Справа № 240/92/20
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/92/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гурін Д.М.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

14 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представника позивача: Горлатого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

у січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області (ГУ ДПС у Житомирській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31 жовтня 2019 року №.

23 червня 2021 року Житомирський окружний адміністративний суд прийняв рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач в судове засідання повноважного представника не направив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу Головного управління ДФС у Житомирській області від 09.08.2019 №1480 головним державним ревізором-інспектором відділу планування контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів фізичних осіб ГУ ДФС у Житомирській області Романюк О.Л. проведено документальну невиїзну перевірку фізичної особи громадянина України ОСОБА_1 з питань достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні транспортного засобу, ввезеного на митну територію України, оформленому на митному посту «Новоград-Волинський» Житомирської митниці ДФС за митною декларацією від 11.12.2017 №UA101050/2017/009596, за результатами якої складено акт від 02.10.2019 №633/06-30-13-04/ НОМЕР_1 .

У ході проведеної перевірки встановленні наступні порушення:

-ст. 49, ст.51, п.2 ч.2 ст.52, ст.53, ст.57, п.1 ч.1 ст.279 Митного кодексу України, внаслідок чого занижене мито на товари, що ввозяться (пересилаються) на територію України фізичними особами, на суму 127531,90 грн;

- п.187 ст.187, п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів, підлягає сплаті до бюджету на суму 153038,28 грн.

На підставі вказаного акта перевірки ГУ ДФС у Житомирській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 31.10.2019 №.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач оскаржив його до Житомирського окружного адміністративного суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач при прийнятті оскарженого рішення діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Стосовно доводів апелянта про те, що недоліки під час складання акта перевірки, є підставою для скасування прийнятого за результатами вказаного акта перевірки податкового повідомлення-рішення, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, позивачем у судовому порядку оскаржувався наказ ГУ ДФС у Житомирській області №1480 від 09.08.2019 "Про проведення документальної невиїзної перевірки громадянки ОСОБА_1 " і за результатами розгляду адміністративної справи №240/130/20 прийнято рішення від 17.12.2020 яким задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання незаконним та скасування наказу. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Житомирській області №1480 від 09.08.2019 "Про проведення документальної невиїзної перевірки громадянки ОСОБА_1 ".

Проте, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області задоволено повністю. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 скасовано. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стосовно визнання протиправним і скасування податкового повідомлення рішення від 31.10.2019 №, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, 05.12.2017 громадянином України ОСОБА_2 від імені та за довіреністю від 28.11.2017 НМХ №565028 громадянки України ОСОБА_1 через зону діяльності Волинської митниці ДФС було ввезено на митну територію України транспортний засіб марки Iveco, модель - Marcopolo, кузов № НОМЕР_2 , робочий об`єм циліндрів двигуна - 5880 см куб., календарний рік виготовлення - 2009, модельний рік виготовлення - 2009, дата першої реєстрації 20.04.2009.

Митне оформлення ввезеного транспортного засобу проведене митним постом «Новоград-Волинський» Житомирської митниці ДФС за митною декларацією (МД) від 11.12.2017 №UA101050/2017/009596, відповідно до якої одержувачем товару (гр.8) є ОСОБА_2 . Особою, відповідальною за фінансове врегулювання (гр.9), є ОСОБА_1 ..

За даними митної декларації від 11.12.2017 №UA101050/2017/009596 на ім`я ОСОБА_1 відповідно до рахунку - фактури від 30.11.2017 №12017347 було придбано у компанії Anton Bals Bus and Coach BV, Middenweg 25, 4631 ST Hoogerheide, NL (Королівство Нідерланди), транспортний засіб марки Iveco, модель - Marcopolo, кузов № НОМЕР_2 , робочий об`єм циліндрів двигуна - 5880 куб. см, дата першої реєстрації - 20.04.2009, (код товару - ) загальною фактурною вартістю 20000,00 євро, що на день митного оформлення (11.12.2017) за курсом Національного банку України (1 EUR - 31,96288100 грн), становила 639257,62 грн, митна вартість транспортного засобу складає 640855,76 грн.

Згідно інформації, що надійшла від митних органів Королівства Нідерланди, а саме рахунку - фактури від 30.11.2017 №12017347, офіційного протоколу №PL2000--2 допиту свідка ОСОБА_3 - директора компанії Anton Bals Bus and Coach BV, рахунку - фактури від 30.11.2017 №12017347, деталей щодо фінансової операції від 29.11.2017 №300C3D, транспортний засіб - автобус марки Iveco, модель - Marcopolo, кузов № НОМЕР_2 , було продано компанією Anton Bals Bus and Coach BV, Middenweg 25, 4631 ST Hoogerheide, NL, Королівство Нідерланди) громадянину України ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) фактично за суму 40000,00 євро, що на день митного оформлення транспортного засобу(на 11.12.2017) за курсом НБУ (1 EUR - 31,962881 грн) становила 1278515,24 грн.

Відповідно до офіційного протоколу №PL2000--2 допиту свідка ОСОБА_3 - директора компанії Anton Bals Bus and Coach BV, деталей щодо фінансової операції від 29.11.2017 №300C3D платіж щодо оплати вартості продажу транспортного засобу Iveco Marcopolo, кузов № НОМЕР_2 поступив від ОСОБА_5 в сумі 40000,00 євро.

За даними експортної митної декларації Королівства Нідерландів від 30.11.2017 №17NLJAMHHAPCWWD58, відправником транспортного засобу марки Iveco, модель - Marcopolo, кузов № НОМЕР_2 є компанія Anton Bals Bus and Coach BV, Middenweg 25, 4631 ST Hoogerheide, NL, Королівство Нідерланди, фактурна вартість транспортного засобу марки Iveco, модель - Marcopolo, кузов № НОМЕР_2 , становить 40000,00 євро, одержувачем товару є громадянин ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ).

Вказані факти також викладено у протоколі про порушення митних правил від 01.08.2019 №0128/10100/2019, складеному Житомирською митницею ДФС (листи Житомирської митниці ДФС від 02.08.2019 №1315/7/06-70-20, від 05.08.2019 №1327/7/06-70-20).

Тобто, гр. ОСОБА_1 через брокера в порушення вимог п.2 ч.2 ст.52 Митного кодексу України подано контролюючому органу недостовірні відомості щодо визначення митної вартості транспортною засобу - автобуса марки Iveco, модель - Marcopolo, кузов № НОМЕР_2 .

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно ставок ввізного мита, затверджених Законом України від 19.09.2013 №584-VII «Про Митний тариф України» (розділ XVII - «Засоби наземного транспорту, літальні апарати, плавучі засоби і пов`язані з транспортом пристрої та обладнання), ставка ввізного мита для товарів з кодом (Моторні транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, включаючи водія, з двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем), з робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 5000 см куб), становить 20 відсотків.

Відповідно до п.п. 215.3.5 п. 215.3 ст. 215 розділу VI «Акцизний податок» Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) ставка акцизного податку для моторних транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб і більше, включаючи водія; з робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 5000 куб. см (код товару - ) становить 0,007 євро за 1 куб. см об`єму циліндрів двигуна. Ставки податку для транспортних засобів, що використовувалися понад 8 років і відповідають коду 8702 згідно з УКТ ЗЕД, застосовуються з коефіцієнтом 50.

Так, митне оформлення ввезеного транспортного засобу - автобусу марки Iveco, модель - Marcopolo, кузов № НОМЕР_2 за МД від 11.12.2017 №UA101050/2017/009596 (код товару - ) проведено із застосуванням ставки ввізного мита 20 відсотків.

Також, митне оформлення ввезеного транспортного засобу - автобуса марки Iveco, модель -Marcopolo, кузов № НОМЕР_2 за МД від 11.12.2017 №UA101050/2017/009596 проведене із застосуванням ставки акцизного податку в розмірі 0,350 євро за 1 куб. см об`єму циліндрів двигуна.

Так, за даними НАІС ДДАІ МВС України та відповідно до інформації, викладеної у листі Територіального сервісного центру №1841 Регіонального сервісного центру в Житомирській області Міністерства внутрішніх справ України від 13.09.2019 №1623 (вх.№787/5 від 17.09.2019), перша реєстрація транспортного засобу марки Iveco, модель - Marcopolo, кузов № НОМЕР_2 , робочий об`єм циліндрів двигуна - 5880 см куб, 2009 року випуску, проведена 24.01.2018 на ім`я ОСОБА_1 .

На підставі документів, наданих до митного оформлення автобуса марки Iveco, модель - Marcopolo, кузов № НОМЕР_2 , робочий об`єм циліндрів двигуна - 5880 см куб., за митною декларацією від 11.12.2017 №UA101050/2017/009596 гр. ОСОБА_1 нараховано та сплачено митних платежів в сумі 360912,06 грн, в т.ч. мита на товари, що ввозяться (пересилаються) на територію України громадянами - 128171,15 грн, акцизного податку - 65779,61 грн, податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів 166961,30грн.

Таким чином, за митне оформлення ввезеного транспортного засобу (код товару - ) при його фактурній вартості 40000,00 євро та митній вартості 1278515,24 грн було сплачено митних платежів на загальну суму 641482,24 грн. Тобто різниця між митними платежами, які було сплачено, та митними платежами, які необхідно було сплатити, становить 280570,18 грн.

Відповідно до п. 54.4 ст. 54 Податкового кодексу України (ПК України) у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію спеціальної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території спеціальної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Пунктом 190.1 ст. 190 ПК України визначено, що базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижча митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до товарів.

Згідно з п. 187.8 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з додатку на додану вартість у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Відповідно до п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Також, згідно з п.п. 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Згідно з ч. 2 ст. 293 Митного кодексу України особою, на яку покладається обов`язок із сплати донарахованих митних платежів - податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків.

Враховуючи викладене вище, гр. ОСОБА_1 , яка є фінансово відповідальною особою, в порушення вимог ст. 49, ст. 51, ч. 2 ст. 52, ст. 53, ст. 57, п. 1 ч. 1 ст. 279 Митного кодексу України, п. 187.8 ст. 187, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України за даними митної декларації від 11.12.2017 №UА101050/2017/009596, відповідно до якої проведене митне оформлення автобуса марки Іveco, модель - Маrcoроlо, кузов № НОМЕР_2 , робочий об`єм циліндрів двигуна - 5880 см куб., календарний рік виготовлення - 2009, модельний рік виготовлення - 2009, дата першої реєстрації - 20.04.2009 (код товару - ), занижено суму податкових зобов`язань по митних платежах на суму 280570,18 грн, в т.ч. мито на товари, що ввозяться (пересилаються) на територію України громадянами - 127531,90 грн, податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів - 153038,28 грн, які підлягають перерахуванню до Державного бюджету України (розрахунок щодо заниження сум митних платежів наведено у додатку №1 до акта перевірки).

Відповідно до наявної інформації - копій документів, що надійшли від митних органів Королівства Нідерланди, а саме: копії рахунку - фактури від 30.11.2017 №12017347, деталей щодо фінансової операції від 29.11.2017 №300С3D, додатку до сертифікату транспортного засобу від 27.08.2014 №13Е035, ідентифікаційного звіту від 27.08.2014, транспортної декларації від 30.11.2017, експортної митної декларації від 30.11.2017 №17NLJAMHHNAPCWWD58, протоколу №РL2000--2 допиту свідка, контролюючим органом встановлено недостовірність відомостей, що міститься в митній декларації, а саме: заниження фактурної митної вартості товару: транспортного засобу марки Іveco, модель, кузов № НОМЕР_2 , робочий об`єм циліндрів двигуна - 5880 куб. см, дата першої реєстрації - 20.04.2009, (код товару - ).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що податкове зобов`язання, яке визначене податковим органом за результатами перевірки є обґрунтованим, а тому прийняте за результатом такого висновку податкове повідомлення-рішення є правомірним.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на скасування постанови у справі про порушення митних правил №0266/10100/19 від 11.11.2019, з огляду на наступне.

Так, постановою у справі про порушення митних правил №0266/10100/19 від 11.11.2019 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 24 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року у справі №285/4512/19 адміністративний позов задоволено, скасовано постанову у справі про порушення митних правил №0266/10100/19 від 11.11.2019 та закрито провадження у справі відносно ОСОБА_1 .

При цьому, скасовуючи постанову у справі про порушення митних правил суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що ОСОБА_1 хоча і є фінансово відповідальною особою, однак безпосередньо не подавала документи до митного оформлення, а скористалась послугами митного брокера, який і здійснював усі митні формальності, а тому не доведено вини ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні за статтею 485 Митного кодексу України (заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту)).

Тобто, скасування постанови у справі про порушення митних правил не звільняє особу від обов`язку сплати митних платежів, не доводить протиправності проведення перевірки відносно гр. ОСОБА_1 з питань достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні транспортного засобу за митною декларацією від 11.12.2017 №UA101050/2017/00959 та прийнятого податкового повідомлення-рішення відносно фізичної особи громадянки України ОСОБА_1 , оскільки постанова у справі про порушення митних правил стосується складу правопорушення передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, за яку наступає персональна відповідальність винної у скоєнні правопорушення особи, а у справі, що розглядається, рішення про донарахування митних платежів стосується повноти сплати митних платежів фінансово зобов`язаною особою, якою у даному випадку є позивач.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 грудня 2021 року.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.