Справа № 826/7878/17
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7878/17
УХВАЛА

20 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою судді Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - залишено без руху та надано апелянту строк протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для надання апеляційної скарги державною (українською) мовою, текст якої викласти розбірливо, із зазначенням в чому полягає порушення судом першої інстанції норм права.

Копію ухвали судді від 15 листопада 2021 року апелянтом отримано 07 грудня 2021 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання ухвали судді від 15 листопада 2021 року апелянтом надано клопотання (викладене російською мовою) про застосування до його апеляційної скарги ст.8, ч.3 ст.10 та ч.ч.1 та 2 ст. 55 Конституції та ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Однак, колегія суддів зауважує, що відповідно до положень частини першої статті 15 КАС України, судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Відповідно до частини першої статті 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 1999 року у справі №10-рп/99 висловив позицію, згідно з якою, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 15 КАС України, суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, учасники судового процесу які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, проте процесуальні документи мають бути подані лише державною мовою.

З огляду на вищезазначене, апеляційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Великої Палати Верховного Суду у справах від 22 квітня 2019 року та від 18 вересня 2019 року у справі № 826/7716/17, від 19 вересня 2019 року у справі №11-955зі19 (9901/98/19) та від 12 лютого 2020 року у справі № 9901/12/20.

При цьому, аналогічна правова позиція щодо питання застосування державної мови у адміністративному судочинстві відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 6 липня 2016 року (справа № 21-1092а16), висновкам Верховного Суду, викладених в ухвалах від 17 травня 2019 року у справі №826/19129/16, від 28 травня 2019 року у справі №9901/287/19, від 07 червня 2019 року у справі №826/10114/17 та від 29 квітня 2020 року у справі №826/6286/17, а також висновкам Верховного Суду, викладених в постановах Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі №826/7282/17, від 19 грудня 2019 року у справі №520/6952/19, від 06 березня 2019 року у справі № 357/7501/16, від 15 лютого 2019 року в справі № 569/5083/16, від 10 травня 2018 року у справі №823/2164/17 та від 06 лютого 2018 року у справі № 826/24325/15.

У постанові від 08 жовтня 2020 року у справі № 9901/393/19, Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що українська мова як засіб спілкування й інтелектуального вираження відображає самобутність багатомільйонного українського народу і є основою його духовності й історичної пам`яті. Повноцінне функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території держави є гарантією збереження ідентичності української нації та єдності України. У такому сенсі державна мова є складовою конституційного ладу та конституційною цінністю.

Державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України (частини перша та друга статті 10 Конституції України). Публічними сферами, в яких застосовується державна мова, охоплюються насамперед сфери здійснення повноважень органами законодавчої, виконавчої та судової влади, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування (абзаци третій та четвертий пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року № 10-рп/99).

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги положення частини четвертої статті 15 КАС України та частини першої статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно викладати державною (українською) мовою.

Такий підхід також повною мірою гарантує дотримання в Україні пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, а також статті 8 КАС України, згідно з якими до основних засад судочинства відноситься, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, апелянтом вказівок судді не було виконано, недоліки апеляційної скарги усунуто не було.

При цьому, колегія суддів зауважує, що з наданої апеляційної скарги не вбачається, яке саме рішення апелянтом оскаржено, що також було визначено підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017, якщо апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, вона повертається заявникові.

Керуючись ст. 169, 298, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель