Справа № 320/16200/21
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
20 грудня 2021 року м. Київ № 320/16200/21
Суддя Київського окружного адміністративного суду Колеснікова І.С., ознайомившись з позовною заявою
ОСОБА_1
до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И В:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а саме: щодо ненарахування та невиплати військовою прокуратурою Центрального регіону України, а з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_1 підйомної допомоги у розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку з прийняттям 30.01.2015 на військову службу із запасу і призначення на посаду офіцерського складу та переїздом до місця служби, згідно з пунктом 3.1 «Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги», затвердженої наказом Міністра оборони України від 22.10.2001 №370 та зобов`язання вчинити певні дії, а саме: нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу у розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку з прийняттям 30.01.2015 на військову службу із запасу і призначення на посаду офіцерського складу та переїздом до місця служби, згідно з пунктом 3.1 «Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги», затвердженої наказом Міністра оборони України від 22.10.2001 №370; визнання протиправною бездіяльность суб`єкта владних повноважень, а саме: щодо ненарахування та невиплати військовою прокуратурою Центрального регіону України, а з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_1 підйомної допомоги у розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку з призначенням на посаду заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону 12.06.2015 та переїздом до нового місця служби, згідно з пунктом 1 «Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги», затвердженої наказом Міністра оборони України від 22.10.2001 №370 та зобов`язання вчинити певні дії, а саме: нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу у розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку з призначенням на посаду заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону 12.06.2015 та переїздом до нового місця служби, згідно з пунктом 1 «Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги», затвердженої наказом Міністра оборони України від 22.10.2001 №370; визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а саме: щодо ненарахування та невиплати військовою прокуратурою Центрального регіону України, а з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_1 підйомної допомоги у розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку з призначенням 03.01.2019 на посаду прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням військової прокуратури Центрального регіону України та переїздом за новим місцем служби, згідно з пунктом 2.1 «Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям військових прокуратур та членам їх сімей підйомної допомоги», яка затверджена наказом Генерального прокурора України від 09.07.2015 №92 та зобов`язання вчинити певні дії, а саме: нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу у розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку з призначенням 03.01.2019 на посаду прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням військової прокуратури Центрального регіону України та переїздом до нового місця служби, згідно з пунктом 2.1 «Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям військових прокуратур та членам їх сімей підйомної допомоги», яка затверджена наказом Генерального прокурора України від 09.07.2015 №92; визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а саме: щодо ненарахування та невиплати військовою прокуратурою Центрального регіону України, а з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення за 2016 рік відповідно до вимог статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та зобов`язання вчинити певні дії, а саме: нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між отриманою грошовою допомогою на оздоровлення за 2016 рік та належною грошовою допомогою на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення, згідно положень статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень а саме: щодо ненарахування та невиплати військовою прокуратурою Центрального регіону України, а з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_1 за період з 05.01.2016 по 25.07.2016 надбавки за вислугу років у розмірі 30 відсотків від посадового окладу та період з 26.07.2016 по 28.02.2018 надбавки за вислугу років у розмірі 35 відсотків від посадового окладу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» згідно додатку 29, та зобов`язати вчинити певні дії, а саме: нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між отриманою надбавкою за вислугу років у розмірі 25 відсотків від посадового окладу та належною надбавкою за вислугою років у розмірі 30 відсотків від посадового окладу за період з 05.01.2016 по 25.07.2016 та отриманою надбавкою у розмірі 30 відсотків від посадового окладу та належною надбавкою за вислугою років у розмірі 35 відсотків від посадового окладу за період з 26.07.2016 по 28.02.2018, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» згідно додатку 29.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 в адміністративній справі №320/16200/21 задоволено заяву судді Журавля В.О. про самовідвід, справу передано до відділу діловодства суду для визначення складу суду у відповідності до частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 10.12.2021, адміністративну справу №320/16200/21 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Колесніковій І.С.
Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу (пункт 3); позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними) (пункт 5).
Згідно статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина шоста).
Як убачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем вказаних вимог не дотримано.
Так, відповідно до статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина перша). Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга). Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята).
Зі змісту позовної заяви убачається, що спірні відносини стосуються, зокрема, нарахування та виплати позивачу підйомної допомоги в зв`язку із призначенням його на військову службу та в зв`язку із переїздом позивача до нового місця служби.
При цьому у позовній заяві позивачем зазначено про непоширення на спірні відносини будь-якого строку звернення до суду, оскільки приписами статті 233 Кодексу законів про працю України визначено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Так, відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Втім, згідно приписів частини третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Верховним Судом неодноразово, зокрема, в постановах від 28.11.2019 у справі №802/1470/16-а, від 04.03.2020 у справі №802/1854/17-а, від 05.03.2020 у справі №802/689/16-а, від 18.03.2020 у справі №810/3476/16 зазначалося, що аналіз вимог статей 9, 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» свідчить, що підйомна допомога не входить до складу грошового забезпечення військовослужбовця, а є самостійним видом допомоги, яка виплачується за певних умов при переїзді військовослужбовців на нове місце військової служби в інший населений пункт.
Таким чином, підйомна допомога не є грошовим забезпеченням військовослужбовця, що обумовлює відсутність підстав для застосування до спірних відносин положень трудового законодавства, якими визначено право працівника на звернення до суду з позовом у разі порушення законодавства про оплату праці без обмеження будь-яким строком.
При цьому суд зауважує, що Інструкцією про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженою наказом Міністерства оборони від 22.10.2001 №370, окремо не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку із невиплатою підйомної допомоги.
Водночас, як зазначалось вище, приписами частини третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за відсутності спеціального регулювання застосовуються відповідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.
Відтак, оскільки правовідносини, які виникають під час проходження військовослужбовцем військової служби відносяться до публічної служби, при визначенні строку звернення до суду з даним позовом підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Отже, позивач повинен був звернутися до суду з цим позовом в частині позовних вимог щодо виплати йому підйомної допомоги у місячний строк з дня, коли дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Аналогічну за змістом правову позицію у подібних відносинах висловлено Верховним Судом у своїх постановах від 04.12.2019 у справі №815/2681/17 та від 22.01.2020 у справі №620/1982/19.
Відповідно до пункту 1 Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженої наказом Міністерства оборони від 22.10.2001 №370, яка була чинною на час проходження позивачем військової служби, особам офіцерського складу, прапорщикам (мічманам) та військовослужбовцям рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що переїхали до нового місця служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посади або зміною постійної дислокації військової частини (підрозділу) до місця постійної дислокації військової частини або підрозділу зі зміною місця проживання, виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення.
З 30.03.2018 року Інструкція №370 втратила чинність у зв`язку із прийняттям Міністерством оборони України наказу від 05.02.3018 №45, яким також затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.02.2018 року за №247/31699.
Відповідно до пункту 2 Порядку №45, право на отримання підйомної допомоги і добових для військовослужбовців виникає на дату прийняття військовослужбовцем посади та справ для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду.
За приписами пункту 13 Порядку №45 виплата підйомної допомоги та добових здійснюється, якщо звернення щодо їх отримання надійшли протягом трьох років із дня виникнення права на їх отримання.
Оскільки, за твердженнями позивача, він набув право на отримання такої допомоги ще у 2015 році, а до суду з даним позовом звернувся у листопаді 2021 року, позивачем пропущено місячний строк звернення з даним позовом до суду.
При цьому враховуючи звернення позивача до керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону із заявою від 04.11.2021 про виплату йому, зокрема, підйомної допомоги за 2015 рік поза межами передбаченого Порядком №45 трьохрічного строку, позивач також втратив право на отримання такої допомоги.
Частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху.
Частиною 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись статтями 122, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, залишити без руху.
2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви на усунення недоліків позовної заяви із посиланням на номер цієї справи, до якої слід додати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з наведенням поважних підстав для поновлення строку звернення до суду та наданням відповідних доказів на підтвердження таких підстав.
3. Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення ним у встановлений судом спосіб і строк недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, позовну заяву буде повернуто відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
4. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.
Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Колеснікова І.С.