Справа № 160/12787/21
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
за участі секретаря судового засіданняЛогвиненко В.В.
представника позивача Підлужного В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Гаражного кооперативу «Донецький» до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису, -
27.07.2021 року Гаражний кооператив «Донецький» (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокажастру у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №506-ДК/0067/Пр/03/01/21 від 31.05.2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 27.08.2021 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 41).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року задоволено заяву Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.10.2021 року о 11:20 год. (а.с. 58).
Усною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні, від 23.11.2021 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 09.12.2021 року о 10:30 год.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 06.05.2021 року №506-ДК, проведено перевірку Гаражного кооперативу «Донецький» щодо дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої складено акт від 17.05.2021 року №506-ДК/523/АП/09/01/-21 та винесено припис від 31.05.2021 року №506-ДК/0067/Пр/03/01/21 про усунення виявлених порушень. Позивач вважає, що даний припис є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки земельна ділянка не може вважатись такою, що самовільно зайнята, так, акт перевірки не містить інформації відносно того, яка саме обставина свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки відсутність рішення чи відсутність правочину щодо неї, як і не містить відомостей відносно наявності чи відсутності дій, які відповідно до закону є правомірними.
14.09.2021 року представником відповідача було подано письмовий відзив на позов, у якому у задоволенні позову просив відмовити повністю, посилаючись на те, що земельну ділянку площею 1,9 га по вул. Донецьке шосе, в районі будинків 100 та 106 у м. Дніпро використовує гаражний кооператив « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по фактичному розташуванню будівель і споруд в межах охоронних зон інженерних комунікацій за відсутності відповідного рішення про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо неї, що зафіксовано у акті перевірки від 17.05.2021 року №506-ДК/523/АП/09/01/-21. Крім того, в ході перевірки не встановлено, яка саме земельна ділянка передавалась, не визначена та не вказана її адреса розташування, не складені відповідні документи конкретизації розташування земельної ділянки, не вказані її межі. Отже, факти, на які посилається позивач щодо врахування зауважень на акт перевірки не можуть бути беззаперечним доказом відсутності порушень, виявлених у ході перевірки. Таким чином, припис є правомірним та таким, що прийнятий на підставі вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.
12.10.2021 року позивачем надано письмову відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що позивач заперечує всі доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву, оскільки вони є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки в даному випадку відсутній факт самовільного зайняття земельної ділянки.
03.11.2021 року на електронну адресу суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив, у яких зазначено доводи аналогічні доводам у відзиві на позов.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.
З урахуванням відсутності представника відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, наявності достатніх доказів у матеріалах справи для вирішення справи, суд ухвалив здійснити її розгляд за відсутності представника відповідача.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що на підставі наказу від 06.05.2021 року №506-ДК Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області проведена перевірка з питання дотримання вимог земельного законодавства стосовно земельної ділянки по вул. Донецьке шосе в районі будинків 100 та 106 у м. Дніпро.
За результатами перевірки Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельною ділянкою від 17.05.2021 року №506-ДК/523/АП/09/01-21.
За результатами перевірки встановлено, що земельна ділянка по вул. Донецьке шосе в районі будинків 100 та 106 у м. Дніпро не сформована та не передана у власність або користування.
Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки 17.05.2021 року №506-ДК/523/АП/09/01-21, Гаражний кооператив «Донецький» 31.05.2021 року надав свої письмові заперечення до акту.
31.05.2021 року Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області прийнято припис №506-ДК/0067/Пр/03/01/21, яким зобов`язано Гаражний кооператив «Донецький» у 30-денний термін усунути виявлене правопорушення згідно з чинним законодавством України.
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обгрунтованості винесення відповідачем припису.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного.
Згідно з частинами першою та другою статті 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.
Відповідно до статті 187 ЗК України, контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.
Згідно зі статтею 188 ЗК України, державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.
Так, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 №482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності є завданнями Держгеокадастру.
Відповідно до підпункту 25-1 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.
Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України від 19.06.2003 №963-IV «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (далі - Закон №963-IV), який спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.
Відповідно до статті 4 Закону №963-IV, об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.
Згідно з статтею 6 Закону №963-IV, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.
За змістом статті 9 Закону №963-IV, державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом проведення перевірок.
Частиною першою статті 10 Закону №963-IV визначено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:
- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;
- давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;
- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;
- у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення;
- викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України;
- передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення;
- проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України;
- звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.
Аналогічні норми містяться й у п.5-1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМУ №15 від 14.01.2015 року.
Відповідно до п. 6 Положення «Про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області», затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2017 року №308 «Про затвердження положень про територіальні органи Дергеокадастру», посадові особи Головного управління в межах своїх повноважень мають право складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом.
З аналізу наведених правових норм вбачається, що державний контроль за охороною та використанням земель може здійснюватися державним інспектором ГУ Держгеокадастру, у тому числі, шляхом проведення перевірок. Для реалізації завдань у сфері здійснення контролю за використанням та охороною земель державний інспектор має право, зокрема, видавати приписи, складати акти перевірки або протоколи про адміністративні правопорушення з метою притягнення винних осіб до відповідальності.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає, зокрема, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V (далі -Закон № 877-V).
При цьому, положеннями Закону № 877-V визначено сферу його дії, а також окремо вказано, на які відносини його дія не поширюється.
Так, у ст. 2 Закону № 877-V передбачено, що дія даного закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Водночас, дія Закону № 877-V не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, митного контролю на кордоні, державного експортного контролю, контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення.
Контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюється органами ліцензування у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності».
Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.
Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Аналіз вказаних вище положень дає підстави для висновку про те, що норми Закону № 877-V поширюються на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, при цьому, у частині другій ст. 2 вказаного Закону зазначено на які відносини, що виникають під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), дія цього Закону не поширюється, а у частинах третій - п`ятій цієї статті зазначено особливості застосування певними контролюючими органами вимог цього Закону з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Суд звертає увагу, що Наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 06.11.2018 року №538, яким було затверджено уніфіковану форму акту, що складається за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель, та інших форм розпорядчих документів, прийнято відповідно до частини першої статті 5, статті 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», а також відповідно до абзацу сьомого частини другої статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Методики розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 року № 342.
Отже, дія Закону № 877-V поширюється на спірні правовідносини.
Зазначена позиція суду узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 16.03.2021 року у справі № 817/1155/18.
Так, згідно з нормами Закону № 877-V, орган державного нагляду (контролю) здійснює контролюючі функції шляхом проведення планових та позапланових заходів.
Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником (частина одинадцята статті 4 Закону № 877-V).
Виключний перелік підстав для здійснення позапланових заходів визначений у статті 6 Закону № 877-V. При цьому в частині другій цієї статті вказано, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.
Законом Украйни від 03 листопада 2016 року № 1726-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» було внесено зміни, зокрема, до статті 7 Закону № 877-V.
Положеннями статті 7 Закону № 877-V визначено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).
Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.
Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.
За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акту; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акту підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акту органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акту відповідний запис.
Один примірник акту вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
На підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Зокрема, припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Розпорядчі документи щодо усунення порушень вимог законодавства можуть бути оскаржені до відповідного центрального органу виконавчої влади або суду в установленому законом порядку.
Отже, нормами зазначених вище нормативно-правових актів, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З розпорядчими документами органів державного нагляду (контролю) суб`єкт господарювання має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог частини одинадцятої статті 4 та частини п`ятої статті 7 Закону № 877-V призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
За таких обставин, вищенаведеними нормами законодавства визначено порядок проведення перевірки земельної ділянки, як об`єкта контролю.
Під час розгляду справи судом встановлено, що Головним управлінням Держгеокадастру, 06.05.2021 року прийнято наказ №506-ДК «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості грунту» шляхом проведення перевірки стосовно земельної ділянки по вул. Донецьке шосе в районі будинків 100 та 106 у м. Дніпро.
При цьому, в порушення встановленого ст. 7 Закону № 877-V порядку, до проведення позапланового заходу, посадовим особам Гаражного кооперативу «Донецький» не було вручено посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), та не надано суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення), внаслідок чого позивач не зміг скористатись своїм правом на недопуск посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом №506-ДК/523/АП/09/01/-21 був складений від 17.05.2021 року, а припис про усунення недоліків винесений на підставі зазначеного акту складено лише 31.05.2021 року.
Відповідно до ч. 9 ст. 7 Закону № 877 розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень складається у двох примірниках: один примірник не пізніше п`яти робочих днів з дня складення акту надається суб`єкту господарювання чи уповноваженій ним особі для виконання, а другий примірник з підписом суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо погоджених термінів усунення порушень вимог законодавства залишається в органі державного нагляду (контролю).
Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст. 7 Закону №877 щодо строку складання припису за результатами заходу контролю, останній складений на 14 день після складення акту перевірки.
При цьому, суд звертає увагу, що будь-які процедурні порушення, пов`язані із самим процесом оформлення результатів діяльності суб`єктів владних повноважень по фіксації недотримання суб`єктом приватного права вимог законодавства оцінюється судом з урахуванням всіх обставин справи та необхідністю досягненням балансу між інтересами особи правопорушника та публічними інтересами. Зазначене, особливо стосується фіксації порушень з боку суб`єктів приватного права у публічній сфері, зокрема, питань охорони земель, безпеки довкілля, благоустрою населених пунктів, розпорядження комунальною та державною власністю, запобігання виникнення техногенних катастроф тощо. Такі формальні неточності не можуть бути, за загальним правилом, самостійною підставою для скасування по суті правомірних рішень суб`єктів владних повноважень, спрямованих на забезпечення законності та захист публічних інтересів.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25.01.2019 року у справі №826/382/18.
Таким чином, суд при розгляді даної справи має встановити правомірність прийнятих рішень суб`єкта владних повноважень по суті встановлених порушень земельного законодавства.
Однак, суд не може погодитись із зазначеними висновками, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська Дніпропетровської області від 20.05.1994 року №250 затверджено рішення загальних зборів про створення Гаражного кооперативу «Донецький», зареєстровано статут та інші питання пов`язані з утворенням останнього.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 21.07.1994 року №801 «Про відведення гаражному кооперативу «Донецький» земельної ділянки по Донецькому шосе в тимчасове короткострокове користування для будівництва гаражного кооперативу «Донецький»», останньому виділено земельну ділянку площею 1,9 га за рахунок земель загального користування строком на 2 роки для будівництва гаражного кооперативу з покладенням відповідних обов`язків для початку будівництва.
21.07.1994 року складено акт про встановлення меж ділянки та червоних ліній в натурі.
На підставі розпорядження виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 03.06.1997 року №535/1р, Гаражному кооперативу «Донецький» присвоєно поштову адресу, а саме: м. Дніпро, Донецьке шосе, 100.
В подальшому, 25.12.2000 року укладено договір про право тимчасового користування даною землею №1856, який неодноразово продовжувався.
За таких обставин, земельна ділянка за адресою м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 100, не може вважатись такою, що самовільно зайнята Гаражним кооперативом «Донецький».
Також, суд критично ставиться до висновків посадової особи контролюючого органу щодо самовільного зайняття відповідної площі суміжних земельних ділянок безпосередньо позивачем, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази цього.
Таким чином, порушення чинного законодавства позивачем у цій частині (самовільне зайняття земельної ділянки) відповідачем в ході розгляду справи не доведено.
При цьому, аналіз змісту спірного припису №506-ДК/0067/Пр/03/01/21 від 31.05.2021 року дає підстави стверджувати, що він не відповідає ознакам акту індивідуальної дії (розпорядчого акту) з огляду на наступне.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень державного інспектора віднесено, зокрема, надання обов`язкових для виконання вказівок (приписів) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом.
Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийнятий) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини 1 статті 4 КАС України).
Отже, припис - це обов`язкова для виконання письмова вимога уповноваженого органу щодо усунення порушень вимог законодавства. Заходи в приписі, спрямовані на усунення порушень вимог закону, а відтак, мають бути чітко сформульовані та конкретизовані.
Так, судом встановлено, що припис від 31.05.2021 року за №506-ДК/0067/Пр/03/01/21 у резолютивній частині містить загальну вимогу «у 30-денний термін усунути виявлене правопорушення згідно з чинним законодавством України».
Поряд з цим, посадовою особою контролюючого органу не зазначено заходи, які необхідно здійснити позивачу для припинення порушення земельного законодавства, що суперечить вимогам чинного законодавства щодо оформлення даного розпорядчого документу, встановленим у Наказі Міністерства аграрної політики та продовольства України від 06.11.2018 року №538, а також вимогам статті 7 Закону № 877-V.
Отже, оскаржуваний припис не містить визначення конкретних дій, обов`язкових до виконання для усунення виявлених порушень.
З огляду на правову природу припису №506-ДК/0067/Пр/03/01/21 від 31.05.2021 року, такий породжує правові наслідки (зокрема обов`язки) для свого адресата, а відтак, наділений ознаками правового акту індивідуальної дії (з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документу, в якому вона міститься) і як такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом. При цьому «законність» припису передбачає його обґрунтованість.
У даному випадку зміст спірного припису, який є індивідуально-правовим актом, а відтак породжує права і обов`язки для позивача, полягає в тому, щоб «у 30-денний термін усунути виявлене правопорушення згідно з чинним законодавством України». Додатково про обов`язковий характер даного припису свідчить застереження в ньому про те, що його невиконання є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Зазначивши у приписі про необхідність «усунути виявлене правопорушення згідно з чинним законодавством України» відповідач не вказав, які саме дії, та на підставі яких положень чинного закону повинен здійснити позивач для усунення встановлених перевіркою порушення вимог законодавства.
Можливість усунення виявлених порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанта поведінки), яких потрібно вжити уповноваженій особі позивача для усунення порушень.
Спонукання позивача самостійно визначити на підставі невизначених норм, яких саме заходів необхідно ужити для усунення виявлених порушень, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства.
Водночас, зобов`язальний характер припису щодо усунення правопорушення свідчить про встановлення цього порушення та про визначення імперативного обов`язкового способу його усунення, що має бути чітко викладено в акті індивідуальної дії оскаржуваному приписі. Відсутність таких елементів є достатньою та самостійною підставою для визнання незаконним та скасування припису відповідача.
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 806/1723/18 та від 10.12.2019 у справі № 160/9513/18.
Таким чином, з аналізу змісту припису Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №506-ДК/0067/Пр/03/01/21 від 31.05.2021, як акту індивідуальної дії, вбачається, що такий припис прийнято з порушенням вимог законодавства щодо його змісту, оскільки він є неконкретизованим.
З огляду на встановлені судом обставини, з урахуванням оцінки зафіксованих порушень в акті перевірки від 15.05.2021 року № 1369-ДК/1259/АП/09/01/-20, суд дійшов висновку, що припис від 31.05.2021 року №506-ДК/0067/Пр/03/01/21 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, а тому дані позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 2270,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №321 від 27.07.2021 року.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 2270,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
У зв`язку із тим, що 19.12.2021 року є вхідним днем, повний текст рішення суду складений наступного робочого дня - 20.12.2021 року.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №506-ДК/0067/Пр/03/01/21 від 31.05.2021 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 20 грудня 2021 року.

Суддя Н.Є. Сліпець