Справа № 560/7818/21
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7818/21
РІШЕННЯ

іменем України

20 грудня 2021 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського міського голови Посітко Михайла Володимировича , Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Кам`янець-Подільського міського голови Посітко Михайла Володимировича, Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Кам`янець-Подільського міського голови Посітко Михайла Володимировича щодо не присвоєння ОСОБА_1 6 рангу посадової особи місцевого самоврядування з 03.07.2019;

- зобов`язати Кам`янець-Подільського міського голову Посітко Михайла Володимировича присвоїти ОСОБА_1 6 ранг посадової особи місцевого самоврядування з 03.07.2019;

- визнати протиправними дії Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради щодо не проведення відповідного перерахунку заробітної плати ОСОБА_1 з врахуванням 6 рангу посадової особи місцевого самоврядування з 03.07.2019;

- зобов`язати Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради здійснити відповідний перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 з врахуванням 6 рангу посадової особи місцевого самоврядування з 03.07.2019, з урахуванням раніше виплачених сум;

- стягнути з Кам`янець-Подільського міського голови Посітко Михайла Володимировича, Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. (шість тисяч гривень);

- допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнень за один місяць;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Кам`янець-Подільського міського голови Посітко Михайла Володимировича, Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради надати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03.07.2019 ОСОБА_1 призначена на посаду в органах місцевого самоврядування, де її було присвоєно 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування, незважаючи на те, що останній було присвоєно 6 ранг державного службовця. 05.05.2021 позивач звернулася до Кам`янець-Подільського міського голови Посітко Михайла Володимировича, Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради із заявою проведення впорядкування присвоєного рангу відповідно до вимог законодавства, оскільки їй незаконно було присвоєно 12 ранг, а саме присвоїти 6 ранг посадової особи місцевого самоврядування з 03.07.2019 та здійснити відповідний перерахунок заробітної плати. При цьому, до заяви було долучено копія листа Національного агентства України з питань державної служби від 19.04.2021 № 2702/13-21, щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.03.2021. Однак, листом від 31.05.2021 № Р/1070-02-01 Кам`янець-Подільський міський голова Посітко Михайло Володимирович, Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради відмовив ОСОБА_1 у присвоєні 6 рангу посадової особи місцевого самоврядування та здійснення відповідного перерахунку заробітної плати. Позивачка вважає, що дії Кам`янець-Подільського міського голови Посітко Михайла Володимировича, Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради щодо відмови присвоїти 6 ранг посадової особи місцевого самоврядування з 03.07.2019 та здійснити відповідний перерахунок заробітної плати є незаконними, протиправними та такими, що вчиненні з порушенням норм чинного законодавства.

Ухвалою від 12.07.2021 суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому зазначено, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки дії відповідачів вчинені відповідно до вимог чинного законодавства України.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 01.11.2012 прийнята на посаду головного спеціаліста - юрисконсульта юридичного відділу Управління Пенсійного фонду України в м. Кам`янець-Подільському та Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області.

Згідно записів 15-16 трудової книжки позивача, 01.11.2012 ОСОБА_1 прийняла Присягу державного службовця, останній присвоєно тринадцятий ранг державного службовця.

23.04.2013 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника юридичного відділу, присвоєно одинадцятий ранг державного службовця.

17.08.2015 призначена на посаду завідувача юридичного сектору Управління Пенсійного фонду України в м. Кам`янець-Подільському та Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області.

16.01.2016 Управління Пенсійного фонду України в м. Кам`янець-Подільському та Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області перейменовано в Кам`янець-Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області.

Відповідно до запису № 21 трудової книжки позивача, 01.05.2016 ОСОБА_1 присвоєно шостий ранг державного службовця.

Згідно запису № 26 трудової книжки позивача, 01.07.2019 ОСОБА_1 звільнена з посади головного спеціаліста-юрисконсульта відділу представництва інтересів в судах та інших органах № 2 юридичного Управління Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за угодою сторін.

Згідно записів № 27-29 трудової книжки позивача, 03.07.2019 ОСОБА_1 призначено на посаду радника міського голови апарату виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради. Прийнята присяга державного службовця та присвоєно 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах шостої категорії посад.

В подальшому, 01.08.2019 позивача переведено на посаду головного спеціаліста- юрисконсульта відділу претензійно-позовної роботи юридичного управління Кам`янець-Подільської міської ради. При цьому, застосовано 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Не погоджуючись з присвоєним рангом державного службовця, позивач 26.03.2021 звернулася до Національного агентства України з питань державної служби щодо надання роз`яснення чи правомірно їй було присвоєно 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах шостої категорії посад.

