Справа № 260/7693/21
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

20 грудня 2021 рокум. Ужгород№ 260/7693/21
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
13 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, якою просить: 1) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 яка проявилася у не проведенні в повному обсязі грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, згідно довідки № 64 від 02.04.2019 року "про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 " на день виключення зі списків особового складу частини"; 2) визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 грошової компенсації вартості предметів речового майна, неотриманих під час проходження військової служби за контрактом на виконання абз.3 п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, затв. Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 та ч.3 п.12.8 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, затв. Наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170; 3) визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 яка проявилася у безпідставному утриманні (стягненні) податку зі сплати військового збору у розмірі 1,5 % від загальної суми компенсації за не отримане речове майно; 4) зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України, нарахувати та виплатити позивачу в повному обсязі грошову компенсацію за неотримане речове майно, згідно довідки № 64 від 02.04.2019 року "про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 ", 5) у разі необхідності вийти за межі позовних вимог для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до статті 171 частини 1 та 3 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Розглянувши зміст позовної заяви, суддя встановив наявність підстав для залишення позову без руху, з огляду на наступне.

Одночасно із позовною заявою суду подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Заява про поновлення строку від 13 грудня 2021 року на звернення до суду мотивована тим, що відповідно до ч.2 статті 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Вважає, що пропущений строк являється продовжуючою бездіяльністю відповідача в частині непроведення належного нарахування та виплати грошового забезпечення Позивача на день його звільнення.

З огляду на зазначене, позивач просить суд визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду, поновити строк звернення до суду.

Розглянувши заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, судом встановлено наступне.

Згідно із статтею 9 частинами 1, 2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Таким чином, компенсація за неотримане речове майно не входить до грошового забезпечення військовослужбовця, оскільки закупівля речового майна здійснюється незалежно від виплати грошового забезпечення і лише при незабезпеченні військовослужбовця речовим майном здійснюється виплата грошової компенсації (відповідно до пункт 7 Порядку виплати військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178).

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30 листопада 2020 року у справі № 480/3105/19 і врахована судом

Відповідно до статті 233 частини 2 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Аналізуючи наведені вище правові норми та фактичні обставини справи, суд зазначає, що предметом цього адміністративного спору є виплата грошової компенсації за неотримане речове майно, що не входить до структури заробітної плати (грошового забезпечення).

Тобто, компенсація за неотримане речове майно не є складовою заробітної плати, а тому на суму належної компенсації не розповсюджуються вимоги статті 233 частини 2 КЗпП України щодо стягнення такої без обмеження будь-яким строком при звільненні військовослужбовця.

Разом з тим, суд звертає увагу, що спірні правовідносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України, як норм спеціального процесуального закону.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 815/2681/17.

Згідно зі статтею 122 частиною 1 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Стаття 122 частина 3 КАС України передбачає, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу зазначених положень процесуального закону слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (стаття 122 частина 5 КАС України).

У такій категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Із матеріалів справи слідує, що кінцевою датою завершення відповідачем виплати позивачу спірної компенсації за речове майно було 20.02.2020 року (дата виплати останньої суми 0,01 грн.).

Вказані кошти поступили на картковий рахунок позивача наступного дня 21.02.2020 р.

Отже, саме з цього моменту позивач дізнався про факт несвоєчасної виплати йому суми спірної компенсації.

Позивач, зокрема, не погоджуючись із розміром виплаченої йому компенсації вартості неотриманого речового майна звернувся із цим позовом до адміністративного суду лише 13 грудня 2021 року.

Звідси, позивачем пропущений визначений ч.5 ст.122 КАС України строк звернення до суду із розглядуваним позовом.

Слід вказати позивачу, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Відтак, беручи до уваги наведене вище, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача надати суду обґрунтовані доводи в підтвердження поважності пропущення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Згідно з статтею 123 частиною 1,2 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на вищенаведене, позивачу необхідно обґрунтувати поважність причин пропуску строку звернення з даним адміністративним позовом до суду та подати заяву із зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення до суду.
Відповідно до статті 169 частини 1 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати суду:

- заяву із зазначенням вагомих підстав для поновлення строку звернення до суду.
Ухвала вважається виконаною у встановлений строк, якщо до вказаної дати необхідні документи були подані до канцелярії суду або відправлені поштою.

На підставі наведеного та керуючись статтями 123, 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

2. Надати позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

4. Попередити позивача, що у випадку не виправлення недоліків, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху у встановлені судом строки, позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Оскарження ухвали суду окремо від рішення суду не допускається.
Заперечення на ухвалу суду включаються до апеляційної скарги на рішення суду

Суддя Т.В.Скраль