Справа № 520/9229/21
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 р. Справа № 520/9229/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 р. (ухвалене суддею Горшкова О.О.) по справі № 520/9229/21 за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури, Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення невиплаченої частини заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської обласної прокуратури, Кабінету Міністрів України, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині не виконання зобов`язань, передбачених п. 13 Розділу XII "Перехідні положення" Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. №1697 -VII та п.3 "Прикінцевих положень" Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" № 79-VІІІ від 28.12.2014 р. з приводу не приведення своїх нормативно - правових актів та не приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цими Законами; не внесення на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цими Законами України, не забезпечення перегляду і скасування міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів, що суперечать цьому Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", що призвело до невиплати Харківською обласною прокуратурою за період роботи з 15.07.2015 р. по 26.03.2020 р. ОСОБА_1 належну заробітну плату, з урахуванням посадового окладу, визначеного ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VІІ, чим заподіяно матеріальних збитків у сумі 1529370,15 грн.; визнати протиправною бездіяльність в діях Харківської обласної прокуратури щодо не нарахування та невиплати прокурору відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_1 заробітної плати за період роботи з 27.03.2020 р. по 19.08.2020 р., з урахуванням посадового окладу, визначеного приписами ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VІІ, чим заподіяно матеріальних збитків у сумі 214139,75 грн.; зобов`язати Харківську обласну прокуратуру здійснити перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи з 15.07.2015 р. по 19.08.2020 р., відповідно до вимог ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. №1697-VІІ; стягнути з Держави України в особі Харківської обласної прокуратури та Кабінету Міністрів України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду - грошові кошти, у вигляді невиплаченої частини належної заробітної плати, з урахуванням посадового окладу, визначеного ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VІІ за період роботи з 15.07.2015 р. по 19.08.2020 р. у сумі 1743509,9 грн., які складають різницю між отриманою заробітною платою за цей період.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 р. позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії Харківської обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 частини заробітної плати у вигляді посадового окладу, визначеного за ч. 3 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", за період з 27.03.2020 р. по 19.08.2020 р.; зобов`язано Харківську обласну прокуратуру здійснити перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за період з 27.03.2020 р. по 19.08.2020 р., включно, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного статтею 81 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII, та виплатити різницю недоотриманої суми заробітної плати з відрахуванням податків та обов`язкових платежів; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України Про прокуратуру", Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідач, Кабінет Міністрів України, подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін в частині відмови у задоволенні позову відносно Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 13.05.2008 р. по 20.08.2020 р. працював в органах прокуратури Харківської області, а саме: з 13.05.2008 р. по 08.07.2009 р. - помічник Первомайського міжрайонного прокурора Харківської області; з 08.07.2009 р. по 14.12.2009 р. - помічник прокурора Ленінського району м. Харкова; з 14.12.2009 р. по 06.04.2010 р. - слідчий прокуратури Ленінського району м. Харкова; з 06.04.2010 р. по 14.09.2011 р. - прокурор відділу участі прокурорів у кримінальному судочинстві управління підтримання державного обвинувачення прокуратури Харківської області; з 29.11.2011 р. по 25.04.2013 р. - прокурор відділу організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді управління організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді прокуратури Харківської області; з 25.04.2013 р. по 14.07.2015 р. - старший прокурор відділу організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді управління організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді прокуратури Харківської області; з 14.07.2015 р. по 19.08.2015 р. - старший прокурор прокуратури Ленінського району м. Харкова; з 19.08.2015 р. по 28.03.2019 р. - старший слідчий другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області; з 28.03.2019 р. по 14.06.2019 р. - слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області; з 14.06.2019 р. по 05.09.2019 р. - слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Харківської області; з 05.09.2019 р. по 19.08.2020 р. - прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері корупції, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область, та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Харківської області, що підтверджується наявною в матеріалах копією трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 .

Наказом прокурора Харківської області від 17.08.2020 р. № 1877к позивача звільнено з посади прокурора відділу процесуального керівництва досудових розслідуванням злочинів у сфері корупції, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, що поширює свою діяльність на Харківську область, та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Харківської області та з органів прокуратури на підставі п. 9 ч.1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру", з 19.08.2020 р.

Позивач вважаючи, що відповідач протиправно не доплатив йому заробітну плату, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Конституційного Суду України № 6-р/2020 прийнято 26.03.2020 р., у зв`язку з чим право позивача на отримання заробітної плати виникає з дня прийняття рішення Конституційним Судом України, а саме з 27.03.2020 р.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідач Харківська обласна прокуратура оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог. Отже, в межах розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції надається правова оцінка висновкам суду про задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України визначені Законом України Про прокуратуру від 14.10.2014 р. № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII).

Частиною 1 статті 81 Закону № 1697-VII встановлено, що заробітна плата прокурорів регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 Закону № 1697-VII, заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: вислугу років; виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Преміювання прокурорів здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Законом України № 113-ІХ від 19.09.2019 р. Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури (в подальшому Закон України № 113-ІХ, який набрав чинності 25.09.2019 р., запроваджено реформування системи органів прокуратури та внесено зміни до Закону України Про прокуратуру 1697-VІІ від 14.10.2014 р., зокрема, замість системи органів прокуратури, яка складається з Генеральної прокуратури України, регіональних та місцевих прокуратур, після проведення атестації прокурорів передбачено побудову нової структури: Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратур (ст. 7 Закону № 1697-VІІ).

Пунктом 66 вказаного Закону № 113-ІХ частину 3 статті 81 Закону № 1697-VІІ викладено в такій редакції: Посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ, до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури. Після початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур забезпечення виконання функцій прокуратури призначеними до них прокурорами здійснюється з дотриманням вимог законодавства України та особливостей, визначених Генеральним прокурором. За прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Пунктом 7 Прикінцевих і перехідних положень Закону України № 113-ІХ встановлено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у регіональних прокуратурах чи місцевих прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в обласних прокуратурах чи окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Таким чином, починаючи з 25.09.2019 р. (дата набрання чинності Закону № 113-ІХ), отримання прокурорами посадового окладу у розмірі, встановленому ст. 81 Закону № 1697-VІІ, пов`язано з набуттям ними статусу прокурорів окружної прокуратури, чому в свою чергу мало передувати переведення до таких окружних прокуратур, після проходження відповідної атестації.

Крім того, проведення атестації прокурорів визначено на законодавчому рівні як умова реформування органів прокуратури, що стосувалась зокрема усіх без винятку прокурорів, які мали бажання продовжувати працювати у органах прокуратури.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що оплата праці прокурорів, які до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури відповідно, працювали в Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах або військових прокуратурах, здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури, якою на час виникнення спірних відносин була постанова Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 р. Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури із урахуванням відповідних змін, внесених постановами Кабінету Міністрів України № 763 від 30.09.2015 р. та № 1013 від 09.12.2015 р.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Закон України № 113-ІХ є чинним, неконституційним не визнавався, а тому підлягає застосуванню в спірних відносинах.

Судовим розглядом встановлено, що позивача звільнено з посади прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері корупції, яке слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область, та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Харківської області.

Доказів прийняття рішення про успішне проходження атестації позивачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано.

Водночас ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, що діяла в період з 26.03.2020 р. не містить в собі положень, які б визначали розмір посадового окладу для працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур.

Відповідно, з відновленням дії ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» правове становище позивача залишилося незмінним.

Єдиною нормою закону, яка регулює питання оплати праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур є абз. 3 п. 3 розділу II «Прикінцеві і перехідні» положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», який, свою чергу, передбачає, що оплата праці таких працівників здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Отже, у період з 26.03.2020 р. відповідач під час нарахування і виплати позивачу заробітної плати та інших виплат, керувався постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. № 505 Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури .

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції прийнято помилкове рішення в частині задоволених позовних вимог, оскільки відповідач діяв правомірно та відповідно до вимог абз. 3 п. 3 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» та не порушив право позивача на оплату праці.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. ст. 315, ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає необхідним скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 р. в частині задоволених позовних вимог та прийняти постанову, якою відмовити в цій частині задоволення позову ОСОБА_1 , в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 р. по справі № 520/9229/21 в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Харківської обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 частини заробітної плати у вигляді посадового окладу, визначеного за ч. 3 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", за період з 27.03.2020 р. по 19.08.2020 р. та зобов`язання Харківської обласної прокуратури здійснити перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за період з 27.03.2020 р. по 19.08.2020 р., включно, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного статтею 81 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII, та виплатити різницю недоотриманої суми заробітної плати, з відрахуванням податків та обов`язкових платежів, скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні цих позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 р. по справі № 520/9229/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич Я.В. П`янова