Справа № 484/2952/21
Суддя: Савін О. І.
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 484/2952/21 Провадження №2-а/486/20/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.

при секретарі Коршак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції м. Київ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

без участі сторін,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департамента патрульної поліції м. Київ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову зазначає, що згідно до постанови серії 1АВ №01880591 від 29.06.2021 року, його визнано винним в скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді щтрафу в сумі 340.00 грн.. Згідно вказаної постанови, він 29.06.2021 року о 05.05. год., керуючи автомобілем «Ford Fusion», державний номер НОМЕР_1 на 15км+740 автодороги М-05 «Київ-Одеса», перевищив встановлену швидкість руху на 24км, порушивши п. 12.9.б) Правил дорожнього руху України. Вважає, що постанова незаконна, так як він не допускав порушень правил дорожнього руху, та рухався на вказаній ділянці дороги зі швидкістю 70-80км/год.. Однак, під час розгляду справи він не був присутнім, а тому вважає, що його право було порушене, оскільки він не мав можливості надавати пояснення, докази, заявляти клопотання та скористатись послугами адвоката. У зв`язку з наведеним просить скасувати постанову серії 1АВ №01880591 від 29.06.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340.00 грн..

В судове засідання сторони не з`явились, позивач направив до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі, вказує, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір. Відповідач причину неявки суду не повідомив, однак 22.10.2021 року направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову.

Таким чином, у відповідності до ст.205 КАС України, суд вважає можливими розглянути справу у відсутності сторін.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, правопорушення, вчинене ОСОБА_2 26.06.5021 року о 05.05 год., зафіксоване в автоматичному режимі, а тому постанова патрульним поліції виносилась на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації події за ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі. Прилад фіксації «Каскад 041-1219» має сертифікат відповідності, відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018, Метрологічним та технічним вимогам. До відзиву долучено копії технічної документації приладу фіксації та відео-файли, які містять зображення транспортного засобу «Ford Fusion», державний номер НОМЕР_1 .

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Як передбачено ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п.1-2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно оскаржуваної постанови серії 1АВ №01880591 від 29.06.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі, інспектором патрульної поліції Кальченко В.Ю. встановлено, що ОСОБА_1 29.06.2021 року о 05.05. год., на 15км+740 автодороги М-05 «Київ-Одеса», керуючи автомобілем «Ford Fusion», державний номер НОМЕР_1 , перевищив встановлену швидкість руху на 24км, порушивши п. 12.9.б) Правил дорожнього руху України, у зв`язку із чим на нього накладено штраф у розмірі 340.00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п.12.9.б) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Судом приймається до уваги, що згідно приписів ч.3 ст. 254 і ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (зокрема ст. 122 КУпАП). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Тому провівши розгляд справи про адміністративне правопорушення без складання протоколу, інспектор патрульної поліції діяв із дотримання вимог закону.

Позивач заперечує проти змісту постанови, вказує на відсутність об`єктивних доказів скоєння ним правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту частини 1 статті 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Позивач факт вчинення адміністративного правопорушення заперечив та вказав що рухався в межах дозволеної швидкості руху. Окрім того вказує, що автодорога М-05 «Київ-Одеса» є автомагістраллю, а тому, відповідно до п.12.6 ПДР на автомагістралях дозволена швидкість руху не більше 110 км/год.

Так, згідно п. 1.10 ПДР, автомагістраль це автомобільна дорога, що: спеціально побудована і призначена для руху транспортних засобів, не призначена для в`їзду на прилеглу територію або виїзду з неї; має для кожного напрямку руху окремі проїзні частини, відокремлені одна від іншої розділювальною смугою; не перетинає на одному рівні інші дороги, залізничні і трамвайні колії, пішохідні і велосипедні доріжки, шляхи проходу тварин, має огородження на узбіччях і розділювальній смузі та обгороджена сіткою; позначена дорожнім знаком 5.1, а у відповідності до п.12.6.г) ПДР, іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення його особою. Факт вчинення правопорушення підлягає фіксації у постанові, яка по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду правопорушення, якому передує його фіксування.

Між тим, дослідивши докази надані відповідачем, суд звертає увагу, що дійсно на представлених фото та відео файлах зафіксовано автомобіль «Ford Fusion», державний номер НОМЕР_1 під час руху на проїзній частині, однак, за даними зображеннями не можливо ідентифікувати на якій саме ділянці дороги рухається вказаний автомобіль, з якою швидкістю руху та не зрозуміло, які обмежувальні знаки встановлено на даній ділянці дороги.

Згідно приписів ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи викладене, на переконання суду, інспектором патрульної поліції не представлено належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а відтак, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.3) ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позивача не обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з чим вважає за необхідне скасувати постанову серії 1АВ №01880591 від 29.06.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340.00 грн., а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 454.00 грн., який, у зв`язку із задоволенням позову, підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції м. Київ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову серії 1АВ №01880591 від 29.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340.00 грн., скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції м. Київ (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого в АДРЕСА_1 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп..

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Южноукраїнського міського суду Олександр Іванович Савін