Справа № 822/1076/16
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 822/1076/16

адміністративне провадження № К/9901/36994/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного підприємства «Надрапласт» на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.07.2016 (суддя - Петричкович А.І.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 (судді - Мельник-Томенко Ж.М., Ватаманюк Р.В., Сторчак В.Ю.) у справі за позовом Державної служби геології та надр України до Приватного підприємства «Надрапласт» про анулювання дозволу,

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року Державна служба геології та надр України звернулась до суду з позовом, в якому просила:

припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №5787 від 31.05.2013, виданого ПП «Надрапласт».

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25.06.2015 позивачем прийнято наказ №174 про проведення планових перевірок щодо дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин надрокористувачами, в тому числі відповідачем. (а.с. 18)

26.06.2015 та 06.07.2015 на адресу відповідача позивачем надіслано повідомлення про проведення планової перевірки у період з 6 по 10 липня 2015 та направлення. (а.с. 20 - 21)

10.07.2015 позивачем складено Акт про недопущення до перевірки №06-02/24/2015-08, в якому зазначено про неможливість проведення планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування відповідача у зв`язку з невстановленням місцезнаходження керівника та працівників ПП «Надрапласт». При виїзді за юридичною адресою, вказаною у спеціальному дозволі на користування надрами №5797 від 31.05.2013 (м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4, кв. 39) керівник та працівники ПП «Надрапласт» відсутні. (а.с. 22 - 23)

13.07.2015 позивачем складено припис №186-14/06, в якому зобов`язано відповідача у строк до 14.08.2015 надати матеріали для проведення перевірки відповідно до переліку. (а.с. 24 - 25)

У зв`язку з тим, що станом на 20.08.2015 відповідачем не виконано припис та не надано витребуваних матеріалів, позивачем винесено подання від 20.08.2015 №341-14/06 на зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №5787 від 31.05.2013. (а.с. 29)

Наказом Державної служби геології та надр України від 04.09.2015 №271 зупинено дію спеціального дозволу від 31.05.2015 №5787 та надано відповідачу 30 календарних днів для усунення порушень. (а.с. 30)

Листом від 09.11.2015 Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України повідомлено Департамент державного геологічного контролю про те, що станом на 09.11.2015 від відповідача усунення порушень дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування, зазначених у Акті перевірки №06-02/24/2015-38/п від 10.07.2015, не надходили. (а.с. 32)

Листом від 11.12.2015 позивач з посиланням на частину 2 статті 26 Кодексу України про надра надіслав позивачу прохання висловити у 15-денний строк власну позицію (згоду/не згоду) на припинення права користування надрами. (а.с. 33)

Вказаний лист повернутий позивачу 16.01.2016 у зв`язку із закінченням терміну зберігання. (а.с. 33 зв)

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що під час проведення перевірки встановлено порушення відповідачем вимог законодавства у сфері надрокористування, неодноразово надано відповідачу строк для усунення порушень та повідомлення про усунення порушень надрокористування, проте відповідач жодних пояснень на вимогу Держгеонадра України не надав. В подальшому, з підстав порушення надрокористувачем умов користування надрами, органом нагляду зупинено дію спеціального дозволу відповідача та надано строк для усунення порушень. Проте у встановлений строк відповідач порушень не усунув, а тому з огляду на те, що має місце порушення вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр та відсутність згоди користувача, вважає, що є підстави для припинення права користування надрами в судовому порядку.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.07.2016, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017, позов задоволено.

Припинено користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №5787 від 13.05.2013, який виданий Приватному підприємству «Надрапласт».

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідач своєї незгоди щодо припинення права користування надрами не висловив, такої незгоди відповідач не надав ні позивачу, ні суду, при цьому припис №186-14/06 від 13.07.2015 не оскаржив і не виконав, що підтверджено доказами, які перевірено судами, а тому враховуючи допущення відповідачем порушень законодавства в сфері надрокористування, застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді припинення користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу, виданого відповідачу на користування надрами №5787 від 13.05.2013, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

З ухваленими у справі рішеннями не погодився відповідач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що з його боку недопуск позивача до перевірки не мав місце. Наголошує на тому, що відповідно до частини 2 статті 26 Кодексу України про надра припинити право користування надрами позивач може лише у разі незгоди користувачів у певних випадках, при цьому позивачем не надано доказів існування такої незгоди з боку підприємства, а тому відсутні підстави для звернення позивача до суду з цим позовом, оскільки позивач не дотримав встановлений чинним законодавством порядок звернення до суду з цим позовом.

Крім того, посилається на те, що судами не визначено та не досліджено яке саме порушення та якого пункту частини 1 статті 26 Кодексу України про надра стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. Також судами не досліджено якими доказами позивач обґрунтовує підстави припинення права користування надрами в розрізі вказаної норми Кодексу, оскільки жодний документ не фіксує порушення відповідачем користування надрами.

Крім того, посилається на те, що про проведення перевірки йому не було відомо, а розгляд справи у суді першої інстанції в порушення вимог процесуальних норм відбувся за його відсутності та без належного повідомлення.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до частини 2 статті 24 Кодексу України про надра, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 41) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Згідно статті 60 цього Кодексу державний контроль і нагляд за веденням робіт по геологічному вивченню надр, їх використанням та охороною спрямовані на забезпечення додержання всіма державними органами, підприємствами, установами, організаціями та громадянами встановленого порядку користування надрами, виконання інших обов`язків щодо охорони надр, встановлених законодавством України.

Частиною 1 статті 61 цього Кодексу передбачено, що державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Відповідно до частини 1 статті 57 цього Кодексу у разі порушення вимог статті 56 та інших статей цього Кодексу користування надрами може бути обмежено, тимчасово заборонено (зупинено) або припинено центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або іншим державним органом, уповноваженим на застосування таких заходів реагування, в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 №1174, державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615.

Відповідно до пункту 10 Порядку №615 невід`ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають: вимоги до ефективності робіт; сучасні технології видобування та переробки корисних копалин; порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій; види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр; підстави для припинення діяльності, пов`язаної з використанням ділянки надр.

Згідно пункту 23 Порядку №615 право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Частиною 7 статті 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» №2806-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації; 2) здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Відповідно до частин першої та другої статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що в порушення вимог законодавства, спеціального дозволу на користування надрами та Угоди про умови користування надрами відповідач не забезпечив допуск представників позивача для здійснення державного геологічного контролю, що в силу приписів пункту 5 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра є підставою для припинення права користування надрами.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у справах №806/1285/16 (постанова від 26.05.2020), №824/160/19 (постанова від 09.09.2021).

Крім того, правова позиція відносно отримання від надрокористувача незгоди щодо припинення права користування надрами шляхом анулювання дозволу, вже висловлювалась Верховним Судом України у постановах від 25.06.2011 у справі №21-36а11, від 19.09.2011 у справі №21-164а11, від 10.12.2013 у справі №21-450а13 та постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №802/4846/13-а, від 26.06.2018 у справі №802/923/14-а, від 26.05.2020 у справі №806/1285/16, від 09.09.2021 у справі №824/160/19-а, відповідно до якої: «….право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку. У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини першої статті 26 Кодексу, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів це право припиняється у судовому порядку.

Зазначена норма спрямована на захист інтересів надрокористувачів шляхом надання їм права вимагати (шляхом надання/висловлення письмової незгоди) від уповноваженого органу судової, а не адміністративної процедури припинення права користування надрами. При цьому, законом презюмується, що саме судовий порядок є додатковою гарантією ефективного захисту прав надрокористувача, що і було забезпечено позивачем у цій справі шляхом звернення до суду.

Отже, орган, який надав надра у користування, повноважний припинити право користування надрами у випадку, передбаченому пунктом 5 частини першої статті 26 Кодексу України «Про надра», лише за наявності згоди на це користувача надрами.»

Крім того, у постанові від 03.05.2018 у справі №812/1074/17 вже висловлювалась правова позиція з приводу застосування положень частини першої статті 26 Кодексу України про надра. Зокрема, згідно з цією позицією ненадходження будь-якої інформації від надрокористувача з приводу питання про анулювання спеціального дозволу не може розцінюватися, як відсутність заперечень.

Покликання відповідача в обгрунтування касаційної скарги на те, що позивачем не визначено жодної із передбачених статтею 26 Кодексу України про надра підстави для припинення користування надрами, є безпідставним, оскільки як встановлено судами та вбачається із змісту позовної заяви, вимоги щодо припинення права відповідача на користування надрами заявлено позивачем на підставі пункту 5 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра.

За таких обставин суди попередніх інстанцій обгрунтовано дійшли висновку про наявність підстав для припинення права користування надрами та прийняли рішення про задоволення позову.

Покликання відповідача на порушення встановленого законом порядку повідомлення його про проведення перевірки та розгляду справи у суді першої інстанції за його відсутності також є безпідставним і не може бути підставою для скасування судових рішень, оскільки позивачем вживались заходи щодо повідомлення відповідача, повідомлення надсилались з дотриманням передбаченого пунктом 8 Порядку здійснення державного геологічного контролю строку на юридичну адресу відповідача, яка зазначена в спеціальному дозволі, відповідач про зміну адреси не повідомляв, а направлені повідомлення повернулись за закінченням строку зберігання.

Таким чином, позивач вживав достатніх заходів для повідомлення відповідача, а поштові відправлення були повернуті з незалежних від позивача причин.

Схожий підхід застосовано Верховним Судом у справі №822/2402/17 (постанова від 25.05.2021).

Крім того, така ситуація виникла в першу чергу у зв`язку з недобросовісною поведінкою самого відповідача, який не забезпечив умов для своєчасного отримання кореспонденції за його офіційною адресою, вказаною в спеціальному дозволі, про зміну адреси не повідомляв. Водночас, в подальшому такий недолік було усунуто шляхом апеляційного перегляду справи, який відбувся за апеляційною скаргою саме відповідача та за безпосередньої участі в судовому засіданні його представника, якому була надана можливість надати суду свої заперечення.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Надрапласт» залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.07.2016 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук