Справа № 240/20825/21
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2021-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112010203
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Попової О. Г.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,
ПДо Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на п`ять років відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправними;
- зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на п`ять років як громадянину, який постійно проживає на території зони посилено радіоекологічного контролю, у відповідності до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 28.05.2021.
В обґрунтування позову зазначає, що досягнувши 55, звернувся до відповідача із заявою щодо призначення пенсії відповідно до ч.2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'', однак отримав відмову. Позивач вважаючи, дії відповідача, щодо відмови у призначенні пільгової пенсії протиправними, а свої права на належний соціальних захист порушеними, звернувся до суду за їх захистом.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що відмова у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'' є обґрунтованою та відповідає вимогам чинного законодавства, так як сумування періодів проживання в різних зонах забруднення при визначенні права на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вказаного Закону та будь-якими іншими нормативно-правовими актами не передбачено.
У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач є потерпілою від аварії на ЧАЕС. Вказаний статус позивача підтверджено копією посвідчення серії Б-і№ НОМЕР_1 .
Як свідчить копія паспорта, позивачу станом на 02.06.2021 виповнилося 55 років, що і слугувало підставою для звернення до управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч.2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
За результатами розгляду вказаної заяви, Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, листом від 30.06.2021 повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії за віком до ч.2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з підстав відсутності передбаченого строку постійного проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, встановленого Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому наголошено, що діючим законодавством України не передбачено сумування періодів проживання в різних зонах забруднення при визначенні права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку.
Вважаючи вказану відмову протиправною та такою, що порушує право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах, остання звернулася до суду з вказаним позовом за захистом порушених прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Закон № 796-ХІІ визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.
Пунктом 2 статті 9 Закону № 796-ХІІ визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Згідно з ст.15 Закону № 796-XII підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.
Відповідно до вимог статті 49 Закону № 796-ХІІ, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до абзацу першого статті 55 Закону № 796-XII передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
Пунктом 2 частини першої статті 55 зазначеного Закону встановлено, зокрема, що:
- особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку - 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років;
- особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.
Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Із аналізу наведеної правової норми слідує, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи та постійно проживали у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 роки не менше 4 років.
Так, відповідач відмовив в призначенні пенсії відповідно до ст.55 Закону, посилаючись на те, що позивач з 25.01.1989 по даний час проживає в с. В. Яблунець Ємільчинського району, що відноситься до (4 зони) зони посиленого радіологічного контролю і період проживання в даній зоні на 01.01.1993 року становить 3 роки 11 місяців 6 днів.
Як слідує з матеріалів справи, довідки Лугинської селищної ради Житомирської області від 25.05.2021, позивач був зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_1 з 01.07.1986 по 10.08.1987 року в місцевості, яка відноситься до третьої зони - зони гарантованого добровільного відселення в зв`язку з аварією на ЧАЕС.
З 25.01.1989 року по даний час, позивач проживає у с. Великий Яблунець Ємільчинського району Житомирської області, що відноситься до 4 зони посиленого радіоекологічного контролю внаслідок аварії на ЧАЕС, що не заперечується відповідачем.
Отже, станом на 01.01.1993, в зоні посиленого радіоекологічного контролю позивач постійно проживав 3 роки 11 місяців 6 днів, а у зоні гарантованого добровільного відселення з 01.07.1986 по 10.08.1987, що у свою чергу складає 1 рік 1 місяць 09 днів.
Таким чином, станом на 01.01.1993 позивач, постійно проживала у різних зонах забруднення не менше 4-х років, що визначено судом шляхом сумування періодів проживання в таких зонах забруднення. Тобто позивач має право на зниження пенсійного віку.
Позивач має право на зниження пенсійного віку за проживання у зоні посиленого радіологічного контролю у період з 25.01.1989 року по 27.05.2021 (дата видичі довідки), зокрема на 10 років, що складає 32 роки 4 місяців 2 днів, з розрахунку один рік за три роки проживання, проте статтею 55 Закону № 796-XII встановлені обмеження стосовно максимального зниження пенсійного віку 5 роками, особам, які прожили чи пропрацювали.
Як вже зазначалося, із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону № 796-XII позивач звернувся досягнувши 55 роки.
Відповідно до ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі- Закон № 1058-IV ), заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
- посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Статтею 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.
Так, як вже зазначалося, підставами для відмови у призначенні пенсії відповідно до ч.2 ст.55 Закону №796-XII стало неврахування відповідачем факту постійного проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення (3 зона) у період з 01.07.1986 по 10.08.1987 року, так як відповідач вважає, що сумування періодів проживання в різних зонах забруднення при визначенні права на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ч.2 ст.55 Закону №796-XII не передбачено будь-якими чинними нормативно-правовими актами.
Однак, суд не погоджується з вказаними доводами відповідача, та вважає за необхідне вказати, що відсутність норми права, яка б врегульовувала порядок сумування періодів проживання в різних зонах радіоактивного забруднення не може впливати на право позивача щодо отримання пенсії, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач, відповідно до п.2 ст.55 Закону України ''Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'' має право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку не більше як на 5 років, оскільки величина зниження пенсійного віку є встановленою.
Крім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що матеріалами справи підтверджено факт постійного проживання по теперішній час позивача в смт. Лугини, Коростенського (Лугинського) району (зона 3) та в с. В. Яблунець Ємільчинського району (зона 4). Таким чином, позивач майже весь час з моменту аварії на Чорнобильській АЕС (26.04.1986), проживав в зонах населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дає право на призначення їй пенсії зі зменшенням пенсійного віку .
Частиною 1 ст.45 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
З огляду на встановлені обставини справи та проаналізовані вищевказані норми, суд, дійшов висновку про наявність у позивача права на користування пільгами, встановленими Законом №796-XII, зокрема щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. В свою чергу дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивачу зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796-XII є протиправними.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 згаданого Кодексу).
За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити позивачу пенсію, відповідно до ч. 2 ст.55 Закону №796-XII з 28.05.2021, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до 908,00 грн судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області
Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на п`ять років відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 28.05.2021 призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на п`ять років відповідно до ст.55 Закону №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 21.12.2021 року.

Суддя О.Г. Попова