Справа № 120/11231/21-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 грудня 2021 р. Справа № 120/11231/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивачка) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка 02.08.2021 року звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років, до якої додала необхідні документи. За результатами розгляду заяви відповідач листом №0200-0205-8/51828 від 27.08.2021 повідомив позивачку, що їй відмовлено у призначенні пенсії, оскільки ОСОБА_1 працювала в бібліотеці, яка відноситься до закладів культури, що не передбачено Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою КМУ №909 від 04.11.1993 року. На переконання позивачки, необґрунтоване неврахування відповідачем зазначених періодів її роботи до страхового стажу суперечить нормам пенсійного законодавства та порушує її право на належний соціальний захист.

Ухвалою суду від 20.09.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачці 10-денний строк для усунення недоліків.

У встановлений судом строк позивачка подала до суду заяву з додатками, відповідно до якої недоліки позовної заяви усунуто, в зв"язку з чим ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що пунктом «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачається, що на призначення пенсії за вислугу років мають право працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі - Перелік №909).

Розділом 1 «Освіта» Переліку №909 передбачено бібліотеки, які є самостійним структурним підрозділом і належать до закладів освіти. Відповідно робота в саме в такому закладі на посаді бібліотекаря зараховується до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Проте, за результатами розгляду трудової книжки встановлено, що Позивачка працювала в бібліотеці, яка відноситься до закладів культури.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про культуру" встановлено що до базової мережі закладів культури місцевого рівня належать комунальні заклади культури (бібліотеки, музеї, галереї, заповідники, виставкові зали, театри, філармонії, концертні організації, мистецькі колективи, кінотеатри, кіновідеопрокатні підприємства, об`єднання, палаци і будинки культури, інші клубні заклади, заклади освіти сфери культури, мистецькі школи, студії, парки культури та відпочинку тощо).

Отже, заклад в якому працювала позивачка відноситься до закладу культури, а не закладу освіти.

Враховуючи вищевикладене, страховий стаж позивачки становить 39 років 5 місяців 22 дні. Спеціальний стаж, який дає право на призначення пенсії за вислугу років - відсутній.

Відтак, у Головного управління відсутні правові підстави для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , оскільки робота на посаді бібліотекаря в бібліотеці, що належить до закладу культури не дає право на пенсію за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З"ясувавши доводи сторін, викладені в заявах по суті справи, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм оцінку, суд встановив, що ОСОБА_1 02.08.2021 року звернулася до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років, додавши необхідні документи.

За результатами розгляду заяви відповідач листом №0200-0205-8/51828 від 27.08.2021 повідомив позивачку, що їй відмовлено у призначенні пенсії, оскільки ОСОБА_1 працювала в бібліотеці, яка відноситься до закладів культури, що не передбачено Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою КМУ №909 від 04.11.1993 року.

Вважаючи, що відповідач безпідставно не зарахував до спеціального стажу період її роботи з 01.08.1984 по 01.07.2021 позивачка звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходив із наступного.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Питання призначення пенсії за вислугою років працівникам освіти врегульовано Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) пенсії за вислугу років призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення особою пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", із змінами, внесеними відповідно до Закону України про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набув чинності з 01.01.2016, право на пенсію за вислугою років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців.

Водночас особам, які на 1 квітня 2015 року мали 25 років спеціального стажу, а станом на 1 січня 2016 - 25 років 6 місяців, збережено право на призначення пенсії за вислугу років незалежно від віку.

Разом з тим, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою КМУ №909 від 04.11.1993 року, в розділі 1 "Освіта" передбачено заклади (установи ) - бібліотеки та посади - завідуючі, бібліотекарі.

При цьому, відповідно до примітки 2 до Постанови КМУ №909 від 04.11.1993 року робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Відповідно до наведеного в ст. 1 Закону України "Про бібліотеки і бібліотечну справу" визначення термінів, бібліотека - інформаційний, культурний, освітній заклад (установа, організація) або структурний підрозділ, що має упорядкований фонд документів, доступ до інших джерел інформації та головним завданням якого є забезпечення інформаційних, науково-дослідних, освітніх, культурних та інших потреб користувачів бібліотеки.

Статтею 6 Закону України "Про бібліотеки і бібліотечну справу" визначено види бібліотек, які, зокрема, за призначенням поділяються на публічні (загальнодоступні), у тому числі спеціалізовані для дітей, юнацтва, осіб з фізичними вадами; спеціальні (академій наук, науково-дослідних установ, навчальних закладів, підприємств, установ, організацій).

Бібліотека, відповідно до ч. 3 ст.12 цього Закону, може не мати статусу юридичної особи та перебувати у складі підприємства, установи або організації.

Разом із тим, ст. 30 Закону України "Про бібліотеки і бібліотечну справу" встановлені соціальні гарантії працівників бібліотек, відповідно до частини першої якої на працівників бібліотек, незалежно від форм власності та статусу бібліотеки, поширюються гарантії, встановлені законодавством про працю, соціальне страхування, пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 6 ст. 30 цього Закону працівники бібліотек мають право на допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі посадового окладу, а також матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та доплату за вислугу років у розмірах та порядку, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Отже, враховуючи наведені положення Закону, приймаючи до уваги, що переліком Постанови Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 року передбачена посада бібліотекаря незалежно від форми власності, відомчої належності закладів і установ або статусу, суд вважає, що період роботи позивачки на посаді бібліотекаря має зараховуватись до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Частиною 1 ст. 56 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як встановлено судом, відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 працювала з 01.08.1984 року по 02.09.1985 року бібліотекарем у Вінницькій обласній науковій медичний бібліотеці, з 03.09.1985 року по 01.07.2021 року бібліотекарем у Центральній дитячій бібліотеці (з 07.10.2013 перейменована у Центральну бібліотеку для дітей та юнацтва).

Таким чином, враховуючи, що у позивачка на день звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугою років досягла 57 років, у неї наявний необхідний стаж роботи, який становить понад 35 років, та посада на якій працювала позивачка дає право на пільгову пенсію за вислугу років, передбачену чинним законодавством України, суд вважає, що період роботи ОСОБА_1 з 01.08.1984 по 01.07.2021 на посаді бібліотекаря підлягає зарахуванню до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років згідно з п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відтак, з метою захисту порушених прав позивачки Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області належить зобов"язати зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугу років згідно з п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", період її роботи з 01.08.1984 по 01.07.2021 на посадах бібліотекаря.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення".

Так, відповідно до пункту 3 цієї постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

При цьому, суд вважає за необхідне, керуючись вищенаведеними положеннями, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивачки, про захист яких вона просить.

Суд зауважує, що позивачка в позовній заяві просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 27.08.2021 року, яким їй відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, у зв"язку з відсутністю спеціального стажу.

Разом з тим, в ході розгляду справи судом встановлено, що за наслідком розгляду заяви позивачки від 02.08.2021 року про призначення пенсії за вислугою років відповідачем прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 09.08.2021 № 27.

А вже зміст цього рішення доведено до відома позивачки листом відповідача №0200-0205-8/51828 від 27.08.2021.

Відтак, суд вважає, що належним захистом прав позивачки в спірних правовідносинах буде визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 09.08.2021 № 27.

Крім того, з урахуванням вищезазначених висновків суду про зарахування відповідних періодів до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугу років, слід зобов"язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років згідно з п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з дати звернення ( з 02.08.2021 року ).

Щодо клопотання позивачки про допуск до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсій в межах суми стягнення за один місяць, суд не знаходить підстав для його задоволення виходячи з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 371 негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Разом з тим, суд зауважує, що за наслідком розгляду даної справи та відповідно до заявлених позивачкою позовних вимог судом не приймалося рішення про присудження виплати пенсії, а прийнято рішення зобов"язального характеру, яке зобов"язує відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років згідно з п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з дати звернення ( з 02.08.2021 року ).

Відтак, суд не знаходить підстав для звернення рішення до негайного виконання.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для задоволення позову.

З урахуванням вимог частини 1 статті 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 908,00 грн. належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову в призначенні пенсії за вислугою років ОСОБА_1 від 09.08.2021 № 27.

Зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугою років згідно з п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", період її роботи з 01.08.1984 по 01.07.2021 на посадах бібліотекаря.

Зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років згідно з п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з дати звернення ( з 02.08.2021 року ).

В решті вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна