Справа № 752/19810/21
Суддя: Хоменко В. С.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/389/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 листопада 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування Управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Тура Олександра Олеговича, третя особа: Управління (інспекція) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

у серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії 1КІ № про притягнення до адміністративної відповідальності та стягнути грошові кошти у розмірі 350,00 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 09.08.2021 року головним інспектором з паркування Управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Туром О.О. в режимі фото/відеозйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування належного йому транспортного засобу Kia Sportage державний номер НОМЕР_1 об 11:35 біля будинку № 100 на вул. Великій Васильківській у м. Києві, про що на лобовому склі автомобіля було залишено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1521 КУпАП відповідно до постанови серії 1КІ № та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 700,00 грн.

Разом з тим, вважає, що відповідачем повністю грубо порушено процедуру та порядок винесення оскаржуваної постанови, оскільки було порушено його право на правовий захист, справу розглянуто за його відсутності, постанов винесено без складання протоколу про адміністративне правопорушення, чим його було позбавлено права надати пояснення.

Крім того, відповідачем не враховано того, що він є учасником бойових дій, через що відповідно до п. 17.11.1. рішення КМР від 25.12.2008 року № 1051/1051 «Про Правила благоустрою міста Києва» користується правом безкоштовного паркування.

Ухвалою судді від 17.08.2021 року відкрито провадження у справі з розглядом у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін на 15.11.2021 року. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (а.с. 14-15, 16).

Відповідно до вимог ст. ст. 19, 257 КАС України справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Третя особа у справі надала пояснення, згідно яких просила відмовити у задоволенні позову за його безпідставністю та недоведеністю, посилаючись на наявність доказів, які вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1521 КУпАП та дотримання головним інспектором вимог чинного законодавства України при винесенні оскаржуваної постанови.

Позивач надав відповідь на пояснення третьої особи, в яких, вказавши на необґрунтованість тверджень останньої, просив позов задовольнити.

Крім того, позивач, надаючи відповідь на пояснення третьої особи, вказав про приниження його честі та гідності як громадянина, тому просив стягнути з третьої особи моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.

Вказана вимога судом розцінена як збільшення позивачем, котрий скористався своїми правами, наданими ч. 1 ст. 47 КАС України, розміру позовних вимог, разом з тим, не прийнята до розгляду та повернута позивачу через неподання останнім доказів направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи, як того вимагає ч. 8 ст. 47 КАС України.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою головного інспектора з паркування Управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Тура О.О. серії 1КІ № від 09.08.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1521 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 700, 00 грн.

Згідно оскаржуваної постанови вбачається, що 09.08.2021 року об 11 год. 35 хв. ОСОБА_1 на вул. Великій Васильківській, 100 в м. Києві, транспортний засіб Kia Sportage державний номер НОМЕР_1 , не оплатив вартість послуг користування майданчиком для платного паркування А1228 за адресою: вул. Велика Васильківська, 102-98 в м. Києві, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1521 КУпАП.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За змістом ч. 1 ст. 1521 КУпАП порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Приміткою до цієї статті Кодексу визначено, що під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).

Пунктом 33.5.38 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, визначено знак, що позначає місце для стоянки. Застосовується знак для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Знак з літерою «Р» та символом даху застосовується для критих стоянок. Знак з літерою «Р» та символом автобуса застосовується для критих стоянок з можливістю пересадки на маршрутні транспортні засоби.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оглянутих фотознімків наданих третьою особою у справі вбачається, що транспортний засіб позивача, автомобіль Kia Sportage державний номер НОМЕР_1 зафіксований 09.08.2021 року на 4 фотознімках з часом фіксації з 10:20:37 по 12:14:03. Тобто з моменту першої і до останньої фіксації транспортного засобу пройшло 01 год. 54 хв. при дозволеному безоплатному паркуванню до 10 хвилин.

Суд вважає даний доказ належним, допустимим та таким, що доводить вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення. Крім того, позивачем вказане не заперечено.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Порядок та особливості розгляду справи про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлений у ст. ст. 2791-2794 КУпАП.

Згідно зі ст. 2791 КУпАП у разі, якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у ч. 1 ст. 142 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене ч. ч. 1, 3 ст. 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), ч. ч. 1, 2 ст. 1521 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у ч. 1 ст. 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у ч. 1 ст. 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Встановивши відповідальну особу, а саме позивача ОСОБА_1 , за яким зареєстрований транспортний засіб Kia Sportage державний номер НОМЕР_1 , інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії 1КІ № від 09.08.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1521 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 700,00 грн.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 2791 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, посилання позивача на порушення відповідачем процедури та порядку винесення оскаржуваної постанови, оцінюються критично та до уваги не приймаються.

Крім того, позивач вказав, що інспектором не було досліджено усіх обставин справи, зокрема, не взято до уваги той факт, що є учасником бойових дій, через що відповідно до п. 17.11.1. рішення КМР від 25.12.2008 року № 1051/1051 «Про Правила благоустрою міста Києва» користується правом безкоштовного паркування.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 02.08.2012 року на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що його пред`явник має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 6).

Згідно ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час* (ст. 5 Закону).

Стаття 6 цього Закону визначає осіб, які належать до учасників бойових дій.

Як вже зазначалась, за змістом ч. 1 ст. 1521 КУпАП порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Приміткою до цієї статті Кодексу визначено, що положення частини першої цієї статті не застосовується у випадках, визначених ч. ч. 6, 7 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» щодо місць для безоплатного паркування, а також до осіб, які відповідно до закону звільняються від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-XII у розділі ІІІ визначає пільги ветеранам війни та гарантії їх соціального захисту, проте, серед останніх такої пільги як звільнення від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів не передбачено.

В той же час, згідно ст. 2 Закону місцеві ради, підприємства, установи та організації мають право за рахунок власних коштів і благодійних надходжень встановлювати додаткові гарантії щодо соціального захисту ветеранів війни.

Згідно п. 17.11. «Пільги при користуванні місцями для платного паркування» рішення II сесія VI скликання КМР від 25.12.2008 року № 1051/1051 «Про Правила благоустрою міста Києва» правом безкоштовного паркування користуються ветерани Великої Вітчизняної війни та інших локальних воєн (підп. 17.11.1.).

Разом з тим, рішення КМР від 25.12.2008 року № 1051/1051 не є актом органу законодавчої влади, який регулює дані суспільні відносини і має вищу юридичну силу відносно інших правових актів, а тому не є законом, який звільняє від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів.

До того ж, п. 17.11.3. рішення КМР від 25.12.2008 року № 1051/1051 визначено, що особи, визначені в ч. 3 п. 17.11.1 цих Правил, користуються пільгами на зарезервованих спеціальних місцях паркування.

Проте, як встановлено, позивач здійснив паркування поза спеціальними місцями для паркування.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вище викладене, суд надходить до висновку про доведеність належними, достатніми та допустимими доказами того, що позивач залишив свій автомобіль на майданчику для платного паркування без оплати за паркування.

Таким чином, оскаржувана постанова від 09.08.2021 року винесена у межах повноважень відповідача, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи, а відтак суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 72, 73, 74, 77, 78, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування Управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Тура Олександра Олеговича, третя особа: Управління (інспекція) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Суддя В.С. Хоменко