Справа № 400/5788/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 р. № 400/5788/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, вул. Леніна, 1А, с. Степове, Миколаївський район, Миколаївська область, 57107,
про:визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (далі - відповідач) з вимогами:

- ініціювати проведення аудиту діяльності Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області з земельних питань та звернень громадян на підставі виявлених порушень норм чинного законодавства;

- визнати протиправною бездіяльність Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області з питання розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтованою) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності, яка розташована за межами населеного пункту на території Степівської ОТГ;

- зобов`язати Степівську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтованою) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності, яка розташована за межами населеного пункту на території Степівської ОТГ в межах земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0196.

Позивачка в обґрунтування позовної заяви зазначила, що звернувшись до відповідача з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтованою) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності, яка розташована за межами населеного пункту на території Степівської ОТГ, станом на час звернення до суду не отримала жодної належним чином оформленої відповіді (відмови або дозволу) на свою заяву. Відсутність протягом тривалого часу буд-якого рішення з боку відповідача свідчить про протиправну бездіяльність сільської ради як суб`єкта вданих повноважень, тому позовні вимоги на думку позивачки є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки про існування заяви позивача від 01.04.2021р. про надання відповідного дозволу керівництво сільської ради дізналось лише після отримання позовної заяви. Посадова особа яка прийняла заяву позивача, була призвана до військової служби, а при увільненні документи належним чином такої посадової особи не були передані. Тому неможливо говорити про протиправну бездіяльність відповідача. 08.09.2021р. заяву позивача було розглянуто та відмовлено в її задоволенні в зв`язку з тим, що на бажану земельну ділянку, яка вказана позивачем в викопіюванні, не може бути надано дозвіл на розробку проекту землеустрою. Позивачу повідомлено, що оскільки позивачем не коректно вказано бажане місце розташування земельної ділянки, слід визначити сформовану або не сформовану земельну ділянку. Крім того, відповідач у відзиві вказав, що в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0196 неможливо надано відповідний дозвіл, оскільки на такій ділянці вже надано дозволи на розроблення проектів землеустрою іншим громадянам.

У відповіді на відзив позивач підтримав позвоні вимоги просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 19.08.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

21.09.2021 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи його відсутністі, в порядку письмового провадження.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд виходить з такого.

01.04.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтованою) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності, яка розташована за межами населеного пункту на території Степівської ОТГ в межах земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0196 (а.с. 19).

Проте станом на час звернення позивачки до суду, відповідач не надав останній жодної відповіді на її заяву згідно вимог Закону України «Про звернення громадян».

Про несвоєчасне надання відповіді на заяву ОСОБА_1 відповідач не заперечував, про що вказав у відзиві на позов.

Проте, дізнавшись про заяву позивача від 01.04.2021р., відповідач розглянув її та надав відповідь від 08.09.2021р. за вих..№938/02-24, в якій повідомив позивача про відсутність підстав для надання відповідного дозволу.

Як встановлено судом, 03.09.2021 депутатами XII позачергової сесії 8 скликання були прийняті рішення №129, 128, 127, 117, якими надано дозволи на розроблення відповідних проектів землеустрою шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0196 іншим особам.

Позивач, вважаючи факт неприйняття відповідачем своєчасного рішення (надання дозволу або відмови в його наданні) щодо розгляду заяви від 01.04.2021р., протиправною бездіяльністю, звернулась до суду з даним позовом для захисту своїх прав.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Тобто, способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади з регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесією.

Нормами статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше ніж один раз на місяць.

Частинами 1, 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною 1 статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частиною 6 статті 118 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Приписами, визначеними статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Положеннями частини 7 статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі надання органом місцевого самоврядування відмови особі у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою обов`язковим є зазначення конкретної підстави для такої відмови, що визначені у ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави суду дійти висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що відмова викладена у листі відповідача від 08.09.2021 щодо розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не містить, визначених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та вмотивованої відмови у його наданні.

Як вбачається із зазначеного листа, підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства слугувало не коректно вказане позивачем бажане місце розташування земельної ділянки.

Крім того, посилання відповідача у відзиві на позов на те, що на бажану земельну ділянку рішеннями відповідача від 03.09.2021 №127, 128 , 129 , 117 було надано іншим особам дозволи на розробку проектів землеустрою за кадастровим номером :02:000:0196 не приймається судом, з огляду на відсутність таких посилань в оскаржуваному рішенні, а також з огляду на те, що стаття 118 ЗК України містить вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на виготовлення проектної документації, серед яких відсутня така підстава, як надання дозволу на розробку проекту землеустрою іншим особам.

Суд зауважує, що питання щодо передачі земельної ділянки у власність розглядається виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, при цьому відмова у погодженні проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність має місце тільки за однієї підстави.

Судом встановлено, що відмова відповідача від 08.09.2021р. викладена в листі, у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою жодним чином не вмотивована, а відповідачем ухвалено з цього приводу жодного рішення.

Надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, за відсутністю вичерпних підстав, визначених ч.7 ст.118 ЗК України, є не правом, а обов`язком відповідача. На це, зокрема, вказує абзац третій ч.7 ст.118 ЗК України, передбачивши наслідки «мовчазної згоди» у разі не вирішення питання по звернення громадянина протягом передбаченого законом строку.

У відповідача під час надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відсутні дискреційні повноваження. Оскільки, дискреційні повноваження - це можливість обирати на свій розсуд між двома правомірними варіантами вирішення питання.

А відповідно до вимог ч.7ст.118 ЗК України, у відповідача є лише один правомірний варіант вирішення питання, який залежить від наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

В цьому випадку суд вбачає, всі умови позивачем були виконані для того щоб суб`єкт владних повноважень міг прийняти рішення на його користь.

Про те, що саме такий спосіб захисту прав позивача є правильним, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16.05.2019 у справі №821/925/18, від 23.01.2019 року у справі №808/3082/17, від 31.01.2019 року у справі №815/2488/17, від 06.03.2019 року у справі №1640/2592/18.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскаржувана відмова у вигляді листа від 08.09.2021 р. прийнята відповідачем у порушення вимог Земельного Кодексу України та з порушенням вимог Закону України «Про звернення громадян», а тому підлягає скасуванню, як протиправна.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що не підлягає задоволенню вимога щодо ініціювання проведення аудиту діяльності Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області з земельних питань та звернень громадян на підставі виявлених порушень норм чинного законодавства, оскільки законодавство таких повноважень суду не передбачає.

Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області суму судового збору в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (вул. Леніна, 1А, с. Степове, Миколаївський район, Миколаївська область, 57107, код ЄДРПОУ 02125987) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області з питання розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтованою) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності, яка розташована за межами населеного пункту на території Степівської ОТГ.

3. Зобов`язати Степівську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області () надати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтованою) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності, яка розташована за межами населеного пункту на території Степівської ОТГ в межах земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0196.

4. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (вул. Леніна, 1А, с. Степове, Миколаївський район, Миколаївська область, 57107, код ЄДРПОУ 02125987) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 454,00 грн., сплачений квитанцією від 22.07.2021р. № 7314.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов