Справа № 640/8329/20
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року м. Київ № 640/8329/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., при секретарі судового засідання Ющенко Д.А. розглянувши в загальному позовному провадженні адміністративну справу

за позовомДочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства "Промоборонекспорт"
доГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві
провизнання неправомірним та скасування акту перевірки та податкового повідомлення-рішення,

за участю представників:

позивача - Дем`яненко М.В., Стеблевської В.М.,

відповідача - Ткача С.С.

На підставі частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 09 грудня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Дочірнє підприємство Державної компанії "Укрспецекспорт" Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства "Промоборонекспорт" (далі - ДП ДК «УКРСПЕЦЕКСПОРТ» ДЗТІП «УКРПРОМОБОРОНЕКСПОРТ», позивач) з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить:

визнати акт Головного управління Державної податкової служби у м. Києві № 5816/26-15-04-10-20-25662328 від 11.12.2019 неправомірним та скасувати його;

визнати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 27.12.2019 № неправомірним та скасувати його.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки акту камеральної перевірки про несвоєчасну сплату позивачем узгодженого податкового зобов`язання з податку на прибуток у загальній сумі 9 955 675,10 грн. із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, які стали підставою для прийняття оскаржуваного податкового-рішення, є протиправними та не відповідають дійсності, оскільки вказана в акті перевірки сума грошового зобов`язання є неугодженою та є предметом оскарження в суді.

А тому, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Поряд з цим, позивачем також наголошувалося, що у контролюючого органу відсутні повноваження під час проведення камеральної перевірки досліджувати питання своєчасності сплати податків, оскільки останні перебувають поза межами даної перевірки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 травня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду в підготовче засідання.

03 червня 2020 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, у якому ГУ ДПС у м. Києві в задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю.

Відзив обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення ГУ ДПС у м. Києві було прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки дані інтегрованої картки платника податків містять дані, що позивачем несвоєчасно сплачено узгоджені податкові зобов`язання з податку на прибуток у загальній сумі 9 955 675,10 грн. із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у зв`язку з чим у автоматичному режимі розрахувався штраф відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу.

У поданій до суду відповіді на відзив, позивач не погоджувався з доводами відповідача та просив позовні вимоги задовольнити повністю.

При цьому, позивач повторно наголошував, що відповідно до вимог п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду за позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судом рішенням законної сили.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2019 року ГУ ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати суми (зобов`язання) по податку на прибуток ДП ДК «УКРСПЕЦЕКСПОРТ» ДЗТІП «УКРПРОМОБОРОНЕКСПОРТ» (), за результатами якої складено акт № 5816/26-15-04-10-20-25662328.

Висновками даного акту перевірки встановлено порушення ДК «УКРСПЕЦЕКСПОРТ» ДЗТІП «УКРПРОМОБОРОНЕКСПЕРТ» термінів сплати (перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на прибуток, задекларованої в податковій декларації з податку на прибуток підприємств.

24 грудня 2019 року за результатами розгляду заперечення ? «» «?» на акт перевірки від 11.12.2019 року № 5816/26-15-04-10-20-25662328, ГУ ДПІ у м. Києві листом за № 70064/10/26-15-04-10-18 висновки вказаного акту перевірки залишено без змін.

27 грудня 2019 року ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким за порушення строків сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 9 955 675, 10 грн. на підставі ст. 126 ПК України до позивача застосовано штраф у розмірі 20% на суму 1 991 135,00 грн.

Рішенням ДПС від 17.03.2020 року № 9629/6/99-00-08-05-05-06 податкове повідомлення-рішення № від 27.12.2019 року залишено без змін, скаргу ДП ДК «УКРСПЕЦЕКСПОРТ» ДЗТІП «УКРПРОМОБОРОНЕКСПОРТ» - без задоволення.

Не погоджуючись з вказаними актом камеральної перевірки та податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на момент проведення перевірки) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

За змістом пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю та формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

Тобто, перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.2, п. 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

При цьому, згідно п. 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як було зазначено вище, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням до позивача застосовано штраф у розмірі 20% (1 991 135,00 грн.) за несвоєчасну сплату суми грошового зобов`язання по податку на прибуток у розмірі 9 955 675, 10 грн.

При цьому, з акту перевірки вбачається, що сума, яка, на думку податкового органу, позивачем несвоєчасно була сплачена виникла, зокрема, на підставі податкового повідомлення-рішення від 24.04.2018 року № .

Матеріалами справи встановлено, що до прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, посадовими особами контролюючого органу проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань податкового законодавства за період з 1 січня 2014 року по 30 вересня 2017 року, валютного - за період з 1 січня 2014 року по 30 вересня 2017 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 1 січня 2011 року по 30 вересня 2017 року, за результатами якої складено акт від 6 квітня 2018 року №211/26-15-14-02-01-14/25662328.

Перевіркою встановлено порушення вимог:

- пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, пункту 5 П(С)БО 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року №20, пунктів 5, 7 П(С)БО 15 "Доходи", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №290, у результаті чого занижено податок на прибуток, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету на суму 8026683 грн., в т.ч. за: - 2016 рік на суму 8026683 грн.;

- пункту 201.10 статті 201 ПК України в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 5120,05 грн.

На підставі вказаного акта перевірки, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 24 квітня 2018 року:

- №2, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у розмірі 10033353,75 грн., з яких за основним платежем - 8026683 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 2006670,75 грн.;

- №2, яким за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ у розмірі 5120,05 грн. застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 512,00 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2019 року, у задоволенні адміністративного позову по справі № 826/11596/18 відмовлено.

Згідно платіжних доручень від 07.11.2019 року № 872 (#11) та від 15.11.2019 року № 896 (#11) позивачем до державного бюджету в рахунок податкового боргу було перераховано кошти в розмірі 13 177 255, 79 грн. та 461 000, 00 грн.

В подальшому, постановою Верховного Суду від 18 листопада 2019 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2019 року у справі №826/11596/18 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, станом на час проведення відповідачем камеральної перевірки та винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні від 24.04.2018 року № , в силу п. 56.18 ст. 56 ПК України, була неузгодженою, що виключала можливість застосування до ДП ДК «УКРСПЕЦЕКСПОРТ» ДЗТІП «УКРПРОМОБОРОНЕКСПОРТ» штрафу за несвоєчасну сплату суми грошового зобов`язання по податку на прибуток у розмірі 9 920 331,10 грн.

Також суд звертає увагу, що сплата суми грошового зобов`язання по податку на прибуток у розмірі 9 920 331,10 грн. згідно платіжних доручень від 07.11.2019 року № 872 (#11) та від 15.11.2019 року № 896 (#11) з моменту подання позивачем заяви від 04.12.2019 року набула статусу надмірно сплаченої та не може з 07.11.2019 року вважатися такою, що була добровільно сплачена платником податків на погашення сум податкового зобов`язання, що визначена в податковому повідомленні-рішенні від 24.04.2018 року № .

З огляду на викладене суд вважає висновки акта перевірки про порушення ДП ДК «УКРСПЕЦЕКСПОРТ» ДЗТІП «УКРПРОМОБОРОНЕКСПОРТ» вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України помилковими та такими, що не підтверджуються належними доказами.

Враховуючи необґрунтованість висновків акта перевірки та не надання відповідачем доказів, які б підтверджували виявлені порушення, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС від 27.12.2019 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

У той же час, щодо вимоги позивача про визнання акту Головного управління Державної податкової служби у м. Києві № 5816/26-15-04-10-20-25662328 від 11.12.2019 року неправомірним та його скасування, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У разі незгоди платника податків або його представників з висновками чи фактами і даними, викладеними в акті перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводить перевірку.

Отже, акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення, та його зміст може бути оспорено шляхом подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заперечень. Водночас платник податку за обставинами справи заперечень на акт не подавав.

Сам собою акт податкової перевірки та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім виникнення права на подання зауважень до акта.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що в даному випадку, рішенням, що порушує права та інтереси позивача є податкове повідомлення-рішення від 27.12.2019 №, що було прийнято ГУ ДПС у м. Києві на підставі висновків акту№ 5816/26-15-04-10-20-25662328 від 11.12.2019 року, яке судом визнано протиправним та скасовано.

Таким чином, оскільки акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги позивача про визнання акту Головного управління Державної податкової служби у м. Києві № 5816/26-15-04-10-20-25662328 від 11.12.2019 року неправомірним та його скасування.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 21020, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 01.04.2020 року № 186 (#11, що міститься в матеріалах справи.

Враховуючи задоволення позовних вимог, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачений позивачем судовий збір у сумі 18 918, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства "Промоборонекспорт" (, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 27.12.2019 року №.

3. В задоволені решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (0, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) на користь Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства "Промоборонекспорт" (, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 18 918 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот вісімнадцять гривень) 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя І.М. Погрібніченко

Повний текст рішення виготовлено та підписано 17.12.2021 року