Справа № 314/2510/21
Суддя: Мануйлова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/2510/21
Провадження № 2-а/314/33/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2021 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 314/512510/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду 16.06.2021 з позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 22.06.2021 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

26.07.2021 недоліки усунуто.

Ухвалою суду від 04.08.2021 відкрито провадження у справі.

Позиція позивача викладена в позовній заяві і полягає в наступному.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 31.05.2021 постановою серії БАА №457112 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Позивач із постановою не згоден, вважає викладені у постанові факти надуманими та такими, що не відповідають дійсності. В обґрунтування позивач наголошує із посиланням на Рішення КСУ від 26.06.2015 у справі № 5-рп/2015, що оскаржувану постанову в порушення ст. 276 КУпАП складено на місці вчинення правопорушення, вважає, що розглядатися справа про порушення ПДР може тільки в будівлі відповідного управління патрульної поліції.

Позивач зазначає про порушення його прав передбачених ст.268 КУпАП, наголошує на ненаданні йому часу для звернення за правовою допомогою та надання заперечень на протокол та постанову, документів які характеризують особу, інших доказів по справі, у зв`язку з чим вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у відповідності до ст. 257 КАС України.

Представник відповідача надіслав до суду відзив, відповідно до якого він заперечує проти задоволення адміністративного позову, оскільки 31.05.2021 інспектором управління патрульної поліції в Запорізькій області було візуально виявлено автомобіль Volkswagen LT35, номерний знак НОМЕР_1 водій якого, керуючи транспортним засобом, надавав послуги з перевезення пасажирів за маршрутом Запоріжжя-Степне, з технічними несправностями: стоянкова гальмівна система не забезпечує нерухомий стан при відключені двигуна від трансмісії та відсутній фіксатор ременя безпеки, чим порушив вимоги п.31.4.1 (д) та 31.4.7 (ж) ПДР України та ДСТУ 3649:2010, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача. На підставі наведеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, розгляд справи просить проводити без участі представника.

Позивач надав до суду заяву від 01.12.2021, відповідно до якої просить суд розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Інших заяв по суті справи до матеріалів справи не надходило, інших процесуальних дій у справі судом не вчинено за відсутності відповідних заяв та клопотань.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наданим доказам у їх сукупності й співставленні, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.Докази суду надають учасники справи. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що інспектором УПП в Запорізькій області Івахненко В.М. 31.05.2021 р. щодо позивача винесено постанову серії БАА № 457112, відповідно до якої ОСОБА_1 того дня об 11 год. 40 хв. в м. Запоріжжя по вул. Гоголя, 40, надавав послуги перевезення пасажирів за маршрутом Запоріжжя-Степне керуючи транспортним засобом «Volkswagen LT35», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з технічними несправностями: стоянкова гальмівна система не забезпечує нерухомий стан при відключені двигуна від трансмісії та відсутній фіксатор ременя безпеки, чим порушив п. 31.4.1 (д) та п.31.4.7 (ж) ПДР України та ДСТУ 3649:2010, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення в розмірі 680,00 грн.

За вимогами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, відповідно до п. 31.4.1 (д) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: стоянкова гальмова система при відключеному від трансмісії двигуні не забезпечує нерухомий стан: транспортних засобів з повним навантаженням - на уклоні не менше ніж 16%; легкових автомобілів, їхніх модифікацій для перевезення вантажів, а також автобусів у спорядженому стані - на уклоні не менше ніж 23%; вантажних автомобілів і автопоїздів у спорядженому стані - на уклоні не менше ніж 31%. Також, відповідно до п.31.4.7(ж) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів у яких відсутні ремені безпеки та підголовники в транспортних засобах, де їх установка передбачена конструкцією.ДСТУ 3649:2010 Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання стандарт, що поширюється на колісні транспортні засоби категорії М, МG, N, NG,О, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також для КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Частиною 2 ст. 121 КУпАП України встановлено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатаціїу виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно захисної позиції ОСОБА_1 вважає надуманимита такими, що не відповідають дійсності факти про адміністративне правопорушення. Проте із позовних вимог не зрозуміло, як за таких обставин з позиції позивача відбувались події викладені у оскаржуваній постанові, не описано обставин встановлення правопорушення,відповідності стоянкової гальмової системи транспортного засобу технічним умовам, не надано доказів наявності в транспортному засобі ременів безпеки та підголовників, та інших обставин які вказували б на правомірність його дій. Тобто відомостей, які б вказували на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, позивач належним чином не обґрунтував.

Натомість ОСОБА_1 у доказування незаконності постанови щодо нього за ч. 2 ст. 121 КУпАП зазначив про порушення процесуального характеру з боку інспектора УПП в Запорізькій області, що зумовили порушення його права на справедливий розгляд справи про адмінправопорушення.

Зокрема позивач із посиланням на рішення КСУ від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 зазначив, що відповідач не мав права здійснювати розгляд справи «на місці вчинення правопорушення», натомість розгляд справи повинен був здійснюватись в приміщенні УПП в Запорізькій області.

Разом із тим слід наголосити, що за рішенням від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 КСУ розтлумачив положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яка передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», яке слід розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Оскільки юрисдикція інспектора УПП в Запорізькій області поширюється на територію м. Запоріжжя, юрисдикційні повноваження органу, уповноваженого розглядати справу про адмінправопорушення визначені в ч. 1 ст. 276 КУпАП порушено не було. Одночасно було відповідачем було дотримано вимоги ст. 258 КУпАП, за якою протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, посадовими особами якої на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП).

Не зважаючи на те, що позивачем зазначено про порушення його прав на дослідження доказів, що спростовують його вину при розгляді справи про вчинення адміністративного правопорушення, будь-яких доказів, які спростовували його вину на дослідження суду надано не було. Загалом наявність процесуальних порушень прав особи, яка притягається до відповідальності, під час розгляду справи, які могли б призвели до свавільного й неправомірного притягнення до адміністративної відповідальності судом не встановлено.

Оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення надано не було. Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, доведених належними і допустимими доказами у ході судового розгляду встановлено не було.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 2, 72-77, 122, 140, 241, 246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

01.12.2021