Справа № 520/18826/21
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 р. Справа № 520/18826/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ ДФС у Харківській області щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління ПФУ у Харківській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України від 09.04.1992 р. №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов`язати ГУ ДФС у Харківській області оформити та направити необхідні документи до Головного управління ПФУ у Харківській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» етапі 12 Закону України від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України від 09.04.1992 р. №2262-XІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції від 19.10.1999) із розрахунку 56% від суми грошового забезпечення та в подальшому виплачувати ОСОБА_1 пенсію із розрахунку 56% від суми грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ГУ ДФС у Харківській області протиправно відмовлено в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління ПФУ у Харківській області для призначення позивачу пенсії за вислугу років, в свою чергу ГУ ПФУ в Харківській області також протиправно відмовлено у призначенні позивачу пенсії за вислугу років.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачам, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача, Головного управління ДФС у Харківській області, надано до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що відповідно до п "а" ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Позивач був звільнений з податкової міліції ДФС України 07.06.2021 року. Вислуга років ОСОБА_1 на дату звільнення у календарному обчисленні складала 21 рік, 04 місяці, 13 днів, що підтверджується самим позивачем. Таким чином, у ГУ ДФС у Харківській області були відсутні правові підстави для надання до ГУ ПФУ у Харківській області документів для призначення пенсії позивачу. Отже, позовні вимоги, пред`явлені до податкового органу, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представником відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, надано до суду відзив на позов, в якому також заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що відповідно до п.1 Порядку, затвердженого постановою ПФУ від 30.01.2007 №3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років подаються відповідними особами до ГУ ПФУ через уповноважені структурні підрозділи (міністерства та інші органи). Зважаючи, що подання про призначення пенсії позивачу з необхідними документами від уповноваженого структурного підрозділу на адресу ГУ ПФУ не надходило, рішення щодо призначення / відмови в призначенні позивачу пенсії за вислугу років пенсійним органом не приймалось.

Отримавши відзиви на позов позивач надав відповіді на відзиви, в яких підтримав свою правову позицію, викладену в позовній заяві, та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, в період з 01.12.2000 по 07.06.2021 позивач проходив службу на посадах начальницького складу у підрозділах податкової міліції ДФС (а.с. 10).

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 22).

Наказом Головного управління ДФС у Харківській області від 07.06.2021 №160-о (а.с. 19), полковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-104296), старшого слідчого першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у Харківській області, звільнено з посади та податкової міліції ДФС України в запас ЗСУ за пп. "г" п.64 (через скорочення штатів), з 07.06.2021 року.

Вислуга років на день звільнення складає:

- у календарному обчисленні - 21 рік 04 місяці 13 днів;

- у пільговому обчисленні - 22 роки 08 місяців 13 днів.

Підстава звільнення: попередження про наступне вивільнення.

17.08.2021 позивач звернувся із заявою до Головного управління ДФС у Харківській області (а.с. 23), в якій просив оформити та подати до ГУ ПФУ в Харківській області необхідні документи для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом Головного управління ДФС у Харківській області від 26.08.2021 на звернення позивача повідомлено, що за статтею 12 вказаного Закону, умовами призначення пенсії за вислугу років з 01 жовтня 2020 є наявність вислуги років 25 календарних років і більше. Оскільки на дату звільнення позивача зі служби (07.06.2021) вислуга років ОСОБА_1 у календарному обчисленні - 21 рік 04 місяці 13 днів, тому відсутні підстави для подання до ГУ ПФУ в Харківській області матеріалів для призначення пенсії за вислугу років (а.с. 24).

Одночасно з цим позивач із заявою звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області, в якій просив призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 18.08.2021 (а.с .25 - 26). Вказану заяву отримано ПФУ 15.09.2021.

Листом ГУ ПФУ в Харківській області від 21.09.2021 повідомлено позивача на його звернення, що відповідно до п.1 Порядку, затвердженого постановою ПФУ від 30.01.2007 №3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років подаються відповідними особами до ГУ ПФУ через уповноважені структурні підрозділи (міністерства та інші органи). Після надання уповноваженими структурними підрозділами документів для призначення пенсії пенсійним органом буде прийнято рішення щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років (а.с. 27).

Не погоджуючись із відмовою ГУ ДФС у Харківській області у оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління ПФУ у Харківській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», та як наслідок ГУ ПФУ в Харківській області також протиправно не призначило пенсії за вислугу років, позивач звернувся до суду з даними позовом.

По суті спірних правовідносин, слід зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №2262-ХІІ), пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, врегульовано постановою КМУ від 02.11.2006р. № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Правління ПФУ від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку №3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із зазначеним вище Законом, подаються цими особами до головних управлінь ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Згідно з абз. 1 п. 1 Порядку №3-1 міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Пунктом 12 вказаного Порядку №3-1 визначено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені п. 6 цього Порядку.

При цьому, суд зазначає, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення їм пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії та встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №537/1980/16-а, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Листом Головного управління ДФС у Харківській області від 26.08.2021 повідомлено позивача про відсутність підстав для подання до ГУ ПФУ в Харківській області матеріалів для призначення пенсії за вислугу років, оскільки за статтею 12 вказаного Закону, умовами призначення пенсії за вислугу років з 01 жовтня 2020 є наявність вислуги років 25 календарних років і більше. Оскільки на дату звільнення позивача зі служби (07.06.2021) вислуга років ОСОБА_1 у календарному обчисленні - 21 рік 04 місяці 13 днів (а.с. 24).

Так, згідно з частиною 4 статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 171 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ постановою КМУ затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (постанова від 17.07.1992 р. №393), який визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Статтею 1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ як єдину, обов?язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов?язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 171 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів).

Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14 квітня 2021 року по справі №480/4241/18, що враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

В постанові Верховний Суд також зазначив, що з метою забезпечення єдності та сталості судової практики відступає від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 року у справі №161/4876/17, від 15.08.2019 року у справі №281/459/17, від 27.03.2020 року у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону №2262-ХІІ.

Отже, для вирішення питання про призначення пенсії враховується вислуга обрахована не тільки в календарному, а і в пільговому обчисленні.

Як зазначалося, згідно пункту «а» частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Так, наказом Головного управління ДФС у Харківській області від 07.06.2021 №160-о (а.с. 19) звільнено ОСОБА_1 (М-104296) з посади та податкової міліції ДФС України в запас ЗСУ за пп. "г" п.64 (через скорочення штатів), з 07.06.2021 року.

В наказі визначено, що вислуга років на день звільнення складає:

- у календарному обчисленні - 21 рік 04 місяці 13 днів;

- у пільговому обчисленні - 22 роки 08 місяців 13 днів.

Зважаючи, що вислуга років ОСОБА_1 у пільговому обчисленні складає 22 роки 08 місяців 13 днів, тоді як за п. "а" частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на момент звільнення зі служби після 01.10.2020 (позивач звільнений 07.06.2021), вислуга років повинна складати 25 календарних років і більше, позивач не набув права на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ.

Отже, Головним управлінням ДФС у Харківській області правомірно відмовило позивачу у підготовці та поданні до ГУ ПФУ в Харківській області необхідних документів для призначення пенсії за вислугою років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже, в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 N 3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом ( 2262-12 ), та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Стосовно позовних вимог, пред`явлених до Головного управління ПФУ в Харківській області, суд зазначає, що документів про призначення позивачу пенсії за вислугу років з від уповноваженого структурного підрозділу на адресу ГУ ПФУ не надходило, отже у пенсійного органу були відсутні підстави для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Щодо посилань позивача на те, що він мав обґрунтовані очікування на призначення пенсії на умовах, що діяли на момент початку роботи, суд зазначає, що за правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у рішенні "Великода проти України" (№ 43331/12), законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у справі "Суханов та Ільченко проти України" (рішення від 26.06.2014, п. 35) Європейський Суд з прав людини зазначив, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися ст.1 Першого протоколу. Якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування. Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами.

Суд звертає увагу, що у спірних правовідносинах вимоги позивача не мають достатнього підґрунтя у національному законодавстві, оскільки зазнали змін норми законодавства щодо призначення пенсій працівникам міліції, а також немає усталеної практики національних судів на підтримку аналогічних скарг заявників. З огляду на це, у позивача немає "законних сподівань" на призначення пенсії, які могли б підпадати під дію ст. 1 Першого протоколу.

У рішенні по справі "Ейрі проти Ірландії" Європейський суд з прав людини констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового (Airey v. Ireland № 6289/73). Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" (Kjartan Аsundsson v. Iceland № 60669/00). Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Таким чином, оскільки стаж позивача за вислугу років недостатній для призначення пенсії на підставі ст. 12 Закону №2262-ХІІ, а в період дії вказаної статті в редакції, чинній на момент початку проходження позивачем служби останній не набув права на призначення пенсії за вислугу років, суд не знаходить підстав для задоволенні позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: 62057, м. Харків, вул. Пушкінська 46), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, адреса: 61000, м. Харків, м-н Свободи 5, Держпром 3 під.2 пов.) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.