Справа № 337/4645/21
Суддя: Галущенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 337/4645/21
Провадження № 2-а/336/93/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Хортицького районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді Салтан Л.Г. 26.08.2021 року справа була передана для розгляду за підсудністю Шевченківському районному суду м. Запоріжжя.

Ухвалою суду від 20.09.2021року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що 11.08.2021 р. посадовою особою відповідача поліцейським Гуторовим Е.М., постановою серії БАА № 463616 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Просить суд скасувати та визнати протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 11.08.2021 року серії БАА 463616. Вважає, що постанова не відповідає вимогам закону, оскільки при винесені постанови були порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП та відсутні докази вчинення ним правопорушення.

Відповідач відзиву на позов у встановлений судом строк не надав, документів для долучення до справи не надіслав.

Вивчивши обставини справи, перевіривши доводи адміністративного позову на користь його задоволення, дослідивши наявні у справі докази в сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Як випливає із змісту ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 11.08.2021 р. посадовою особою - інспектором капралом поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області Гуторовим Е.М.відносно ОСОБА_1 була винесена постанова серії БАА № 463616 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КпАП України, та накладено штраф в розмірі 340 гр.

За змістом оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 11.08.2021 року о 10.20 годині керуючи автомобілем LIFAN д.н. НОМЕР_1 , під час руху по вул. Діагональна в м. Запоріжжя, був зупинений працівником поліції, який склав постанову про адміністративне правопорушення, в якій зазначив, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом рухався у населеному пункті, де дозволяється швидкість не більше 50 км/год, чим порушив вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху.

Правомірність та обґрунтованість дій посадових осіб та вказаних вище постанов є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Відповідно до ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді адміністративної справи органом (посадовою особою) повинно бути вжито всіх необхідних заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів та з`ясовано: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналогічні роз`яснення викладені у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

- письмовими, речовими і електронними засобами;

- висновками експертів;

- показаннями свідків.

Статтею 72 ч. 2 цього ж Кодексу встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст. 122 ч. 1 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В позові ОСОБА_1 зазначає, що викладених у оскаржувані постанові обставин він ПДР не порушував та доказів вчинення інкримінованого йому порушення п.12.4 ПДР відповідач на час винесення оскаржуваної постанови не пред`явив.

На час розгляду даної справи жодних доказів винуватості позивача у порушенні п.12.4 ПДР відповідачем Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області не надано, відповідач у жодний передбачений процесуальним законом спосіб не спростував викладених позивачем обставин з посиланням на докази, які підтвердили б правомірність прийнятого ним рішення та спростовували доводи позивача.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позову, оскільки доводи викладені в позові не спростовані відповідачем, а винна поведінка позивача доказами не доведена.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви на суму 454,00грн. та понесено витрати на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження здійснення витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи позивачем надані до суду договір про надання правової допомоги від 17.08.2021 року, укладеного між адвокатом Ямою Д.М. та ОСОБА_1 , копію акту приймання-передачі послуг від 17.08.2021 року, квитанція б/н року на суму 500 грн.

З врахуванням всіх викладених обставин, суд вважає підтвердженими витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 500 грн., а тому такі витрати позивача мають бути стягнуті з відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015 № 73, на Департамент патрульної поліції, який є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, покладено обов`язок здійснювати контроль за раціональним використанням бюджетних коштів у межах доведених асигнувань.

Таким чином, з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань підлягає відшкодуванню на користь позивача сплачений ним судовий збір та витрати та правову допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 251, 280, 283, 285 КУпАП, Правилами дорожнього руху України п.8.7.3.з, ст.ст.2 70, 72, 257, 286 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА № 463616 від 11.08.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Запорізькій області Гуторовим Едуардом Михайловичем, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП за порушення вимог п.12.4 Правил дорожнього руху та накладення штрафу в розмірі 340 гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 500 грн. за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Запорізькій області.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.А. Галущенко

17.12.21