Справа № 560/7559/20
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/7559/20 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

14 грудня 2021 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Григорук В.С.,

представника відповідача: Цимбалюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Подільської митниці Держмитслужби на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватної фірми "Гвоздиковас" до Подільської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування відмови, рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Подільської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування картки відмови у митному декларуванні, рішення про коригування митної вартості та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.04.2021 позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401160/2020/00544 від 08.07.2020 р. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA401000/2020/000028/2 від 08.07.2020 р. Зобов`язано Подільську митницю Держитслужби вчинити передбачені чинним законодавством дії щодо повернення Приватної фірми «Гвоздиковас» надміру сплачених митних платежів в сумі 30 708,66 грн, у тому числі: гарантійний платіж з податку на додану вартість у розмірі 30 708,66 грн. (гарантійний код платежу 55).

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до невірного вирішення справи, подав апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Позивач в судове засідання повноважного представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ПФ «Гвоздиковас» здійснювало розмитнення товару на Подільській митниці ДМС України Митний пост «Хмельницький», а саме: напівпричіп вантажний, 3-х вісний, цистерна, цементовоз, що використовувався: марка SPITZER, модельSF24, шасі № НОМЕР_1 , календарний та модельний рік випуску - 1999, виробник: SpitzerSilo, торгівельна марка: Spitzer.

08 липня 2020 року Подільською митницею ДМС України за результатами перевірки митної декларації було винесено картку-відмови №UA401160/2020/00544 у митному оформленні товарів з причин: неподання до митного оформлення документів, які підтверджують числове значення складових митної вартості у відповідності до вимог п.3 ст.53 МКУ та рішення про коригування митної вартості товарів №UA401000/2020/000028/2 від 08.07.2020 р., яким було збільшено митну вартість задекларованого товару до 34 958,13 PLN.

У відповідності до норм ст.55 Митного кодексу України, ПФ «Гвоздиковас» було направлено до Подільської митниці ДМС лист Вих. №08/20 від 05.08.2020 р. із доданими додатковими документами, що підтверджують заявлену митну вартість декларантом.

Однак, позивачем було отримано відповідь за результатами розгляду скарги щодо скасування рішення про коригування митної вартості вих. №7-12-08-1/15/13/6157 від 14.08.2020 р., якою відмовлено ПФ «Гвоздиковас» у визнанні заявленої митної вартості.

Не погоджуючись із карткою-відмови №UA401160/2020/00544 від 08.07.2020 та рішенням про коригування митної вартості товарів №UA401000/2020/000028/2 від 08.07.2020, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи рішення про коригування митної вартості відповідач не навів жодних даних щодо того, які саме складові вплинули на формування вартості у визначеному розмірі, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості саме у такому розмірі, що вказує на порушення відповідачем ч.2 ст.55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Щодо взяття за основу контролюючим органом при визначенні митної вартості ВМД від 16.01.2020 №UA100060/2020/301142, за якою випущений у вільний обіг схожий напівпричіп марки SPITZER, модель SF24, тип: напівпричіп-цистерна для перевезення сипучих вантажів, ідентифікаційний номер: 1193792, календарний рік виготовлення - 1993, то суд наголосив, що згідно чинного законодавства України відомості, які містяться в ЄАІС, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень, та жодним чином не можуть слугувати визначальним фактором під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювалися цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР).

Відповідачем не наведено доказів та обґрунтування причин неприйняття до уваги даних, що містяться в митній декларації №UA401160/2020/016943 від 25.06.2020, а також не наведено обґрунтувань взяття за основу митної декларації від 16.01.2020 №UA100060/2020/301142, оскільки митна вартість задекларованою товару за вказаною декларацією відрізняться від митної вартості зазначеної в рішенні про коригування митної вартості.

Також зазначив, що оскільки судом встановлено протиправність рішення про коригування митної вартості, тому гарантійний платіж з податку на додану вартість у розмірі 30 708,66 грн. (гарантійний код платежу 55) є надмірно сплаченим митним платежем та підлягає поверненню на користь позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Згідно зі статтею 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частин 4, 5 статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Таким чином, саме декларант визначає митну вартість товару. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з частиною 2 статті 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 09 липня 2020 року (справа №804/5445/17), від 31 березня 2020 року (справа №809/1858/16).

При цьому, спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такий висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.02.2019 в справі №805/2713/16-а.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості відповідач не навів жодних даних щодо того, які саме складові вплинули на формування вартості у визначеному розмірі, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості саме у такому розмірі, що вказує на порушення відповідачем ч.2 ст.55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Щодо тверджень митного органу про те, що відповідно до поданих до митного оформлення документах, не має всіх відомостей, що підтверджують числові значення складової митної вартості товарів, слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що декларантом (позивачем у справі) для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару №UA401160/2020/018261 від 07 липня 2020 року, у відповідності до ст.53 Митного кодексу України, було подано Контракт №31-06 від 30.06.2020 р., рахунок-фактуру № 10/06/2020 від 30.06.2020 р., калькуляцію транспортних витрат №16 від 06.07.2020 р., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 11.03.2019 р., сертифікат форми EUR 1 №PL/MF/AP 0024761 від 03.07.2020 р., митну декларацію країни відправлення №20PL445010E0984390 від 03.07.2020 р. Згідно контракту вартість товару становить 12 000,00 PLN, що в еквіваленті національної валюти України гривні, станом на дату митного оформлення, становить 84 371,27 грн.

Однак, 08 липня 2020 року Подільською митницею ДМС України за результатами перевірки митної декларації винесено картку-відмови №UA401160/2020/00544 у митному оформленні товарів з причин: неподання до митного оформлення документів, які підтверджують числове значення складових митної вартості у відповідності до вимог п.3 ст.53 МКУ. Також Подільською митницею ДМС України було винесено Рішення про коригування митної вартості товарів №UA401000/2020/000028/2 від 08.07.2020 р. (далі по тексту - Рішення), яким збільшено митну вартість задекларованого товару до 34 958,13 PLN.

В обгрунтування прийнятих рішень апелянт зазначає, що митну вартість товару було самостійно заявлено декларантом ТОВ «ТОП «ФАВОР» за шостим методом визначення митної вартості в розмірі 17346,12 польських злотів, що становить 119233,76 грн. При цьому, декларант не застосував для визначення митної вартості товару не лише основний метод, а й не застосував метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, застосування яких передує резервному методу.

Втім, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно вказаних вище документів, які були подані позивачем до відповідача, фактурна вартість товару становить 12000 PLN, що в еквіваленті національної валюти України становить 84 371,27 грн. (станом на дату митного оформлення 07.07.2020).

При цьому, позивачем 25 червня 2020 року здійснено розмитнення аналогічного товару, а саме: несамохідний транспортний засіб: Напівпричіп вантажний, 3-х вісний, цистерна, цементовоз, що використовувався: марка SPITZER, модель SF24, шасі № НОМЕР_3 [5S11384, календарний та модельний рік -1999, у відповідності до МД №UA401160/2020/016943 від 25.06.2020 р. В графі 22 декларації UA401160/2020/016943 від 25.06.2020 р. зазначено загальну суму за рахунком 12 000,00 PLN, курс валюти (графа 23) 6,7602. В той же час, в графі 42 «Ціна товару» зазначено суму 12 000,00 PLN, графі 43 «Код МВВ» - 6, графі 46 «Коригування» - 117 263,25 гривень. Отже позивачем було розмитнено аналогічний товар за митною вартістю у розмірі 17 346,12 PLN (117 263,25 грн./6,7602).

Враховуючи той факт, що розмитнення аналогічного товару за вищевказаної митною вартістю без жодних зауважень митного органу, позивачем було заявлено митну вартість товару №UA401160/2020/018261 від 07 липня 2020 р. у розмірі 17 346,12 PLN (119 233,76 грн./6,8738). При цьому, у графі 22 поданої ПФ «Гвоздиковас» декларації №UA401160/2020/018261 від 07.07.2020 р. зазначено загальну суму 12 000,00 PLN, курс валюти (графа 23) 6,8738. При цьому, в графі 42 «Ціна товару» зазначено суму 12 000,00 PLN, графі 43 «Код МВВ» - 6 (Резервний), графі 46 «Коригування» - 119 233,76 гривень.

Таким чином, позивачем заявлено митну вартість у розмірі 17 346,12 PLN, що еквівалентно 119 233,76 грн.

Вказане підтверджується і рішенням про коригування митної вартості №UA401000/2020/000028/2 від 08.07.2020, а саме відомостями у графі 28 «Розрахована декларантом митна вартість товару».

Також згідно норм ст.55 Митного кодексу України, ПФ «Гвоздиковас» було направлено до Подільської митниці ДМС лист Вих. №08/20 від 05.08.2020 із доданими додатковими документами, що підтверджують заявлену митну вартість декларантом, а саме: лист від митного агентства «Meritum AE» б/н від 03.07.2020р. з перекладом; копія закупівельної фактури країни відправника від 08.06.2020 р. на суму 11 000,00 PLN; копія Висновку № 239 експертного автотоварознавчого дослідження від 08.07.20 р.; платіжне доручення в іноземній валюті №140720/1143599U у сумі 12 000,00 PLN; Бухгалтерська довідка про балансову вартість ПФ «Гвоздиковас» від 22.07.2020 р.

Суд критично ставиться стосовно використаної відповідачем при коригуванні митної вартості ціни з мережі Інтернет, зокрема з сайту -.pl, оскільки така оцінка була здійснена без технічного огляду вказаного автомобіля щодо його реального стану.

Слід також зауважити, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02 квітня 2019 року у справі № 809/784/16.

Крім того, митний орган, здійснює посилання на вартість ціни з мережі Інтернет на аналогічні товари у розмірі 40000,00 PLN, при цьому в рішенні про коригування митної вартості імпортованого позивачем автомобіля, митна вартість автомобіля визначена в розмірі - 34 958,13 PLN.

Щодо взяття за основу контролюючим органом при визначенні митної вартості ВМД від 16.01.2020 №UA100060/2020/301142, за якою випущений у вільний обіг схожий напівпричіп марки SPITZER, модель SF24, тип: напівпричіп-цистерна для перевезення сипучих вантажів, ідентифікаційний номер: 1193792, календарний рік виготовлення - 1993, то суд вважає за необхідне наголосити про те, що згідно чинного законодавства України відомості, які містяться в ЄАІС, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень, та жодним чином не можуть слугувати визначальним фактором під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювалися цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР).

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань щодо умов поставки, комерційних умов тощо.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24 січня 2019 року у справі №820/636/17 зауважив, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України (яка використовувалася відповідачем під час визначення митної вартості транспортного засобу), оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДПС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (Постанови від 21.02.2018 року по справі №820/17417/14, від 04.09.2018 року по справі №818/1186/17).

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що транспортний засіб, що розмитнювався позивачем згідно митної декларації №UA401160/2020/016943 від 25.06.2020 за своїми характеристиками є більш наближеним до транспортного засобу, зазначеного в митній декларації №UA401160/2020/018398 від 08.07.2020 в той час коли транспортний засіб зазначений від 16.01.2020 №UA100060/2020/301142 є менш наближеним за своїми характеристиками до транспортного засобу, зазначеного в митній декларації №UA401160/2020/018398 від 08.07.2020, зокрема - рік виготовлення.

Також, суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 року у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у ч.2 ст.53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

При цьому, відповідачем не наведено доказів та обґрунтування причин неприйняття до уваги даних, що містяться в митній декларації №UA401160/2020/016943 від 25.06.2020, а також не наведено обґрунтувань взяття за основу митної декларації від 16.01.2020 №UA100060/2020/301142, оскільки митна вартість задекларованою товару за вказаною декларацією відрізняться від митної вартості зазначеної в рішенні про коригування митної вартості.

В матеріалах справи міститься висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 08 липня 2020 року № 239, копія якого надавалася разом із додатковими документами до Подільської митниці Держмитслужби. Згідно вказаного висновку експерта, вартість транспортного засобу є значно меншою від визначеної митним органом. Вказаний висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 08 липня 2020 року є дійсним та не скасованим, в судовому порядку не дійсним не визнавався. В той же час, відповідач не довів формування та числове обґрунтування митної вартості товару, зазначеної у рішенні про коригування.

Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 10.06.2020 у справі №1.380.2019.004752, колегія суддів відхиляє, оскільки обставини у справі №1.380.2019.004752 не є аналогічними обставинам у даному позовному провадженні.

З приводу тверджень відповідача про можливе здійснення страхування, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Стосовно переліку документів, визначених в пунктах 7-8 частини 2 статті 53 Митного кодексу України (страхові документи), то такі документи не стосуються спірних правовідносин, оскільки згідно законодавства України подання останніх під час декларування транспортного засобу є правом декларанта, а не обов`язком.

Також, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару, висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Будь-яких доказів того, що ціна імпортованого транспортного засобу є недостовірною, або що позивач поніс додаткові витрати у зв`язку з придбанням імпортованого транспортного засобу, що не зазначені у наданих позивачем документах, відповідач до матеріалів справи суду не надав.

При цьому, посилання відповідача про не зазначення вартості страхування є лише припущенням, та таким, що не може достовірно свідчити про таку обставину. У постанові Верховного Суду від 13.02.2018 по справі № 803/1112/17 вказано, що у разі, якщо митниця стверджує, що страхування все-таки здійснювалося (а значить витрати на страхування включаються до митної вартості), то митниця повинна довести наявність цього факту. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого автомобіля ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Зазначені обставини спростовують висновки митного органу щодо сумнівів у визначеній митній вартості товару.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401160/2020/00544 від 08.07.2020 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA401000/2020/000028/2 від 08.07.2020 підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з Подільської митниці Держмитслужби надміру сплачених митних платежів в сумі 30 708,66 грн., то слід погодитися із судом першої інстанції про те, що такі підлягають задоволенню, оскільки згідно митної декларації, що міститься в матеріалах справи №UA401160/2020/018398 від 08.07.2020, позивачем відповідно до ст.55 Митного кодексу України, було сплачено гарантійні платежі та випущено товар у вільний обіг під гарантії. Вказане підтверджується графою 47 «Нарахування платежів» митної декларації від 08.07.2020 р., де зазначено про сплату гарантійного платежу з податку на додану вартість у сумі 30 708,66 грн. - код сплати 55. Вказане не заперечується та не спростовується і відповідачем.

В той же час, оскільки судом встановлено протиправність рішення про коригування митної вартості, тому гарантійний платіж з податку на додану вартість у розмірі 30 708,66 грн. (гарантійний код платежу 55) є надмірно сплаченим митним платежем та підлягає поверненню на користь позивача.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При цьому, судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Подільської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 грудня 2021 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Ватаманюк Р.В. Драчук Т. О.