Справа № 766/13673/21
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

"21" грудня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника Трембача М.В. звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з адміністративним позовом до УПП в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення в якому вказував, що 17 липня 2021 року інспектор УПП в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Степанов Є.О. виніс відносно нього постанову серії ЕАО №4501287, якою встановлено, що 17 липня 2021 року о 19 год. 03 хв. в м. Херсоні на вул. 49-ї Гвардійської Дивізії позивач, керуючи транспортним засобом «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстр. номер НОМЕР_1 , під час руху автомобіля користувався засобом зв`язку, чим порушив вимоги п. 2.9 «д» ПДР України.

Згідно постанови, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Проте ОСОБА_1 просив скасувати постанову від 17 липня 2021 року та закрити провадження у справі, вказуючи на те, що:

-вказаного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення він не скоював;

-провадження в адміністративній справі здійснювалося з грубими процесуальними порушеннями (інспектор поліції під час спілкування вів себе з ОСОБА_1 грубо, зухвало, погрожував останньому, не надав позивачу можливість скористатися правом на отримання кваліфікованої правової допомоги (адвоката) та не надав йому для огляду докази правопорушення, без належного з`ясування обставин справи, перевірки та підтвердження належними доказами наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, виніс оскаржувану постанову).

Також в окремій заяві ОСОБА_1 через свого представника Трембача М.В. просив про поновлення строку на звернення з позовом до суду.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 12 серпня 2021 року ОСОБА_1 поновлено строк на звернення з позовом до суду. Цією ж ухвалою відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

28 серпня 2021 року представник відповідача надіслав на адресу Херсонського міського суду Херсонської області відзив на позовну заяву в якому заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні, вказуючи на те, що факт наявності події, обставин, складу адміністративного правопорушення та вини позивача знайшов своє повне підтвердження поясненнями останнього, а розгляд адміністративної справи відбувався у чіткій відповідності з вимогами закону.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03 листопада 2021 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПП в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення передано на розгляд за підсудністю до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 грудня 2021 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПП в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення прийнято до свого провадження.

В судовому засіданні, яке проводилося без виклику сторін, дослідивши матеріали справи в межах вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 17 липня 2021 року інспектор УПП в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Степанов Є.О. виніс відносно позивача постанову серії ЕАО №4501287, якою встановлено, що 17 липня 2021 року о 19 год. 03 хв. в м. Херсоні на вул. 49-ї Гвардійської Дивізії ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстр. номер НОМЕР_1 , під час руху автомобіля користувався засобом зв`язку, чим порушив вимоги п. 2.9 «д» ПДР України.

Згідно постанови, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Окремого фіксування обставин події в протоколі про адміністративне правопорушення інспектор поліції не здійснював, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 254, ч.ч. 2-5 ст. 258 КУпАП, п. 4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція).

Аналізуючи вимоги та заперечення сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2.9 «д» ПДР України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху України фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас, згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, п. 4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП, п. 5 розділу ІІІ Інструкції).

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ст. 279 КУпАП, п. 9 розділу ІІІ Інструкції).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (ч.ч. 1-3 ст. 283 КУпАП, п.п. 1, 2, 5 розділу IV Інструкції).

З матеріалів справи вбачається, що доказами факту, обставин правопорушення та вини водія є відеозаписи з нагрудних камер інспекторів УПП в Херсонській області Іващенка М.А. та Степанова Є.О. (а.с. 25, 31), з яких вбачається, що безпосередньо після скоєння правопорушення та зупинки транспортного засобу «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстр. номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 позивач не оспорював факту порушення ним вимоги п. 2.9 «д» ПДР України, вказуючи на те, що під час руху автомобіля він дійсно здійснював телефонний дзвінок з метою вирішення робочих питань, вважав це порушення несуттєвим та пропонував інспекторам не притягувати його до відповідальності, а вирішити питання іншим чином.

Також з досліджених судом відеозаписів з нагрудних камер інспекторів УПП в Херсонській області Іващенка М.А. та Степанова Є.О. (а.с. 25, 31) встановлено, що інспектор під час розгляду справи про адміністративне правопорушення представився, повідомив позивачу зміст вчиненого правопорушення, роз`яснив ОСОБА_1 його процесуальні права, в тому числі право на отримання кваліфікованої правової допомоги (адвоката), заявляти клопотання, надавати пояснення та подавати докази, встановив обставини та зібрав необхідні докази правопорушення, після чого виніс постанову, копію якої позивач отримати відмовився. Таким чином, поліцейський під час розгляду адміністративної справи в цілому дотримався встановлених процесуальних норм, а виявлені судом відхилення від вказаних норм є несуттєвими та не вплинули на об`єктивність та повноту розгляду справи.

Інші доводи позову не приймаються судом до уваги, а саме:

-доводи в частині неналежної поведінки інспектора поліції та висловлення ним під час розгляду справи погроз на адресу особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, оскільки вказані доводи жодним чином не підтверджені та повністю спростовуються відеозаписами з нагрудних камер інспекторів Управління патрульної поліції (а.с. 25, 31);

-доводи в частині ненадання позивачу можливості під час розгляду справи скористатися правом на отримання кваліфікованої правової допомоги (адвоката), оскільки ОСОБА_1 було роз`яснено відповідне право, проте такого клопотання під час розгляду справи останній не заявляв.

За встановлених обставин, суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Згідно ст. 139 КАС України, враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, також не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8-10, 77, 139, 241-246, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв