Справа № 640/11109/20
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 640/11109/20

адміністративне провадження № К/9901/45783/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевіривши касаційну скаргу Конституційного Суду України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року у справі №640/11109/20 за позовом ОСОБА_1 до Конституційного Суду України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Конституційного Суду України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Конституційного Суду України, сутність і зміст якої не ухвалення на спеціальному пленарному засіданні постанови про розгляд звернення ОСОБА_1 про вчинення Головою Конституційного Суду України ОСОБА_2 дисциплінарного проступку, грубого та систематичного нехтування своїми обов`язковими, що є несумісними зі статусом Судді постійною комісією з питань регламенту та етики Суду;

- зобов`язати Конституційний Суд України на спеціальному пленарному засіданні розглянути звернення ОСОБА_1 про вчинення Головою КСУ ОСОБА_2 істотного дисциплінарного проступку, грубого та систематичного нехтування своїми обов`язками, що є несумісним зі статусом Судді та ухвалити постанову про розгляд цього звернення постійною комісією з питань та етики Суду.

24 червня 2021 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва, залишеним без змін Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року, позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Конституційного Суду України, сутність і зміст якої не ухвалення на спеціальному пленарному засіданні постанови про розгляд звернення ОСОБА_1 про вчинення Головою Конституційного Суду України ОСОБА_2 дисциплінарного проступку, грубого та систематичного нехтування своїми обов`язковими, що є несумісними зі статусом Судді постійною комісією з питань регламенту та етики Суду

Зобов`язано Конституційний Суд України на спеціальному пленарному засіданні розглянути звернення ОСОБА_1 про вчинення Головою КСУ ОСОБА_2 істотного дисциплінарного проступку, грубого та систематичного нехтування своїми обов`язками, що є несумісним зі статусом Судді та ухвалити постанову про розгляд цього звернення постійною комісією з питань та етики Суду.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Конституційного Суду України.

На вказані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції відповідачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 13 грудня 2021 року.

У касаційній скарзі відповідач посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, згідно з яким підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Суд зазначає, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. При цьому, зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).

Проте у касаційній скарзі обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для оскарження судових рішень в касаційному порядку на цій підставі скаржник не наводить.

У касаційній скарзі відповідач фактично викладає обставини справи та цитує норми КАС України та Закону України «Про Конституційний Суд України». В цілому, доводи касаційної скарги зводяться до опису встановлених судами у цій справі обставин та доводів про надання їм неправильної, на думку скаржника, правової оцінки, що також суперечить правовому змісту пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Зазначене дає підстави для висновку, що у касаційній скарзі формально зазначено про відсутність висновку Верховного Суду з питання застосування норм прав, а доводи скарги, в тому числі й щодо неправильного застосування частини п`ятої статті 39 Закону України «Про Конституційний Суд України», наведені безвідносно до предмета спору та висновків апеляційного суду.

Подана касаційна скарга відповідача містить цитування пункту 3 частини другої статті 328 КАС України, нормативно-правових актів, виклад обставини справи, незгоду з рішеннями судів попередніх інстанцій з підстав неправильного застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Інші доводи та аргументи заявника зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Враховуючи викладене, Суд вважає недоведеним наявність підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права.

Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та не викладення з належним обґрунтуванням відповідачем у касаційній скарзі підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Конституційного Суду України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року у справі №640/11109/20 за позовом ОСОБА_1 до Конституційного Суду України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова