Справа № 440/17665/21
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20 грудня 2021 рокум. ПолтаваСправа № 440/17665/21

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Слободянюк Н.І., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування вимог,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску № Ф-6091-51/4611-У від 22 травня 2019 року та №Ф-6091-51/2052У від 12 лютого 2020 року.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

В ході з`ясування вищенаведених питань суддею встановлено наступне.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Всупереч наведеному положенню Кодексу в позовній заяві не зазначено ідентифікаційного номеру (за його наявності) або номеру і серії паспорта позивача, а також не зазначено ідентифікаційних кодів відповідача та третьої особи.

При цьому до позовної заяви не додано належним чином засвідчених копій паспорта позивача та довідки про присвоєння їй ідентифікаційного номера (за наявності) та копій цих документів відповідно до кількості учасників справи, що унеможливлює суд самостійно та достовірно встановити такі відомості стосовно позивача.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у постановах від 25 лютого 2021 року у справі №580/3469/19 та від 05 березня 2021 року у справі №640/9172/20, платник єдиного соціального внеску для захисту своїх прав і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС України, а не статтею 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 4 розділу VІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року № 449, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за № 508/26953 ( у відповідній редакції) вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові. У разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З матеріалів позовної заяви слідує, що вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 22 травня 2019 року надіслана позивачу на її адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та поштове відправлення було повернуто до податкового органу з відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання", проставленою 26 серпня 2019 року.

Оскільки така вимога в силу наведених норм вважається врученою 26 серпня 2019 року, то є підстави стверджувати, що про порушення своїх прав позивач дізналася 26 серпня 2019 року, а тому шестимісячний строк звернення до суду із позовною вимогою про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 22 травня 2019 року закінчився 26 лютого 2020 року.

Також з матеріалів позовної заяви слідує, що вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 13 лютого 2020 року надіслана позивачу на її адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та поштове відправлення було вручено 30 квітня 2020 року, а тому шестимісячний строк звернення до суду із позовною вимогою про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 13 лютого 2020 року закінчився 30 жовтня 2020 року.

Відповідна інформація щодо направлення та вручення позивачу оскаржуваних вимог підтверджується також листом ГУ ДПС у Полтавській області №32387/6/16-31-13-04-18 від 20 вересня 2021 року.

Разом з тим, позовну заяву про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 22 травня 2019 року та від 13 лютого 2021 року подано до Полтавського окружного адміністративного суду - 14 грудня 2021 року, тобто із пропущенням шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України.

У численній практиці Верховного Суду, в тому числі в постановах від 13 лютого 2018 року у справі №308/12874/16-а, від 14 лютого 2019 року у справі №805/3881/18-авід 01 грудня 2020 року у справі №807/658/18, від 05 березня 2021 року у справі № 140/1738/19, Верховним Судом викладені висновки про те, що "поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Колегія суддів зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, рішення від 22 жовтня 1996 року, справа Девеер проти Бельгії, рішення від 27 лютого 1980 року)."

Відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

До позовної заяви позивачем додано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в обґрунтування якої наведено дії, які вчиняв представник позивача після звернення до нього позивача за правовою допомогою, однак вказана заява не містить зазначення поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду із цим позовом з дати, коли позивач дізналася/повинна була дізнатися про порушення свої прав оскаржуваними вимогами до дати звернення до адвоката за правовою допомогою.

Суд враховує, що відповідно до загальнодоступних відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та листа Департаменту державної реєстрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №17-23/551 від 04 жовтня 2021 року державну реєстрацію позивача як фізичної особи-підприємця припинено 08 грудня 2020 року на підставі її власного рішення (тобто поданою неї заяви), що також свідчить про те, що позивач знала про наявність вимог про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску № Ф-6091-51/4611-У від 22 травня 2019 року та №Ф-6091-51/2052У від 12 лютого 2020 року та підставу для їх винесення ще у грудні 2020 року.

Також згідно загальнодоступних відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження стосовно позивача було відкрито: 12 грудня 2019 року виконавче провадження ВП №60843623, стягувач ГУ ДПС у Полтавській області; 28 липня 2020 року виконавче провадження ВП №62673745, стягувач ГУ ДПС у Полтавській області; 19 вересня 2020 року виконавче провадження ВП №63045343, стягувач ГУ ДПС у Полтавській області, які наразі вже завершено.

Посилання позивача в позовній заяві на те, що вона дізналася про наявні виконавчі провадження з додатку "Дія", суд відхиляє як таке, що не спростовує вищевикладені висновки.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до адміністративного суду протягом встановленого кодексом строку та наведені позивачем обставини носять суб`єктивний характер та не є достатніми для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду з позовом з причин, зазначених позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до частини сьомої статті 161 вказаного Кодексу до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

З тексту прохальної частини позовної заяви слідує, що позивач просить визнати протиправними та скасувати вимоги Головного управління ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску № Ф-6091-51/4611-У від 22 травня 2019 року та №Ф-6091-51/2052У від 12 лютого 2020 року, тоді як до позовної заяви додає копії вимог Головного управління ДФС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску № Ф-9279-51/4755 від 22 травня 2019 року та №Ф-9279-51/2664 від 13 лютого 2020 року.

Отже, позовну заяву подано без додержання вимог статті 122, частин п`ятої статті 160 та частин шостої та сьомої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 169 вказаного Кодексу суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Також відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи наведене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування вимог залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду:

- позовної заяви із зазначенням ідентифікаційного номера (за його наявності) або номеру і серіі паспорта позивача, а також із зазначенням ідентифікаційних кодів відповідача та третьої особи та копій такої позовної заяви відповідно до кількості учасників справи;

- належним чином засвідчених копій паспорта позивача та довідки про присвоєння йому ідентифікаційного номера (за наявності) та копій цих документів відповідно до кількості учасників справи;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з зазначенням інших підстав пропуску строку (у разі їх наявності) та доказами поважності причин його пропуску;

- або позовної заяви із зазначенням правильних реквізитів оспорюваних вимог від 22 травня 2019 року та від 13 лютого 2020 року та копій такої позовної заяви відповідно до кількості учасників справи; або оригіналів чи належним чином засвідчених копій вимог Головного управління ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску № Ф-6091-51/4611-У від 22 травня 2019 року та №Ф-6091-51/2052У від 12 лютого 2020 року, а у разі їх відсутності у позивача - клопотання про витребування таких вимог.

Роз`яснити, що процесуальні строки, встановлені судом у цьому судовому рішенні, відповідно до пункту 3 розділу VІ "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України можуть бути продовжені судом за відповідною заявою учасника справи.

Також роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви, позовна заява буде повернута.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Н.І. Слободянюк