Справа № 641/6540/21
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 р. Справа № 641/6540/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Юсіфової Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.11.2021, суддя Ященко С.О., по справі № 641/6540/21

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови про накладання адміністративно стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просила скасувати постанову інспектора 6 роти 3 батальйону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Помазуна А.С. серії ЕАО № 4649496 від 17.08.2021 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 09.11.2021 позовні вимоги залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог позивач посилалась на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначила, що на місці події відповідач не мав права проводити контроль швидкості руху автомобілів, з огляду на відсутність на зазначеній ділянці автотраси дорожнього знаку 5.70 ПДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судовим розглядом, 17.08.2021 інспектором 6 роти 3 батальйону УПП в Харківській області лейтенантом поліції Помазуном А.С. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4649496, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

За даними оскаржуваної постанови, позивач 17.08.2021 о 12 год. 09 хв. на автодорозі М03, 448 км, с. Травневе, керуючи автомобілем Fiat Doblo, д.н.з. НОМЕР_1 в населеному пункті, рухалась зі швидкістю 92 км/год, у зв`язку з чим перевищила допустиму швидкість на 42 км/год, чим порушила п. 12.4 «а» ПДР України.

Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем TruCam ТС 001133.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача позивач звернулась до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з доведеності вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до статті 252 КУПаП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи у вигляді застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з частиною першою статті 40 Закону Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У відповідності до частини другої вказаної статті Закону інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Пунктом 5.76 розділу 5 ПДР України визначено, що інформаційно-вказівний знак 5.76 Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що органи поліції вправі використовувати технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень сфері дорожнього руху виключно у разі розміщення відповідної інформації про такі дії перед ділянками доріг, де буде здійснюватися контроль за порушенням Правил дорожнього руху.

Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , було зафіксованого засобом TruCam ТС 001133 на ділянці автомобільної дороги М03, 448 км, с. Травневе.

Так, на підтвердження зазначених обставин відповідачем надано відеозапис, фотознімок, здійснені приладом TruCam ТС 001133.

В ході судового розгляду судом апеляційної інстанції була витребувана інформація про розміщення на ділянці автомобільної дороги "Київ-Харків" в районі с. Травневе Харківської області (448 км.) інформаційно-вказівних знаків 5.76 Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху.

Відповідно до інформації, викладеній у листі Служби автомобільних доріг у Харківській області від 10.12.2021 № 3686/06, на ділянках автомобільної дороги загального користування державного значення М-03 Київ - Харків - Довжанський (на м. Ростов-на-Дону) розташовані зазначені дорожні знаки 5.76 з табличками 7.2.1 «Зона дії 1 км»:

- км 449+035 (праворуч);

- км 450+210 (праворуч);

- км 451+230 (ліворуч);

- км 455+510 (ліворуч);

- км 454+130 (праворуч).

Таким чином, ділянка автомобільної дороги 448 км не охоплюється дією дорожнього знаку 5.76 в обох напрямках руху автомобільного транспорту.

Зважаючи на встановлені обставини, дії відповідача щодо здійснення відеофіксації порушень Правил дорожнього руху були здійсненні без дотримання вимог Закону щодо обов`язкового розміщення інформації щодо здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

Відповідно до частині третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, оскільки доказ вчиненого позивачем правопорушення був добутий відповідачем з порушенням вимог Закону, та як наслідок не міг бути використаний для доведення факту адміністративного правопорушення, колегія суддів дійшла висновку про незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Втім, судом першої інстанції вказані обставини враховані не були, що призвело до помилкової відмови у задоволенні позову.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо необґрунтованості позовних вимог, внаслідок чого оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню, із прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.11.2021 по справі № 641/6540/21 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову постанову інспектора 6 роти 3 батальйону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Помазуна А.С. серії ЕАО № 4649496 від 17.08.2021 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов