Справа № 237/3561/21
Суддя: Ліпчанський С. М.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 237/3561/21
Номер провадження 2-а/237/55/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.21 м. Курахове

Мар?їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі Бахтіяровій Н. В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Курахове позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Донецькій області капрала поліції Ціренщиков С. С. про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову поліцейського УПП в Донецькій області капрала поліції Ціренщикова Сергія Сергійовича Серія ЕАО № 4765662 від 13.09.2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, визнання дій поліцейського протиправними та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позову зазначає, що 13.09.2021 року поліцейським УПП в Донецькій області Ціренщиковим С. С. було складено постану про адміністративне правопорушення ЕАО № 4765662 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до оскаржуваної постанови, позивач 13.09.2021 року у 09 год. 40 хв. у м. Маріуполь по пр. Карпова 190/200, керуючи автомобілем КІА SPORTAGE д/н НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 73 км/год., чим порушив п.п.12.4 ПДР України та встановлену швидкість більше ніж на 22 км/год. Вимір здійснено приладом «TRUCAM LTI 20/20 TC 000788». Позивач вважає постанову незаконною та необґрунтованою та зазначив, що її винесено з порушенням чинного законодавства, оскільки при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку, визначеному ЗУ «Про національну поліцію» (стаціонарно вмонтованим способом), ручне вимірювання швидкості автоматичної фото- і відео фіксації для вимірювання і фіксації швидкості суперечить приписам ст.. 40 ЗУ «Про національну поліцію». Крім того, контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється тільки в місцях, які об лаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак «5.70»), оскільки вказане обумовлено ч. 2 ст. 40 закону, згідно якого інформація про вмонтовану/розмішену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксації повинна бути розміщена на видному місці.

Ухвалою Мар?їнського районного суду Донецької області від 16.11.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача, поліцейської роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Ціренщикова Сергія Сергійовича надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що в задоволені позову слід відмовити оскільки вважає, що позов є безпідставним та необґрунтованим. Лазерний вимірювач швидкості TruCAMLTI20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкості режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. 13.09.2021 року екіпажам «Чайка» за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI ІІ 20/20 (серійний номер ТС008373) було було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу КІА Sportage з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 73 км/год., при цьому перевищив встановлення обмеження швидкості на 23 км./год., чим порушив п. 12.4 ПДР України, після чого на підставі ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» транспортний засіб було зупинено поліцейським,було винесено поставу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122КУпАП. Рух транспортного засобу підтверджується відеофіксацією, виготовленою приладом TruCAM. TruCAM на законних підставах було ввезено в Україну, введено в експлуатацію та зареєстровано в Державному реєстрі заборон та обмежень в його експлуатації законодавством непередбачено. Тому, відповідач вважає, що при винесенні постанови не були порушені норми матеріального та процесуального права, постанова є законною та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 5ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що поліцейським роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Ціренщиковим Сергієм Сергійовичем складено постанову серія ЕАО 4765662 від 13.09.2021 року, відповідно до якої 13.09.2021 року у 09 год. 40 хв. у м. Маріуполь по пр. Карпова 190/200, ОСОБА_1 керуючи автомобілем КІА SPORTAGE д/н НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 73 км/год., чим порушив п.п.12.4 ПДР України та встановлену швидкість більше ніж на 23 км/год. (дозволена швидкість не більше 50 км/год.).

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 12.4Правил дорожньогоруху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення у справі, що розглядається, слід встановити, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом КІА SPORTAGE д/н НОМЕР_1 , в м. Маріуполь по пр. Карпова 190/200, рухався зі швидкістю 73 км/год., перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 23 км/год.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Позивач в своїй позовній заяві вказує на відсутність буд-яких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими статтею 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків,показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

З доданих відповідачем до відзиву фотокартки та відеозапису неможливо ідентифікувати марку та номерний знак транспортного засобу зафіксованого приладом TruCAM з транспортним засобом, зазначеного в оскаржуваній постанові. Інших доказів, які б підтверджували факт перевищення позивачем швидкості руху на 23 км/год. в межах населенного пункту Маріуполь, відповідачем не надано.

За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність доказів вчинення адміністративного правопорушення, правову конструкцію диспозиції адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність існування в діях позивача порушень Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим вбачається правові підстави для скасування постанови серії ЕАО 4765662 від 13.09.2021 року. Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7). З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені судом матеріали справи, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАО №4765662 від 13.09.2021 року, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 77, 205, 229, 241-246, 255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серія ЕАО № 4765662 від 13.09.2021 року, винесену поліцейським роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Ціренщиковим Сергієм Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя С. М. Ліпчанський