Справа № 560/3676/21
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3676/21

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

20 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року (ухвалена в м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону про визнання протиправним, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :
в березні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, в якому просив суд:

Визнати протиправним та скасувати наказ керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону 23.02.2021 № 90к, яким старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 з 27 лютого 2021 року звільнено з посади прокурора військової прокуратури Хмельницького гарнізону Західного регіону України та з органів прокуратури, виключено зі списків особового складу військової прокуратури Західного регіону України, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Хмельницького ОМТЦК та СП Хмельницької області.

Поновити ОСОБА_1 на відповідній (рівнозначній) посаді в органах прокуратури України з 27 лютого 2021 року.

Стягнути зі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 27 лютого 2021 року до моменту фактичного поновлення на посаді.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року позовну заяву залишено без розгляду з підстав, передбачених п. 4 ч.1 ст.240 КАС України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення та порушення прав позивача.

Відповідач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 08 листопада 2021 року, з урахуванням ч.3 ст.311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За приписами ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною 1 ст. 45 КАС України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

У розумінні КАС України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Тому, будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 8 ст. 4 КАС України зазначено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Частиною п`ятою статті 205 КАС України передбачено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Наведена норма кореспондується із закріпленим у пункті 4 частини першої статті 240 КАС України правилом, за яким позов залишається судом без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

З аналізу наведених норм КАС України слідує, що застосування наведених норм статті 205 КАС України і, як наслідок пункту 4 частини першої статті 240 КАС України, передбачає наявність таких обов`язкових умов: 1) позивач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання; 2) позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки; 3) неявка позивача перешкоджає розгляду справи по суті; 4) від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності; 5) відповідач не наполягає на розгляді справи по суті за відсутності позивача на підставі наявних у ній доказів.

Так, умовою, з якою пов`язане застосування наслідків, визначених у частині першій статті 240 КАС України, є повторне (перше - для суб`єкта владних повноважень) неприбуття позивача у підготовче чи у судове засідання без поважних причин.

Питання поважності причин неявки позивача (його представника) до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються відповідні обставини. Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, та/або пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлюють прибуття у судове засідання у визначені судом дату і час.

Поряд з цим, визнання судом неповажними причин неявки учасника справи у судове засідання має бути відповідним чином зафіксоване у матеріалах справи.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 12.08.2021 року у справі №420/512/21.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.04.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання 12.05.2021.

12.05.2021 року підготовче судове засідання було відкладено на 24.05.2021 року у зв`язку з клопотанням відповідача.

Ухвалою суду від 24.05.2021 суд закрив підготовче провадження по справі №560/4400/20 та призначив справу до судового розгляду на 14.06.2021 о 11:30 год. в приміщенні Хмельницького окружного адміністративного суду за адресою м. Хмельницький, вул. Козацька, 42, про що повідомити сторони.

14.06.2021 за клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 22.06.2021.

З метою забезпечення належної участі у розгляді справи, позивачем 17.06.2021 подано заяву про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференци поза межами суду у зв`язку з тим, що позивач знаходився поза межами Хмельницької області. Вказана заява була направлена до суду першої інстанції, як засобами поштового зв`язку, так і на офіційну електронну адресу суду (а.с.113,117).

Водночас, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції вказана заява розглянута не була, жодної ухвали з даного приводу винесено не було, натомість 22.06.2021 розгляд справи відкладено через неявку сторін на 30.06.2021.

У подальшому, 30.06.2021 позивачем на офіційну електронну адресу суду направлено клопотання про розгляд справи без його участі.

Проте, судом першої інстанції вказане клопотання розглянуто не було, натомість через неявку сторін розгляд справи відкладено на 08.07.2021.

Так, апелянт зазначає, що 08.07.2021 він в судове засідання не з`явився, повторно заяв про розгляд справи без його участі не подав, оскільки вважав, що виконав свій процесуальний обов`язок визначений КАС України та заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Оскільки, 08.07.2021 сторони в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, суд першої інстанції вирішив відкласти розгляд справи та призначив судове засідання на 13 липня 2021 року.

Тобто, вказане підтверджує дотримання позивачем вимог статті 240 КАС України, а тому відсутні підстави вважати, що останній не прибув в судове засідання без поважних причин.

Проте, 13 липня 2021 року ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Колегія суддів звертає увагу, що як зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, з метою повідомлення позивача про розгляд даної справи, Хмельницький окружний адміністративний суд 08.07.2021 надіслав повістку на офіційну електрону адресу позивача, яку він отримав, про що свідчить підтвердження отримання електронного документу.

Проте, апелянт зазначає, що про розгляд справи 13.07.2021 він дізнався лише в день такого засідання та вважає, що у разі б задоволення його попередньої заяви про участь в режимі відеоконференції міг би бути присутнім, однак на переконання позивача суд неодноразово знехтував його процесуальними правами.

Частиною 1 ст. 124 КАС України визначено, що судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками - повідомленнями.

Відповідно до ч. 3ст. 126 КАС України, повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.

Водночас, на переконання колегії суддів, відомості які містяться в матеріалах справи, свідчать лише про доставляння електронного листа на електронну адресу, проте не засвідчують факт його отримання.

Крім того, положеннями статті 129 КАС України передбачено, що виклик (повідомлення) сторін про час, день та місце розгляду справи можливий шляхом надсилання тексту повістки електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Варто зазначити, що як вбачається з позовної заяви позивачем окрім адреси для листування та електронної адреси зазначено номер мобільного телефону.

Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції, з метою завчасного та належного повідомлення позивача у справі судом не було здійснено усіх заходів передбачених ст.129 КАС України.

Зазначене свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції що повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи 13.07.2021 року відбулось належним чином.

Таким чином, з наданих представником позивача пояснень та долучених до справи доказів вбачається, що позивач вжив всіх заходів для того, щоб повідомити суд першої інстанції про неможливість його явки в судове засідання та про поважні причини такої неявки, а також про розгляд справи без його участі.

Проте, колегія суддів ще раз наголошує, судом першої інстанції не було надано оцінки заявам позивача, тому за вказані дії позивач не може нести відповідальність у вигляді залишення позову без розгляду за незалежні від нього обставини.

В той же час, матеріалами справи підтверджується добросовісне користування позивачем належними йому процесуальними правами і виконання процесуальних обов`язків.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, зважаючи на викладене, з метою недопущення ситуації позбавлення особи права допуску до правосуддя, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що дану справу необхідно направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За таких обставин, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а тому є всі підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону про визнання протиправним, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувати.

Справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Курко О. П.