Справа № 160/25808/21
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 15.12.2021 року №4496/5 «Про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого» щодо арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого №385 від 28.02.2013 року).
Позовна заява обґрунтована тим, що наказ Міністерства юстиції України від 15.12.2021 року №4496/5 є протиправним та підлягає скасуванню.
Разом із позовною заявою 16.12.2021 року арбітражним керуючим ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, у якій просить:
- зупинити дію наказу Міністерства юстиції України від 15.12.2021 року «Про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого» №4496/5 (строком на шість місяців) щодо арбітражного керуючого ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №385 від 28.02.2013 року) до набрання законної сили судового рішення у даній справі;
В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником зазначено, що дія оскаржуваного наказу фактично заподіює шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у адміністративній справі. Захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення.
Також, заявник зазначає, що у разі задоволення позову порушене право позивача фактично не буде поновленим. Для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а розгляд заявлених позивачем позовних вимог в даній адміністративній справі взагалі втратить будь-який сенс.
Тому без вжиття заходів забезпечення позову не можливо буде виконати рішення суду, захистити права позивача, так як у разі невжиття заходів забезпечення позову ефективний захист й поновлення порушеного права позивача буде неможливим, адже до моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі та надання правової оцінки оскаржуваному наказу він вже буде реалізований. Невжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 15.12.2021 року №4496/5 «Про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого», як індивідуального акту, вже має несприятливі наслідки для позивача, оскільки позбавляє позивача засобів до існування.
Вирішуючи заяву арбітражного керуючого ОСОБА_1 про забезпечення позову по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Частинами 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За приписами ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.
При розгляді та вирішенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом надається оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.
Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
У відповідності до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд звертає увагу, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на заявника.
Судом встановлено, що наказом Міністерства юстиції України від 15.12.2021 року №4496/5 «Про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого» тимчасово зупинено право на здійснення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 строком на шість місяців.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 29 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий зобов`язаний зупинити свою діяльність з моменту внесення інформації про тимчасове зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України та повідомити про це господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.
У разі тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого на строк понад 30 днів господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, призначає іншого арбітражного керуючого в порядку, встановленому цим Кодексом.
До призначення у справі про банкрутство іншого арбітражного керуючого арбітражний керуючий, право на здійснення діяльності якого тимчасово зупинено, не має права здійснювати будь-які повноваження, визначені законодавством, крім вжиття заходів до забезпечення захисту та збереження майна боржника (банкрута), за винятком випадків, коли вжиття таких заходів неможливе з поважних причин, та передачі документів іншому арбітражному керуючому.
Враховуючи наведені норми, заявник не може повноцінно займатись діяльністю арбітражного керуючого. Крім того, у справах, у яких заявник є ліквідатором, господарський суд має призначити іншого ліквідатора.
З`ясовуючи питання правомірності застосування заходів забезпечення, суд керувався такими положеннями чинного законодавства, як:
- відповідність заходів забезпечення предмету позову;
- вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті;
- наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Отже, надаючи оцінку обґрунтованості заяви арбітражного керуючого ОСОБА_1 про забезпечення позову, судом встановлено наступне.
Як слідує з матеріалів справи Міністерством юстиції України прийнято наказ від 15.12.2021 року №4496/5 «Про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого» щодо арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого №385 від 28.02.2013 року).
Про існування зазначеного наказу заявнику стало відомо з даних Публічного сайту Єдиного реєстру арбітражних керуючих.
Вказане свідчить про відповідність заходів забезпечення предмету позову.
Суд приймає посилання позивача на те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу фактично неможливим буде виконання рішення суду у справі (у разі задоволення позову).
Зупиняючи дію наказу від 15.12.2021 року №4496/5, суд надасть позивачу доступ до правосуддя шляхом можливості встановити правомірність застосування до нього обмеження у вигляді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, з огляду на строковість (тимчасовість) цих заходів.
Частиною 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відмовивши заявнику у задоволенні заяви про забезпечення позову, шляхом зупинення наказу Міністерства юстиції України від 15.12.2021 року №4496/5, суд фактично позбавить його можливості отримувати винагороду, крім того, останній не зможе здійснювати жодних дій стосовно розшуку та збереження майна суб`єктів господарювання, не матиме повноважень стосовно надання довідок по заробітній платі співробітникам підприємств, виплачувати заборгованість тощо.
Таким чином, під час розгляду заяви про забезпечення позову не надаватиметься оцінка самому наказу чи його положенням, не буде визначатись його правомірність або протиправність, натомість буде реалізоване право позивача на доступ до правосуддя.
Також, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Дія оскаржуваного наказу про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, фактично унеможливлює здійснення позивачем професійної діяльності за наявності відповідного свідоцтва, отже, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника, для відновлення яких, необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Оскільки правомірність оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України підлягає дослідженню лише під час судового розгляду адміністративної справи, а оскаржуваний наказ має правовим наслідком позбавлення позивача можливості та права здійснювати повноваження визначені законодавством, за наявності чинного відповідного свідоцтва, суд вважає, що заходи забезпечення адміністративного позову, про які у своїй заяві просить заявник, відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.
Суд звертає увагу на те, що задовольняючи заяву про забезпечення позову, відповідач матиме можливість реалізувати оскаржуваний наказ у випадку відмови у задоволені позову, в той час як позивач буде позбавлений можливості виконати рішення суду, у випадку задоволення позовної заяви.
Таким чином, задовольнивши заяву про забезпечення позову збережеться рівноправність учасників судового процесу.
Наведене, на думку суду, є достатнім підтвердженням того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.
Також, суд зазначає, що у відповідності до ч.1 ст.372 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.
Згідно з п.п. 5-7 розділу І Порядку формування і ведення Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19.09.2019 №2969/5 (далі за текстом - Порядок), держателем Єдиного реєстру є Міністерство юстиції України, яке розробляє організаційні та методологічні принципи ведення Єдиного реєстру і забезпечує своєчасне наповнення інформацією Єдиного реєстру. Адміністратором Єдиного реєстру є державне підприємство «Національні інформаційні системи», яке забезпечує технічне і технологічне створення та супроводження програмного забезпечення Єдиного реєстру, надання доступу до нього, збереження і захист даних, що містяться в Єдиному реєстрі. Реєстраторами Єдиного реєстру є арбітражні керуючі, працівники структурного підрозділу Міністерства юстиції України, відповідального за реалізацію повноваження державного органу з питань банкрутства щодо формування Єдиного реєстру (далі - структурний підрозділ Мін`юсту), та працівники структурних підрозділів міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, що забезпечують реалізацію повноважень у сфері банкрутства (далі - територіальні структурні підрозділи), які отримали право доступу до Єдиного реєстру.
Частинами 15, 15 та 20 п. 9 розділу І даного Порядку визначено, що Єдиний реєстр містить відомості, зокрема, про дату та номер рішення про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності та вид дисциплінарного стягнення; номер справи та дату ухвали суду про забезпечення позову, якою зупинено дію наказу Міністерства юстиції України про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення; відомості про тимчасове зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, строк зупинення (у разі визначення).
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку безпосереднє унесення відомостей до Єдиного реєстру забезпечують працівники структурного підрозділу Мін`юсту, крім відомостей, які передбачені підпунктами 7, 8, 21 пункту 9 розділу I цього Порядку.
Беручи до уваги наведене, з метою забезпечення реального виконання ухвали про забезпечення позову та уникнення випадків неправильного трактування порядку її виконання, суд вважає за необхідне визначити спосіб і порядок її виконання шляхом зобов`язання Державного підприємства «Національні інформаційні системи» та Міністерство юстиції України виключити з Єдиного реєстру арбітражних керуючих запис про наказ №4496/5 від 15.12.2021 року.
З огляду на викладене, суд робить висновок, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 77, 150-154, 242, 248, 372 Кодексу адміністративного судочинства України,
Зупинити дію наказу Міністерства юстиції України від 15.12.2021 року «Про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого» №4496/5 (строком на шість місяців) щодо арбітражного керуючого ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №385 від 28.02.2013 року) до набрання законної сили судового рішення у цій справі.
Виконання ухвали з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.
Стягувач: арбітражний керуючий Чикильдін Олександр Миколайович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №385 від 28.02.2013 року).
Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України «Про виконавче провадження» до 17.12.2024 року (включно).

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський