в акті документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_1 від 11.07.2019 № 802/18-28-13-03//161.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі податкової інформації (службова записка відділу КПР юридичних осіб №2515/18428-13-04-18 від 17.09.2018) щодо виявлених під час проведення документальної перевірки ПП Завод САТЕЛ господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 встановлено надання фізичною особою - підприємцем в оренду підприємству власних транспортних засобів на підставі договорів оренди та відповідно до актів надання послуг у період з 01.01.2016 по 31.12.2016. Загальна вартість послуг (без податку на додану вартість) склала 1555,5 тис.грн.. При цьому платник декларувала відсутність оподатковуваних операцій з податку на додану вартість.

Відповідно до висновків інформаційно - аналітичної довідки щодо діяльності самозайнятої особи, яка включається до плану-графіка проведення документальних за 2019 рік, ФОП ОСОБА_1 мала середній ступінь ризику щодо несплати податків та зборів: загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V Кодексу, у тому числі з використанням локальної або комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) особі, яка не зареєстрована платником податку на додану вартість, протягом останніх 12 календарних місяців, перевищує обсяг, визначений статтею 181 розділу V Кодексу, більш як на 2 відсотки. Умовні витрати бюджету складають 311,1 тис.грн. ( ПДВ).

Згідно із затвердженим планом-графіком проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік документальна планова перевірка ОСОБА_1 запланована на березень 2019 року (а.с.20).

Головним управлінням ДФС у Сумській області було видано наказ № 316 від 13.02.2019 про проведення з 28.03.2019 документальної планової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 тривалістю 10 робочих днів (а.с.61).

Копія наказу про проведення даної перевірки, а також письмове повідомлення від 13.02.2019 № 49 про дату початку перевірки надіслано ОСОБА_1 21.02.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано нею 27.02.2019.

22 березня 2019 року контролюючий орган отримав лист від позивача від 22.03.2019 № 12378/ФОП про крадіжку первинних документів за період, що підлягає перевірці та необхідність часу на їх відновлення.

Відповідно до п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України, контролюючим органом було видано наказ № 596 від 26.03.2019 про перенесення термінів документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , визначеної наказом від 13.02.2019 № 316, до дати відновлення та надання платником документів до перевірки, в межах строків, визначених п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України (а.с.63).

Після закінчення дев`яностоденного терміну, наданого на відновлення втрачених документів, відповідно до наказу Головного управління ДФС у Сумській області № 1084 від 06.06.2019, проведення документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_1 було поновлено з 20.06.2019 (а.с.9).

Копія Наказу № 1084 від 06.06.2019 та письмове повідомлення №168 від 06.06.2019 про дату початку перевірки з 20.06.2019 були надіслані позивачу за податковою адресою 07.06.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримані платником 12.06.2019, про що зазначено в поштовому відправленні (а.с.10-11).

Направлення на перевірку № 1668 від 06.06.2019 було вручено ФОП ОСОБА_1 20.06.2019, про що нею особисто зроблено запис у направленні із зазначенням дати та часу ознайомлення (а.с.67).

20.06.2019, після отримання позивачем направлення на проведення документальної планової виїзної перевірки, до ГУ ДФС у Сумській області надійшов лист (вх. № 23270/ФОП/53 від 20.06.2019) від ФОП ОСОБА_1 з проханням повторного відтермінування проведення даної перевірки у зв`язку з недостатністю часу для відновлення втрачених в результаті крадіжки первинних документів.

В подальшому, Головним управлінням ДПС у Сумській області була проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 23.08.2013 по 31.12.2018, за результатами якої складено акт від 11.07.2019 № 802/18-28-13-03//161.

Вважаючи наказ про проведення фактичної перевірки протиправним, позивач звернулась з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган правомірно виніс наказ №1084 від 06.06.2019 Про проведення планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Податковий кодекс України (далі - ПК України), в силу пп. 1.1 ст. 1, регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

За приписами п.75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Відповідно до п.п. 77.1, 77.4 ст. 77 ПК України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення.

При цьому приписи ПК України в цій частині встановлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.

Згідно п. 77.6. ст. 77 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно зі статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення перевірки лише за наявності визначених законом підстав для її проведення.

Положення статті 19 Конституції України встановлюють, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України).

Право на судовий захист відображене і в частині першій статті 5 КАС України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 КАС України.

Щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування наказу № 1084 від 06.06.2019 Головного управління ДФС у Сумській області Про проведення планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає таке.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 у справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДФС у Сумській області № 1084 від 06.06.2019 контролюючим органом проведена фактична перевірка та складено акт про її результати від 11.07.2019 № 802/18-28-13-03//161.

Як вбачається з пояснень представника відповідача, на підставі вказаного акту контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 09.08.2019 № , № , № та № , які оскаржено ФОП ОСОБА_1 до Сумського окружного адміністративного суду.

Колегія суддів зазначає, що у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування наказу № 1084 від 06.06.2019 Головного управління ДФС у Сумській області Про проведення планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , оскільки такий спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

При цьому поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України має бути врахована судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів зазначає, що оскільки зазначений спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, наявні підстави для закриття провадження у справі.

Натомість, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та розглянув справу з порушенням правил юрисдикції адміністративних судів, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування судового рішення із закриттям провадження у справі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Слід зауважити, що хоча колегією суддів закрито провадження у справі саме на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд вважає за необхідне роз`яснити, що такі позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку жодного судочинства.

Зважаючи на допущені порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування судового рішення та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 року по справі № 480/3609/20 скасувати.

Провадження по справі № 480/3609/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 21.12.2021 року