Справа № 640/16874/20
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: суддів Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Романович І.І., за участі представника відповідача-1 Золотухіної Г.О., представників відповідача-2 Скрипника О.О., Гошука В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

23.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національної поліції України, в якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (також - ДПП НПУ) від 16.05.2020 №918 «Про призначення та проведення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» в частині щодо старшого лейтенанта ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ ДПП НПУ від 05.06.2020 №355 «Про застосування до працівників батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень» в частині щодо притягнення старшого лейтенанта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із поліції; визнати протиправним та скасувати наказ ДПП НПУ від 23.06.2020 №439 о/с «Про особовий склад» в частині звільнення старшого лейтенанта ОСОБА_1 із служби в поліції; поновити старшого лейтенанта ОСОБА_1 на службі в поліції в ДПП НПУ на посаді інспектора взводу №3 роти №2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції; стягнути з Національної поліції України на користь старшого лейтенанта ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23.06.2020 по день поновлення на посаді; стягнути з Національної поліції України на користь старшого лейтенанта ОСОБА_1 5000грн. моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що спірний наказ про його звільнення підлягає скасування через те, що не було законних підстав для проведення службової перевірки, і при вирішенні питання щодо притягнення до відповідальності було застосовано саме тяжке дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, що не є співмірним з огляду на відсутність негативних наслідків після дисциплінарного проступку позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2020 у якості другого відповідача судом було залучено Департамент патрульної поліції Національної поліції України (також - ДПП НПУ, відповідач 2).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2021 позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції від 23.06.2020 №355 «Про застосування до працівників батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень» в частині, що стосується ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції від 23.06.2020 №439 о/с «Про особовий склад» в частині, що стосується ОСОБА_1 ; зобов`язано Департамент патрульної поліції поновити позивача на посаді інспектора взводу №3 роти №2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції; стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 24.06.2020 по 13.09.2021, у розмірі 126 781,92 грн. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. Рішення суду в частині поновлення на посаді та в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 12 636,66 грн. допущено до негайного виконання.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції зазначив, що фактично висновок службового розслідування зводиться до вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який полягає у порушенні службової дисципліни, тому враховуючи попередню бездоганну характеристику позивача, обраний відповідачем 2 вид стягнення у вигляді звільнення, є крайнім заходом дисциплінарного впливу без дотримання принципу пропорційності між вчиненим дисциплінарним проступком та мірою дисциплінарної відповідальності. Щодо решти позовних вимог суд першої інстанції приймаючи рішення виходив з того, що вони є похідними від основної позовної вимоги про скасування наказу щодо звільнення.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 16.05.2020 №918 «Про призначення та проведення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків», суд першої інстанції вказав, що аналіз норм законодавства свідчить, що інформація із засобів масової інформації за наявності ознак дисциплінарного проступку є окремою законодавчо передбаченою підставою для призначення службового розслідування.

Відповідач 2, подавши апеляційну скаргу, просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог, через порушення норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що в ході службового розслідування було встановлено порушення позивачем службової дисципліни, а саме: здійснив безпідставну зупинку транспортного засобу, здійснив безпідставну перевірку документів водія, не ввімкнув портативний відеореєстратор та не здійснював відеозйомку під час спілкування з громадянами, не дотримався норм етичного спілкування з громадянами (нестримне, грубе, нетактовне звернення та розмова, недотримання норм ділового мовлення, виявлення неповаги, пред`явлення необґрунтованих вимог, зокрема неможливість перебування в одному автомобілі більше 2-х осіб, та без засобів індивідуального захисту (масок та рукавичок)).

Апелянт зазначив, що вказана подія мала суспільний резонанс, і тому відповідачем було застосовано до позивача найсуворіший вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якій вказує, що рішення суду першої інстанції є правильним, і воно підлягає залишенню без змін.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2021 в частині відмовлених позовних вимог позивач не оскаржив, внаслідок чого суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

У судовому засіданні представник відповідача 1 та представники відповідача 2 підтримали доводи апеляційної скарги.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи 14.12.2021 року за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін повідомлених належним чином про слухання справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідачів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши наданий відповідачем DVD -R диск із відеозаписом з мережі Інтернет, який став підставою для проведення службової перевірки, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача 2 не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Обставини справи.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 07.11.2015 №43 о/с позивача було прийнято на службу у поліцію, і станом на час прийняття спірного наказу про звільнення займав посаду інспектора взводу №3 роти №2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 16.05.2020 №918 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу №3 роти №2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразилось у порушенні Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерством внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, що мало місце 16.05.2020, відповідно до абз. 2 п.п. 1 та 4 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, п.п. 2 та 3 розділу І, п. 1 розділу ІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, ч.ч. 1-4 ст. 14, ч.ч. 1 та 2 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, наказано провести службове розслідування та, зокрема, відсторонено на час проведення службового розслідування інспектора взводу №3 роти №2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 15.06.2020 №1144 продовжено строк проведення вказаного службового розслідування на один місяць.

За результатами службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни, у тому числі інспектором взводу №3 роти №2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразилось у порушенні ним Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерством внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, складно висновок від 19.06.2020, який затверджено начальником Департаментом патрульної поліції полковником поліції Жуковим Є., в якому зазначено, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п.п. 1-3 ч. 1 ст. 18 та ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1, п.п. 1, 3, 6, 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 №1026, абз. 7-9 та 11 п. 1 розділу ІІ та п.п. 2-4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерством внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, пп. 6 п. 1 та пп. 5 п. 2 розділу II посадової інструкції інспектора роти №2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 28.02.2019 №379, доручення керівництва батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції від 21.10.2019 № 310вн/41/31-2019 «Про порядок застосування портативних відеореєстраторів поліцейськими батальйону», згідно з п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, до інспектора взводу №3 роти №2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 запропоновано застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у поліції (т.1 а.с.135).

Зокрема, у висновку вказано, що під час службового розслідування дисциплінарною комісією було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порушення законодавства України, внаслідок зупинення 16.05.2020 о 11.45 транспортного засобу VOLKSWAGEN T4 номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , виявили неповагу до гідності громадян, вчинили дії, які підривають авторитет Національної поліції України, допустили висловлення, що порушують права людини та принижують їх честь та гідність, нестримано поводилися, не контролювали свою поведінку, почуття та емоції, не дотримувались ділового мовлення, не здійснювали фото-та відео фіксацію спілкування з громадянами.

Крім того, згідно вказаного висновку, підставою перевірки було виявлення працівниками управління моніторингу та аналітичного забезпечення Департаменту патрульної поліції 16.05.2020 під час моніторингу мережі Інтернет відеозапису на якому зафіксовано неетичне спілкування працівників патрульної поліції з громадянами, що відбувалося 16.05.2020 на стаціонарному посту «Сосновий Бір».

Наказом Департаменту патрульної поліції від 23.06.2020 №355 «Про застосування до працівників батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень» до інспектора взводу №3 роти №2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 23.06.2020 №439 о/с «Про особовий склад», відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №3 роти №2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції звільнено зі служби у поліції з 23.06.2020.

Вищенаведені обставини підтверджені належними, достатніми та допустимим доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Закон України «Про Національну поліцію» (надалі - Закон № 580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Статтею 1 Закону № 580-VIII визначено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Вимогами ст. 7 Закону №580-VIII передбачено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (частина 1 статті 8 Закону №580-VIII).

Положеннями ч. 1 ст. 59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння. У силу ст. 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно зі ст. 60 Закону №580-VIII, проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (надалі - Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження і поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Національної поліції України.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Вимогами ст. 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 (надалі - Порядок №893).

Розділ ІІ Порядку №893 врегульовує питання призначення службового розслідування.

Так, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Статтею 70 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський, щодо якого проводиться службове розслідування, може бути відсторонений від виконання службових обов`язків у порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України. Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків є тимчасовим недопущенням поліцейського до виконання обов`язків за займаною посадою. За особою, відстороненою від виконання службових обов`язків (посади), зберігаються всі види грошового забезпечення, які були їй визначені до відсторонення, крім премії. Поліцейський вважається відстороненим від виконання службових обов`язків з дня видання відповідного наказу до дня видання наказу про допуск до виконання службових обов`язків за займаною посадою.

Відповідно до вимог розділу ІІІ Порядку №893, на час проведення службового розслідування поліцейський може бути відсторонений від виконання службових обов`язків (посади) у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) здійснюється на підставі письмового наказу керівника, до повноважень якого належать призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, воно не може тривати більше строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду. Особливості відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) визначено частинами четвертою - шостою статті 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 (надалі - Правила), під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку.

Згідно з ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Вимогами ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Висновки суду.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми, можна зробити висновок, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Згідно висновку службового розслідування від 19.06.2020, позивач допустив порушення службової дисципліни, а саме: здійснив безпідставну зупинку ТЗ; здійснив безпідставну перевірку документів водія ТЗ; не ввімкнув портативний відеореєстратор та не здійснював відеозйомку під час спілкування з громадянами; не дотримався норм етичного спілкування з громадянами (нестримне, грубе, нетактовне звернення та розмова, недотримання норм ділового мовлення («ви що клоунів знайшли?»)), виявлення неповаги до їх гідності; пред`явлення громадянам вимог, які суперечать Постанові (щодо перебування в одному автомобілі більше 2-х осіб, а також без засобів індивідуального захисту (масок та рукавичок)).

Матеріалами справи підтверджено, і позивачем не заперечувався факт того, що ним як працівником поліції був зупинений 16.05.2020 о 11.45 транспортний засіб VOLKSWAGEN T4 номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , при цьому позивач в ході службового розслідування надав пояснення щодо дотримання Правил етичного поведінки.

Крім того, в ході службового розслідування були відібрані пояснення поліцейського ОСОБА_2 та поліцейського командира роти Гончарова В.О., які підтвердили пояснення ОСОБА_1 щодо дотримання останнім Правил етичної поведінки.

Проте, в матеріалах службового розслідування у наявності письмове звернення ОСОБА_4 власниці транспортного засобу VOLKSWAGEN T4 номерний знак НОМЕР_1 , яким 16.05.2020 керував ОСОБА_3 і пасажиркою якого вона була в цей день.

Згідно пояснень ОСОБА_4 поліцейські 16.05.2020 о. 11.45 зупинили їх транспортний засіб, запитали чому перебувають у автомобілі без захисних масок, і чому їх в автомобілі четверо, а не двоє осіб, що нібито дозволяється відповідно до законодавства, потім ображали, насміхались, і погрожували табельною зброєю, провокували конфлікт.

Судом апеляційної інстанції з урахуванням доводів апелянта та позивача був досліджений в судовому засіданні DVD -R диск із відеозаписом від 16.05.2020, з мережі Інтернет, саме той який став підставою для проведення відповідачем службової перевірки і який був предметом дослідження дисциплінарної комісії у сукупності з іншими матеріалами службової перевірки.

Проаналізувавши вказаний відеозапис судом встановлено, що деякі обставини наведені у зверненні ОСОБА_4 не підтверджуються зазначеним відеозаписом.

Також з`ясовано, що відеофіксація портативним відео реєстратором ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також не здійснювалась.

Отже, враховуючи вищенаведене, встановлені обставини та надані сторонами докази, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки, як правильно вказав суд першої інстанції, фактично позивач вчинив один дисциплінарний проступок, який полягав у порушенні ним 16.05.2020 службової дисципліни, яке проявилось у недотриманні Правил етичної поведінки поліцейських при спілкуванні з водієм та пасажирами транспортного засобу який був зупинений, порушення норм законів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, зокрема: здійснив безпідставну зупинку ТЗ; здійснив безпідставну перевірку документів водія ТЗ; не ввімкнув портативний відеореєстратор та не здійснював відеозйомку під час спілкування з громадянами; не дотримався норм етичного спілкування з громадянами.

Саме не ввімкнення портативного відеореєстратора та не здійснення відео зйомки під час спілкування з громадянами є основним порушенням, яке стало наслідком неможливості встановлення дійсних обставин, спростування доводів скарги ОСОБА_4 .

Проте, враховуючи попередню бездоганну характеристику позивача, на яку звернув увагу суд першої інстанції, і те, що звільнення зі служби в поліції, як вид стягнення, є крайнім заходом дисциплінарного впливу, внаслідок чого, колегія суддів погодилась з висновком суду про необхідність скасування наказу відповідача про звільнення позивача як протиправного, оскільки застосування такого стягнення є крайнім заходом, без урахування усіх обставин, на які звернув увагу суд при розгляді справи, і без дотримання принципу пропорційності між вчиненим дисциплінарним проступком та мірою дисциплінарної відповідальності.

Доводів щодо неправильності визначення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (126 781,92 грн.) апеляційна скарга відповідача не містить.

Отже, враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказів Департаменту патрульної поліції від 23.06.2020 №355 і від 23.06.2020 №439, та щодо зобов`язання Департамент патрульної поліції поновити позивача на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Доводи апелянта є такими, що не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Також, надаючи оцінку всім іншим доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Повний текст виготовлено 20.12.2021.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2021 р. - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель