Справа № 620/13945/21
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року Чернігів Справа № 620/13945/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, справу за адміністративним позовом Керівника Козелецької окружної прокуратури Р.В. Перерва в інтересах держави в особі Служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області до Відділу освіти Остерської міської ради Чернігівської області, треті особи, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Керівник Козелецької окружної прокуратури Р.В. Перерва звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області до Відділу освіти Остерської міської ради Чернігівської області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу освіти Остерської міської ради Чернігівської області щодо нарахування та виплати випускникам опорного закладу «Остерська гімназія» Остерської міської ради Чернігівської області - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»;

- зобов`язати Відділ освіти Остерської міської ради Чернігівської області нарахувати одноразову грошову допомогу, передбачену статтею 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 12162 грн. 00 коп., ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 12162 грн. 00 коп. та ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 12708 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що відповідачем, у порушення вимог статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», незважаючи на законодавчо встановлений обов`язок, протиправно не нараховано та не виплачено у 2019 році одноразову грошову допомогу, як випускникам навчального закладу, із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

23.10.2021 позивачем подано заяву про залучення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, оскільки рішення у справі може вплинути на їх права та інтереси.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 23.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; клопотання Козелецької окружної прокуратури про залучення третіх осіб задоволено; залучено до участі у справі в якості третіх осіб на стороні позивача, без самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Відповідач правом на подання до суду відзиву на позов не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішенням Виконавчого комітету Краматорської міської ради від 01.08.2012 №550 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (мати ОСОБА_4 позбавлена батьківських прав згідно рішення Краматорського міського суду від 18.07.2021 у справі №2/0528/2358/2021; відомості про батька в свідоцтво про народження дитини внесені відповідно до частини 1 статті 135 СК України); ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпорядженням Козелецької районної державної адміністрації від 25.06.2018 №390 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (батьки дитини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 позбавлені батьківських прав згідно рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 16.05.2018 у справі №734/4394/17); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розпорядженням Козелецької районної державної адміністрації від 13.03.2014 №69 надано статус дитини-сироти (мати ОСОБА_7 померла згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20.09.2012, батько ОСОБА_8 помер згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20.09.2012).

Як вбачається з довідки Відділу освіти Остерської міської ради Чернігівської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , закінчили навчання у червні 2019 році в опорному закладі Остерська гімназія. Вказані особи не отримували одноразову грошову допомогу у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування (а.с.21-22).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративним чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа визначено Законом України від 13.01.2005 №2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (далі - Закон №2342-IV), який є складовою частиною законодавства про охорону дитинства.

Згідно з визначеннями, наведеними в статті 1 Закону №2342-IV:

- дитина-сирота - дитина, в якої померли чи загинули батьки;

- діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти;

- статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування;

- випускники закладів для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, - особи, які перебували на повному державному забезпеченні у закладі для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, і закінчили своє перебування у зазначеному закладі у зв`язку із закінченням навчання.

З аналізу вищенаведеного випливає, що статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, надає таким особам право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг.

Як встановлено статтею 3 Закону №2342-IV, одним із основних принципів державної політики в частині соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, є захист прав і інтересів таких дітей, а також забезпечення соціально-правових гарантій.

Відповідно до статті 4 Закону №2342-IV заходи соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа гарантуються, забезпечуються та охороняються державою.

Стаття 8 Закону №2342-IV передбачає, що держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Відповідно до вимог частини 7 статті 8 Закону №2342-IV випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Зміст вищенаведеної норми свідчить про те, що Кабінету Міністрів України доручено визначити порядок забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування одягом і взуттям, в тому числі встановити нормативи такого забезпечення. Мінімальний розмір одноразової грошової допомоги, яка виплачується випускникам, чітко визначений Законом, виплата цих сум в більшому розмірі здійснюється за рахунок навчального закладу або відповідної установи.

При цьому частина 7 статті 8 Закону №2342-IV встановлює обов`язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії - тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався і інші. Отже сам факт випуску з навчального закладу є підставою для виплати одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів, встановленої законом.

Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом у постанові від 18.09.2018 у справі №493/407/16-а (адміністративне провадження №К/9901/14576/18), висновки якого, в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

У свою чергу витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх числа передбачаються в Державному бюджеті України окремим рядком (частина 2 статті 9 Закону №2342-IV).

Відповідно до статті 25 Закону №2342-IV порядок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м`який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів.

Статтею 39-9 Закону №2342-IV встановлено, що порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повне державне забезпечення відповідно до статті 8 цього Закону при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу відповідно до норм забезпечення випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України.

З аналізу норм статей 25, 39-9 Закону №2342-IV випливає, що вони регулюють правовідносини щодо відшкодування навчальним закладам або відповідним установам, в яких виховуються та навчаються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, понесених ними витрат на харчування, одяг, взуття, м`який інвентар, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, та не розповсюджуються на правовідносини навчальних закладів з їх випускниками, що є предметом спору у даній справі.

Отже одноразова грошова допомога є соціальною гарантією державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Повноваження щодо виплати зазначеної допомоги державою делеговані навчальним закладам, у яких навчаються діти-сироти чи діти, позбавлені батьківського піклування.

У відповідності доСтатуту опорний заклад Остерська гімназія Остерської міської ради Чернігівської області є юридичною особою, разом з тим, оперативне управління навчальними закладами здійснює Відділ освіти Остерської міської ради Чернігівської області (а.с.30-47).

Отже обов`язок щодо виплати даній категорії дітей грошової допомоги покладено на Відділ освіти Остерської міської ради Чернігівської області, як розпорядника бюджетних коштів.

Суд зауважує, що частина 7 статті 8 Закону №2342-IV встановлює обов`язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався.

Також суд враховує, що, відповідно до Закону №2342-IV, обов`язок відповідача щодо нарахування та виплати випускникам навчальних закладів із числі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, одноразової грошової допомоги у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку є безумовним та не залежить від наявності звернень таких осіб про виплату зазначеної грошової допомоги.

Законом України від 23.11.2018 №2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень (стаття 7 вказаного Закону).

Отже випускникам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які закінчили навчання у червні 2019 році в опорному закладі Остерська гімназія мала бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідно віку (з розрахунку 2027,00 грн), тобто у сумі не менше 12162,00 грн.

Як вбачається з листа Відділу освіти Остерської міської ради Чернігівської області від 15.07.2021 №01-26/446, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як випускникам з числа дітей-сиріт, та дітей, позбавлених батьківського піклування, після закінчення опорного закладу Остерської гімназії жодні допомоги, у тому числі, одноразова грошова допомога, передбачена статтею 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, не виплачувались (а.с.21-22).

Матеріали справи також не містять жодних доказів виплати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будь-якої одноразової грошової допомоги.

За приписами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Окремо суд акцентує увагу, що відповідачем не надано відзиву щодо заявлених позовних вимог із підтверджуючими документами, які спростовують доводи позивача.

Згідно з частиною 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Як видно із матеріалів справи, ухвалою від 23.10.2021 відкрито провадження у справі та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов або заяви про визнання позову.

Однак станом на день ухвалення судом рішення у справі такого відзиву не надійшло, що кваліфікується судом, як визнання позову.

Згідно частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи той факт, що Відділом освіти Остерської міської ради Чернігівської області не нараховано та не виплачено випускникам опорного закладу Остерської гімназії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу, передбачену статтею 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку з розміру, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», тобто у сумі не менше 12162,00 грн, суд, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів третіх осіб дітей сиріт, вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов шляхом визнання протиправною бездіяльність Відділу освіти Остерської міської ради Чернігівської області щодо не нарахування та не виплати випускникам опорного закладу «Остерська гімназія» Остерської міської ради Чернігівської області - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та зобов`язання Відділ освіти Остерської міської ради Чернігівської області нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу, передбачену статтею 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у розмірі шести прожиткових мінімумів, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» ОСОБА_1 у сумі 12162 (дванадцять тисяч сто шістдесят дві) грн 00 коп., ОСОБА_3 у сумі 12162 (дванадцять тисяч сто шістдесят дві) грн 00 коп. та ОСОБА_2 у сумі 12708 (дванадцять тисяч сімсот вісім) грн 00 коп.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що, у відповідності до частини 2 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду даної справи свідки судом не залучались та судові експертизи не призначались, суд вважає за необхідне зазначити, що судові витрати, понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 9, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Керівника Козелецької окружної прокуратури Р.В. Перерва в інтересах держави в особі в особі Служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області до Відділу освіти Остерської міської ради Чернігівської області, треті особи, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу освіти Остерської міської ради Чернігівської області щодо не нарахування та не виплати випускникам опорного закладу «Остерська гімназія» Остерської міської ради Чернігівської області - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Зобов`язати Відділ освіти Остерської міської ради Чернігівської області нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу, передбачену статтею 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у розмірі шести прожиткових мінімумів, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» ОСОБА_1 у сумі 12162 (дванадцять тисяч сто шістдесят дві) грн 00 коп., ОСОБА_3 у сумі 12162 (дванадцять тисяч сто шістдесят дві) грн 00 коп. та ОСОБА_2 у сумі 12708 (дванадцять тисяч сімсот вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Керівник Козелецької окружної прокуратури Р.В. Перерва (вул. Євгена Лоскота, 1, смт Козелець, Чернігівська область, 17000, ) в інтересах держави в особі Служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області (вул. Шевченка, 48, м. Чернігів, 14027, код ЄДРПОУ - 34258330).

Відповідач: Відділ освіти Остерської міської ради Чернігівської області (вул. Незалежності, 21, м. Остер, Козелецький район, Чернігівська область, 17044, код ЄДРПОУ - 41125718).

Треті особи на стороні позивача, без самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ).

Суддя В.В. Падій