Справа № 200/1076/21-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року справа №200/1076/21-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року (повне судове рішення складено 02 липня 2021 року у м. Слов`янську) у справі № 200/1076/21-а (суддя в І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Нікітін Дмитро Олександрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначив, що позивач перебуває на обліку в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Станом на день звернення із цим позовом до суду у відповідача наявна перед ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат належних позивачу в сумі 506 711 гривень 68 копійок, яка виникла через протиправність дій та бездіяльність відповідача і прийняття ним незаконних рішень і яка, як зазначає відповідач у своїй відповіді, не виплачується ним позивачу через те, що така доплата не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування.

У зв`язку з наведеним, представник позивача просив:

- визнати протиправною бездіяльність Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо виплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії;

- стягнути з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 заборгованість з невиплаченої пенсії в сумі 506 711 гривень 68 копійок.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо виплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії;

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість з невиплаченої пенсії в сумі 506 711 гривень 68 копійок.

Також слід зазначити, що ухвалою апеляційного суду від 16 вересня 2021 року замінено відповідача у справі № 200/1076/21-а Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідач, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при прийнятті рішення судом першої інстанції не прийнято до уваги, що на підставі рішення № 200/12482/18-а від 08.01.2019 Управлінням прийнято рішення про нарахування позивачу пенсії з 01.03.2018.

Починаючи з травня 2019 року нарахування та виплата поточної пенсії проводиться шляхом включення до сформованої відомості на виплату місячного розміру пенсії на поточний рахунок позивача, відкритий в АТ «ОЩАДБАНК».

Невиконання судового рішення в частині виплат грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18). Таким чином, стягнення зазначеної вище суми іншим судовим рішенням є подвійною відповідальністю за одне й те ж саме зобов`язання, що відповідно до положень Конституції України є недопустимим. Спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом у справі № 200/12482/18-а та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України сер. НОМЕР_2 , що виданий 27 грудня 2001 року. Перебуває на обліку в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», як внутрішньо переміщена особа, що сторонами не оспорюється.

05.12.2019 позивач надіслав на адресу відповідача заяву, в якій просив повідомити його, крім іншого про причини невиплати йому пенсії за період з 01.03.2016 по 31.07.2018.

Рішенням суду від 08 січня 2019 року по справі № 200/12482/18-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправною бездіяльність Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати пенсії за період з 01 березня 2018 року по 31 липня 2018 року.

Визнано протиправною бездіяльність Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати пенсії з 01 вересня 2018 року.

Зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 заборгованість по пенсії за період з березня 2018 року по липень 2018 року.

Зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити пенсійні виплати позивачу та виплатити заборгованість з 01 вересня 2018 року.

Вищезазначене рішення набуло законної сили 09 лютого 2019 року.

Рішенням суду від 19.10.2020 по адміністративній справі № 200/8523/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області №16 від 09.07.2019 про перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у відповідності до абз.2 п. 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (№ 1402-VIII у редакції, яка діяла на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший від 05.08.2018) на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 17.10.2019 № 3.14-14/26/2019

Вищезазначене рішення набуло законної сили 14.12.2020.

Відповідно до листа Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 13.08.2020 № 054-02-8/8077 у відповідь на адвокатський запит № 08/20-1 від 06.08.2020 стосовно пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке призначене з 29.10.2019 року відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», як внутрішньо переміщена особа. Згідно даних електронної пенсійної справи первинно з 28.10.2009 управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька Донецької області ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

02.11.2017 ОСОБА_1 звернулась до управління з заявою про запит пенсійної справи з Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі та подальшої виплати пенсії за адресою фактичного проживання згідно із довідкою ВПО № від 28.11.2016. Рішенням Комісії Бахмутської міської ради № 74 від 21.11.2017 місце фактичного проживання було підтверджено. Пенсійна справа взята на облік 01.02.2018 і на поточний рахунок, який відкрито в АТ «Ощадбанк», була зарахована пенсія за віком за період з 01.10.2017 по 28.02.2018. На підставі списків, які були отримані 13.02.2018 в порядку обміну інформацією з управлінням праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, виплату пенсії ОСОБА_1 було призупинено з 01.03.2018 до з`ясування місця фактичного проживання. 30.03.2018 ОСОБА_1 звернулась до управління з заявою про поновлення виплати пенсії. Рішенням Комісії Бахмутської міської ради від 17.04.2018 № 95 місце фактичного проживання було підтверджено.

В серпні 2018 року на поточний рахунок, який відкрито в АТ «Ощадбанк», була зарахована пенсія за період з 01.08.2018 по 31.08.2018. Управлінням було проведено розрахунок пенсії за період з 01.03.2018 по 31.07.2018. Стосовно ОСОБА_1 у вересні 2018 року була одержана інформація з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, щодо тривалої відсутності за фактичним місцем перебування/проживання як внутрішньо переміщеної особи. На підставі вище вказаної інформації, було встановлено, що ОСОБА_1 має останню відмітку про перетин пункту пропуску у напрямку «виїзд» більше року до дати перевірки. Виплату пенсії було призупинено з 01.09.2018 до з`ясування місця фактичного проживання. За відновленням виплати пенсії ОСОБА_2 до управління не зверталась. 23.01.2019 до управління надійшла копія рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.01.2019 по справі № 200/12482/18-а, яке не набуло законної сили. Юридичним відділом управління щоденно проводиться моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень. Після внесення інформації про набрання рішенням законної сили, документ передається до опрацювання. Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень рішення суду набуло законної сили 09.02.2019. Суд зобов`язав управління виплатити ОСОБА_1 заборгованість по пенсії за період з березня 2018 року по липень 2018 року. Суд зобов`язав управління поновити пенсійні виплати ОСОБА_1 та виплатити заборгованість з 01 вересня 2018 року. Управлінням означене рішення суду виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та нормативно-правового поля. В травні 2019 року на поточний рахунок, який відкрито в АТ «Ощадбанк», була зарахована пенсія за період з 01.05.2019 по 31.05.2019. В подальшому пенсія виплачується кожного місяця. Управлінням проведено розрахунок пенсії за період з 01.03.2018 по 31.07.2018 та з 01.09.2018 по 30.04.2019. Доплата за рішенням суду за період з 01.03.2018 по 31.07.2018 та з 01.09.2018 по 30.04.2019, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.

Відповідно до листа Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 13.08.2020 № 054-02-8/8128 у відповідь на адвокатські запити № 08/20-2, № 08/20-3 від 06.08.2020 стосовно виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , зокрема зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», як внутрішньо переміщена особа. Згідно даних електронної пенсійної справи первинно з 28.10.2009 управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька Донецької області ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки, 29.10.2019 до заяви про переведення з одного виду пенсії на інший ОСОБА_1 не були долучені результати кваліфікаційного оцінювання, тому перерахунок було проведено відповідно до абзацу 2 пункту 25 «Прикінцевих положень» Закону № 1402-VIII. Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці було обчислено з 29.10.2019 із суддівської винагороди в розмірі 80 % і його розмір складав 121 714,56 грн. (152 143,20 грн. х 80%). В грудні 2019 року ОСОБА_1 на поточний рахунок, який відкрито в АТ «Ощадбанк», було зараховано щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці за період з 01.12.2019 по 31.12.2019 в розмірі 121 714,56 грн. В подальшому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці виплачується кожного місяця. При перевірці пенсійної справи ОСОБА_1 було з`ясовано, що згідно результатів кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді судді 28.03.2018 кваліфікаційною комісією суддів України ухвалено рішення, що ОСОБА_1 відповідає займаній посаді. Розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці приведено у відповідність до норм частини 3 статті 142 Закону № 1402-VIII. Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці перераховано з 01.08.2020 із суддівської винагороди в розмірі 50 % і його розмір складає 76 071,60 грн. (152 143,20 грн. х 50%). В серпні 2020 ОСОБА_1 на поточний рахунок, який відкрито в АТ «Ощадбанк», зараховано щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці за період з 01.08.2020 по 31.08.2020 в розмірі 76 071,60 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно із положеннями частин 1 та 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15, від 21 грудня 2020 року у справі № 440/1810/19, від 03 квітня 2019 року по справі № 820/4261/18.

