Справа № 360/5072/20
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року справа №360/5072/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року у справі № 360/5072/20 (головуючий І інстанції К.О. Пляшкова ) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу ,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11 грудня 2020 року ВП № 60875584 про накладення на Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області штрафу у розмірі 10200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки такий боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку виконати судове рішення, тому у відповідача відсутні підстави для прийняття оскаржуваної постанови.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11 грудня 2020 року ВП № 60875584 про накладення на Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області штрафу у розмірі 10200,00 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Листом від 19 червня 2020 року № 1216-03-5/1608 пенсійний фонду повідомив, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року по справі № 360/1791/19 виконано в частині включення заборгованості по пенсії до загальної потреби в коштах. Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 18 липня 2018 року по 31 січня 2019 року у розмірі 34116, 90 грн нарахована на виплатні відомості та включена до загальної потреби в коштах. УПФУ в м. Сєвєродонецьку здійснено всі заходи для виконання рішення суду.

Зазначеним листом щодо фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, інформації та копій підтверджуючих документів, також не надано.

Станом на 30 жовтня 2020 року інформації та копій підтверджуючих документів щодо фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом до відповідача не надходило.

Таким чином, жодних подальших заходів, направлених на виконання рішення суду не вжито.

Тому 30 жовтня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн, де також зазначено про обов`язок боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Щодо повного та фактичного виконання вищезазначеного рішення боржником не надано інформації і станом на 11 грудня 2020 року.

Тому 11 грудня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі 10200 грн, направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до органів досудового розслідування.

Таким чином, при накладенні штрафу на боржника державний виконавець діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, зазначає наступне.

Фактичні обставини справи.

На підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року в справі № 360/1791/19, яке набрало законної сили 25 вересня 2019 року, видано виконавчий лист № 360/1791/19 про зобов`язання УПФУ в м. Сєвєродонецьку виплатити ОСОБА_1 заборгованість по пенсії за віком за період з 18 липня 2018 року по 31 січня 2019 року (арк. спр. 50-51).

Постановою державного виконавця від 13 грудня 2019 року відкрито виконавче провадження № 60875584, копію якої направлено боржнику (арк. спр. 52, 53).

Також 13 грудня 2020 року державним виконавцем прийнято постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору (арк. спр. 55, 57).

Листом від 16 березня 2020 року № 4749/03-22 УПФУ в м. Сєвєродонецьку повідомило, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року по справі № 360/1791/19 виконано. Поновлено нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 18 липня 2018 року по 31 січня 2019 року. Заборгованість з виплати пенсії за період з 18 липня 2018 року по 31 січня 2019 року у розмірі 34116, 90 грн нарахована та буде виплачена після фінансування Пенсійним фондом України. УПФУ в м. Сєвєродонецьку здійснено всі заходи для виконання рішення суду. Відповідно до постанови Правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду. УПФУ в м. Сєвєродонецьку не є розпорядником коштів та не має відповідних банківських рахунків (арк. спр. 58).

Разом з листом направлено довідку про нараховану та фактично виплачену пенсію за період з 18 липня 2018 року по 31 січня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 нараховано пенсію в сумі 34116,90 грн (арк. спр. 59).

Державним виконавцем направлено боржнику вимогу від 12 червня 2020 року № 8528 про надання інформації щодо повного та фактичного виконання вказаного рішення суду, на яку отримано лист УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 19 червня 2020 року № 1216-03-5/1608, яким Управління повідомило інформацію, аналогічну за змістом викладеній в листі від 16 березня 2020 року № 4749/03-22 (арк. спр. 60-61, 62).

Постановою державного виконавця від 30 жовтня 2020 року ВП № 60875584 за невиконання боржником рішення суду накладено на УПФУ в м. Сєвєродонецьку штраф у розмірі 5100,00 грн (арк. спр. 71).

Державним виконавцем направлено боржнику вимогу від 18 листопада 2020 року № 14557 про надання інформації щодо стану виконання рішення суду (арк. спр. 72-73).

Постановою державного виконавця від 11 грудня 2020 року ВП № 60875584 за невиконання боржником рішення суду накладено на УПФУ в м. Сєвєродонецьку штраф у розмірі 10200,00 грн (арк. спр. 75).

Також 11 грудня 2020 року державним виконавцем до Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області направлено повідомлення про вчинення УПФУ в м. Сєвєродонецьку кримінального правопорушення (арк. спр. 76-78).

Також судом встановлено, що УПФУ в м. Сєвєродонецьку звернулося до Луганського окружного адміністративного суду з позовом щодо визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 30 жовтня 2020 року ВП № 60875584 про накладення штрафу.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року в справі № 360/4410/20, яке за даними КП ДСС набрало законної сили з 17 лютого 2021 року, позов Управління задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця від 30 жовтня 2020 року ВП № 60875584 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Відповідно до мотивувальної частини рішення суду від 14 грудня 2020 року в справі № 360/4410/20, суд встановив, що на виконання рішення суду боржником заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 18 липня 2018 року по 31 січня 2019 року у розмірі 34116,90 нарахована на виплатні відомості та включена до загальної потреби в коштах, що підтверджується роздруківкою з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії. Також сума заборгованості 17 серпня 2020 року включена до реєстру судових рішень № С1402480, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Однак, вжиті УПФУ в м. Сєвєродонецьку заходи не призвели до надходження коштів з Державного бюджету України на виплату ОСОБА_1 заборгованості в сумі 34116,90 грн.

Судом встановлено, що рішення суду в цій частині не виконано боржником з поважних та незалежних від нього причин, що унеможливлює застосування такої міри відповідальності, як накладення державним виконавцем штрафу за невиконання судового рішення (арк. спр. 80-87, 110).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі можливо виключно у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин. У даному випадку така обов`язкова умова відсутня.

Оцінка суду.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом

Згідно статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною 1 статті 13 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року № 1404-VIII визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 1, п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до приписів ч. 1 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII).

За приписами ч. 3 ст. 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За унормуванням ч. ч. 1, 2 статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вказаних норм свідчить, що підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

При цьому, на момент прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання.

Обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм України "Про виконавче провадження" можуть вважатися обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Таким чином, встановлення таких обставин як: невиконання судового рішення чи наявність поважних причин такого невиконання, необхідно здійснювати в кожному конкретному випадку індивідуально, а обов`язок з`ясування цих обставин покладено на державного виконавця.

Матеріали справи свідчать, що спірною постановою відповідача на позивача накладено штраф на підставі статті 75 Закону № 1404-VIII, тобто за повторне невиконання рішення боржником без поважних причин.

При цьому, судом встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року в справі № 360/4410/20, яке набрало законної сили з 17 лютого 2021 року, визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця від 30 жовтня 2020 року ВП № 60875584 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Таким чином, скасування в судовому порядку постанови від 30 жовтня 202 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. виключає накладення штрафу за повторне невиконання боржником рішення без поважних причин, оскільки в даному випадку відсутня повторність, чого не врахував відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови.

Підсумовуючи викладене, суд підтримує висновок суду першої інстанції щодо відсутності у державного виконавця правових підстав для винесення постанови про накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі 10200,00 грн, тому постанова державного виконавця від 11 грудня 2020 року ВП № 60875584 є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області звернулось із позовом у цій справі не як суб`єкт владних повноважень на виконання покладених на нього функцій (завдань), а як юридична особа публічного права, а тому розподіл понесених позивачем у цій справі судових витрат слід здійснювати в загальному порядку, що спростовує посилання апелянта в цій частині.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 271, 272, 287, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року у справі № 360/5072/20 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року у справі № 360/5072/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 20 грудня 2021 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2021 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.А. Блохін

І.В. Геращенко