Листом Національного агентства України з питань державної служби від 19.04.2021 року № 2702/13-21, щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.03.2021 повідомлено, що відповідно до статті 6 Закону України від 07.06.2001 року № 2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування» консультативне та методичне забезпечення служби в органах місцевого самоврядування здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань державної служби з урахуванням вимог чинного законодавства про місцеве самоврядування в Україні. На думку НАДС, не має значення чи особа має ранг, присвоєний відповідно до вимог Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» чи до вимог Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ «Про державну службу». Отже, особі, яка призначається на посаду в орган місцевого самоврядування та має ранг державного службовця, присвоєний відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» або Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ «Про державну службу», присвоюється ранг посадової особи місцевого самоврядування на рівні рангу державного службовця, якщо Законом № 2493-ІІІ не передбачено присвоєння вищого рангу посадової особи місцевого самоврядування. Тобто, якщо особа має 6 ранг державного службовця, при призначенні її на посаду в орган місцевого самоврядування їй мають присвоїти 6 ранг посадової особи місцевого самоврядування на рівні рангу державного службовця, якщо в межах категорії посади, на яку призначається особа, Законом № 2493-ІІІ не передбачено присвоєння вищого рангу посадової особи місцевого самоврядування. Таким чином, при призначенні на посаду радника міського голови апарату виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради позивачу мали присвоїти 6 ранг посадової особи місцевого самоврядування на рівні 6 рангу державного службовця. Крім того, НАДС зазначило, що у разі присвоєння особі рангу посадової особи місцевого самоврядування на рівні рангу державного службовця, що є вищим по відношенню до рангів, які присвоюються в межах займаної категорії посад, категорія посади в органі місцевого самоврядування залишається незмінною. Окремо позивача повідомлено, що листи міністерств, інших центральних органів виконавчої влади мають лише роз`яснювальний (інформаційний) характер і не встановлюють правових норм.

05.05.2021 позивачка звернулася до Кам`янець-Подільського міського голови ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради із заявою проведення впорядкування присвоєного рангу відповідно до вимог законодавства, оскільки їй незаконно було присвоєно 12 ранг, а саме присвоїти 6 ранг посадової особи місцевого самоврядування з 03.07.2019 та здійснити відповідний перерахунок заробітної плати. При цьому, до заяви було долучено копія листа Національного агентства України з питань державної служби від 19.04.2021 року № 2702/13-21, щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.03.2021.

Листом від 31.05.2021 № Р/1070-02-01 Кам`янець-Подільський міський голова Посітко Михайло Володимирович, Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради відмовив ОСОБА_1 у присвоєні 6 рангу посадової особи місцевого самоврядування та здійснення відповідного перерахунку заробітної плати.

Не погоджуючись з відмовою присвоїти 6 ранг посадової особи місцевого самоврядування з 03.07.2019, та здійснити відповідний перерахунок заробітної плати, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон України № 889).

Частинами першою і другою статті 1 Закону України № 889 визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Відповідно до статті 38 Закону України № 889 прийняття на державну службу, просування по службі державних службовців, вирішення інших питань, пов`язаних із службою, здійснюються з урахуванням категорій посад державної служби та рангів державних службовців як виду спеціальних звань, що їм присвоюються.

Згідно із статтею 39 Закону України № 889 встановлюється дев`ять рангів державних службовців.

Порядок присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями визначаються Кабінетом Міністрів України.

Співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями встановлюється для випадків призначення осіб, яким присвоєно такі спеціальні звання, на посади державних службовців, на яких може бути присвоєно нижчий ранг. У такому разі особі присвоюється ранг державного службовця на рівні рангу, який вона мала відповідно до спеціальних законів.

У разі переходу на посаду нижчої категорії або звільнення з державної служби за державним службовцем зберігається раніше присвоєний йому ранг.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування присвоюються ранги у межах відповідної категорії посад.

Ранги присвоюються відповідно до займаної посади, рівня професійної кваліфікації, результатів роботи.

Разом з тим, згідно з пунктами 2-4 Розділу VII «Прикінцевих та Перехідних положень» Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

З набранням чинності цим Законом посадовим особам органів місцевого самоврядування присвоюються ранги на рівні тих, які вони мали відповідно до Закону України «Про державну службу».

У разі переходу посадової особи органу місцевого самоврядування на державну службу рівнозначної чи нижчої категорії посад їй присвоюється ранг державного службовця на рівні рангу, який вона мала відповідно до цього Закону.

Таким чином, при призначені особи на посаду в орган місцевого самоврядування, яка має ранг державного службовця, присвоєний відповідно до Закону України «Про державну службу», їй присвоюється ранг посадової особи місцевого самоврядування на рівні рангу державного службовця.

Враховуючи вищенаведене, при призначенні ОСОБА_1 з 03.07.2019 на посаду радника міського голови апарату виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради їй мав бути присвоєний 6 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до Положення про Національне агентство України з питань державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 500, Національне агентство України з питань державної служби (НАДС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується i координується Кабінетом Мiнiстрiв України та який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, здійснює функціональне управління державною службою в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті).

Пунктом 3 вказаного Положення передбачено, що основними завданнями НАДС є, зокрема, участь у формуванні державної політики у сфері служби в органах місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 4 Положення НАДС відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує нормативно-правове регулювання у сфері державної служби та служби в органах місцевого самоврядування; оприлюднює на офіційному веб-сайті НАДС узагальнені роз`яснення з питань застосування Законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування» та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та служби в органах місцевого самоврядування.

На офіційному веб-сайті НАДС оприлюднено роз`яснення від 23.10.2018 року № 1-р/з-омс щодо присвоєння рангів посадових осіб місцевого самоврядування особам, які призначаються на посади в органи місцевого самоврядування та мають ранги державних службовців, відповідно до яких особі, яка призначається на посаду до органу місцевого самоврядування та має ранг державного службовця, присвоєний відповідно до вимог Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII «Про державну службу» або Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу», присвоюється ранг посадової особи місцевого самоврядування на рівні рангу державного службовця, якщо Законом не передбачено присвоєння вищого рангу посадової особи місцевого самоврядування.

Аналогічна позиція викладена у листі-відповіді Національного агентства України з питань державної служби від 19.04.2021 № 2702/13-21 на звернення ОСОБА_1 щодо правильності встановлення їй рангу при переведенні на посаду в орган місцевого самоврядування.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першої статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин другої, третьої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено повноваження суду при вирішенні справи, зокрема, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином, з метою належного способу захисту порушених прав позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії Кам`янець-Подільського міського голови Посітко Михайла Володимировича щодо не присвоєння ОСОБА_1 6 рангу посадової особи місцевого самоврядування з 03.07.2019, зобов`язання Кам`янець-Подільського міського голову Посітко Михайла Володимировича присвоїти ОСОБА_1 6 ранг посадової особи місцевого самоврядування з 03.07.2019, та зобов`язання Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради провести перерахунок та виплату заробітної плати з 03.07.2019, з урахуванням раніше виплачених сум.

Також, однією із вимог позивача було допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Отже, негайно виконуються рішення про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць або всієї суми боргу, тобто умовою для негайного виконання судового рішення є задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача грошової суми боргу.

Предметом позову, який розглянутий у цій справі, є вимоги про визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання його вчинити певні дії, а не про присудження позивачу виплати (стягнення) заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби.

Отже, оскільки судом не вирішувалися вимоги про присудження виплати (стягнення з відповідача на користь позивача) сум заробітної плати та не визначався розмір такого стягнення, тому підстави для допущення рішення суду до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць відсутні.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання прийнятого судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Так, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Тобто, питання щодо зобов`язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановлення судового рішення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

При цьому, в силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, підстави зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення відсутні, тому у задоволенні даної вимоги слід відмовити.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною третьою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 22.12.2018 у справі №826/856/18.

У частині шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що сума заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу не підлягає до задоволення, оскільки відсутні ознаки співмірності, визначені ч.5 ст. 134 КАС України.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У пункті 269 вказаного рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду: Договір про надання правової допомоги від 14.06.2021; додаток №1 до Договору про надання правової допомоги від 14.06.2021; акт приймання-передачі грошових коштів згідно Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги від 14.06.2021; акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 14.06.2021; Довідку № 87-кв/з21 від 23.06.2021; ордер серії ХМ №026688; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає наступне.

З наданого акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 14.06.2021 вбачається, що ряд послуг, як-то: надання правової консультації, ознайомлення із документами наданими клієнтом та узгодження правової позиції є складовою частиною такої послуги як підготовка позовної заяви до Хмельницького окружного адміністративного суду.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд, враховуючи предмет спору та виходячи із критеріїв, визначених частинами 3, 5 статті 134, частиною 9 статті 139 КАС України вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 3000,00 грн.

Заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, та їх обсягом.

При цьому, суд зазначає, що підготовка позовної заяви у даній справі не вимагала надвеликого обсягу юридичної і технічної роботи.

Крім того, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Доказів понесення інших витрат у справі суду не надано.

Керуючись ст.ст.139, 246, 255, 292-297, 325, КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Кам`янець-Подільського міського голови Посітко Михайла Володимировича щодо не присвоєння ОСОБА_1 6 рангу посадової особи місцевого самоврядування з 03.07.2019.

Зобов`язати Кам`янець-Подільського міського голову Посітко Михайла Володимировича присвоїти ОСОБА_1 6 ранг посадової особи місцевого самоврядування з 03.07.2019.

Зобов`язати Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради з урахуванням присвоєного 6 рангу посадової особи органу місцевого самоврядування ОСОБА_1 провести перерахунок та виплату заробітної плати з 03.07.2019.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати понесені на отримання правничої допомоги у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідачі:Кам`янець-Подільський міський голова Посітко Михайло Володимирович (Майдан Відродження, 1, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька область, 32301 Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради (Майдан Відродження, 1, м. Кам`янець - Подільський, Хмельницька область, 32302 , код ЄДРПОУ - 04060542)
Головуючий суддя І.І. Тарновецький