Аналіз предмету позову у справі, яка розглядається, свідчить, що фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами стала незгода позивача із бездіяльністю відповідача під час виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 року у справі № 200/12482/18-а та від 19.10.2020 по справі № 200/8523/20-а.

Так, саме на виконання рішення суду у справі № 200/12482/18-а Управлінням виконано розрахунок суми пенсії за період з 01.03.2018 по 31.08.2018 та з 01.09.2018 по 30.04.2019, яка складає 121 799,33 грн (а.с.53).

Також, саме на виконання рішення суду у справі № 200/8523/20-а Управлінням виконано розрахунок різниці суми довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.10.2019 по 30.11.2019, яка складає 121 827,89 грн, та за період з 01.08.2020 по 31.01.2021, яка складає 273 857,76 грн. Загальна сума складає 517 484,98 грн (а.с.54).

Ця сума (трохи менша) фактично є предметом позову в нинішній справі.

Отже, позов, заявлений позивачем, виник на стадії виконання судового рішення, а спірні відносини у цьому випадку є пов`язаними (похідними) з неналежним виконанням судового рішення, і не є самостійними позовними вимогами, тобто безпосередньо пов`язані з предметом і підставою позову, за якими вже є постановлене судове рішення по суті позовних вимог.

Суд звертає увагу, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту - визнання протиправними дії відповідача та стягнення заборгованості з виплати пенсії за спірний період - є одним із способів виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду від 08 січня 2019 року у справі № 200/12482/18-а та від 19.10.2020 по справі № 200/8523/20-а.

Отже, в цьому випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а, від 06 лютого 2019 року у справі № 816/2016/17.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст.382,383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, суд вбачає наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду судів у інших провадженнях, проте, на стадії виконання таких судових рішень.

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Вищевикладене обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про закриття провадження у справі.

При цьому клопотання представника позивача про закриття апеляційного провадження в справі не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

На його обґрунтування зазначається про відсутність процесуального правонаступництва Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, та відповідно, відсутності у підписанта апеляційної скарги (начальника Головного управління Наталії Рад) на це повноважень.

При цьому стверджується, що Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а записи в ньому щодо цього управління не містять відомостей про правонаступника, його ж керівником в реєстрі зазначено ліквідатора Гривко Н.О.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року, серед іншого, замінено відповідача у цій справі - Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Наталія Рад є повноважним представником заміненого відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, що підтверджено і витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Підставою для заміни відповідача слугувала постанова Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 925, згідно якої Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Так, відповідно до п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 р. № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з п.7 цього ж Положення, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 р. N 1074, визначає механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - органи виконавчої влади) та їх територіальних органів.

Відповідно до п. 7 цього Порядку майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом.

Представником відповідача 21.12.2021 надано копію передавального акта від 10 серпня 2021 року, затвердженого в.о. Голови правління Пенсійного фонду України.

Отже, в задоволенні клопотання представника позивача про закриття апеляційного провадження в справі слід відмовити.

Необхідність заміни органу пенсійного фонду за постановою КМУ № 925 висловлена і в постанові Верховного Суду від 17.12.2021 в справі № 431/2929/17.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою, наявні підстави для його поновлення.

Так, відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року в цій справі, його повний текст виготовлено 02 липня 2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року отримано відповідачем 07 липня 2021 року (а.с.76).

Згідно ч.2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подана 05.08.2021 (а.с.77).

Керуючись статтями 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача про закриття апеляційного провадження в справі відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у справі № 200/1076/21-а скасувати.

Закрити провадження у справі 200/1076/21-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Донецької області.

Повне судове рішення 21 грудня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук