Справа № 520/12742/21
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 р. № 520/12742/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шляхової О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БРЕНТ ОЙЛ-95" (вул. Академіка Павлова, буд. 120, м. Харків, 61054, ) до Головного управління ДПС у Сумській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Іллінська, буд. 13, м. Суми, Сумська область, 40009, ) про визнання протиправним та скасування наказу, скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ про проведення фактичної перевірки №403-кп від 12.03.2021 в частині проведення фактичної перевірки АЗС ТОВ ТОВ "Брент Ойл-95", що розташована за адресою: Сумська область, Охтирський р-н, с. Мала Павлівка, вул. Центральна, буд. 10;

- скасувати податкове повідомлення-рішення №01 від 21.04.2021 р., прийняте ГУ ДПС у Сумській області;

- скасувати податкове повідомлення-рішення №01 від 21.04.2021 р., прийняте ГУ ДПС у Сумській області.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що для проведення фактичної перевірки позивача не було жодних підстав, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки позивач не погоджується з виявленими відповідачем під час проведення фактичної перевірки порушеннями.

Харківським окружним адміністративним судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Представником відповідача, Головного управління ДПС у Сумській області, подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається на те, що підставою для проведення перевірки ТОВ "Брент Ойл-95" стало встановлення за результатами проведеного аналізу ймовірних порушень товариством вимог пп. 230.1.2 ст. 230 ПК України - відсутності реєстрації витратомірів-лічильників в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі. За результатами проведеної фактичної перевірки АЗС, на якій здійснює діяльність ТОВ "Брент Ойл-95", встановлено відсутність реєстрації витратомірів-лічильників в реєстрі у період з 01.04.2020 по 05.04.2020, що стало підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Відповідач вважає вказані податкові повідомлення-рішення правомірними та такими, що винесені у відповідності до норм чинного законодавства, тому підстави для їх скасування відсутні.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що не погоджується із позицією відповідача, викладеною у відзиві на позовну заяву, вважає її хибною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Брент Ойл-95" () є юридичною особою. Основним видом діяльності суб`єкта підприємницької діяльності є роздрібна торгівля пальним (код КВЕД 47.30).

Відповідно до службової записки управління контролю за підакцизними товарами №223/18-28-09-01-15 від 12.03.2021 повідомлено начальника Головного управління ДПС у Сумській області, що за результатами проведеного аналізу встановлено ймовірні порушення ТОВ «БРЕНТ ОЙЛ-95» вимог пп.230.1.2 ст.230 Податкового кодексу України відсутності реєстрації відсутності реєстрації витратомірів-лічильників в Єдиному держаному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі. Виявлена інформація стала підставою для проведення фактичної перевірки ТОВ "Брент Ойл-95" за пп. 80.2.2 та пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Сумській області від 12.03.2021 №403-кп «Про проведення фактичної перевірки» на підставі пп. 80.2.2 та пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України у період з 18.03.2021 по 26.03.2021 працівниками управління контролю за підакцизними товарами проведена фактична перевірка за місцем провадження діяльності ТОВ "Брент Ойл-95" за адресою: Сумська область, Охтирський р-н, с. Мала Павлівка, вул. Центральна, буд. 10.

В ході фактичної перевірки встановлено наявність наступних резервуарів, які використовуються для зберігання та роздрібної торгівлі пальним на АЗС: чотири підземні сталеві горизонтальні резервуари для пального типу РГС-25 ємністю 25 м.3 кожний, заводські номери №00001, №00002, №00003, №00004 та один наземний горизонтальний резервуар для скрапленого газу типу ЗВГ ємністю 6 м3, заводський номер №2565. Всі розташовані на АЗС резервуари обладнані перетворювачами електроакустичними П-25, які є складовими одного рівнеміра-лічильника моделі «рівнемір-сигналізатор ультразвуковий УУС-01», на який в наявності сертифікат перевірки №UA.TR.001 11-17 чинний до 06.03.2027.

Місце відпуску пального з підземних резервуарів обладнане однією паливороздавальною колонкою (витратоміром-лічильником) Scheidt&Bachmann GmbH, на якій встановлено вісім об`ємних лічильників. До перевірки надано відомості про повірку від 20.03.2020.

Місце відпуску скрапленого газу з наземного резервуару обладнане однією паливороздавальною колонкою типу СЛАВУТИЧ NOVA LPG 112, заводський номер №2195. До перевірки надано відомості про повірку від 20.03.2020.

Згідно Х-звіту, роздрукованого з реєстратора розрахункових операцій типу АЗС POS Mini, заводський номер TN80080930, фіскальний номер №, залишок пального на АЗС на момент проведення перевірки складав: резервуар №1 - ДП-Л-Євро5-ВО - 2528,11 л., резервуар №2 - бензин А-92-Євро5-Е5 - 1501,41 л., резервуар №3 - дизельне паливо А-95-Євро5-Е5 - 2861,43 л., резервуар №4 - ДП-Л-Євро5-Е5-ВО - 2941,93 л., резервуар №5 - скраплений газ - 2202,80 л.

В ході перевірки поданих до контролюючого органу по акцизному складу за уніфікованим номером №1015164 Довідок про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри встановлено, що відповідно до Довідки за реєстраційним номером №17033757 від 05.04.2020, та квитанції №2 до неї, п`ять перетворювачів електроакустичних П-25 заводські номери №12236, №12237, №12238, №12239, №3936, які є складовими одного рівнеміра-лічильника моделі «рівнемір-сигналізатор ультразвуковий УУС-01», вісім об`ємних лічильників пального заводські номери №257264, №257211, №257263, №257222, №257363, №257349, №257352, №257332, які є складовими одного витратоміра-лічильника Scheidt&Bachmann GmbH, та один витратомір-лічильник пального СЛАВУТИЧ NOVA LPG 112 №2195, зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі 05.04.2020 о 17 год. 13 хв.

Перевіркою встановлено, що загальна ємність резервуарів становить 106,0 м куб. (4х25 та 1х6).

Також, відповідно до наданої до перевірки Довідки за реєстраційним номером №17033757 від 05.04.2020, та квитанції №2 до неї, введення в експлуатацію витратомірів- лічильників та рівнемірів-лічильників на акцизному складі №1005164 ТОВ «БРЕНТ ОЙЛ- 95» здійснено 31.03.2020.

За результатами фактичної перевірки складено акт №1493/А/18-28-09-01/42623890 від 29.03.2021, відповідно до якого встановлено відсутність реєстрації одного рівнеміра-лічильника пального, розташованого на акцизному складі за уніфікованим номером №1005164 в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі у період з 01.04.2020 по 05.04.2020; відсутність реєстрації двох витратомірів-лічильників пального, розташованих на акцизному складі за уніфікованим номером №1005164 в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі у періоді з 01.04.2020 по 05.04.2020, чим порушено вимоги пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України.

ТОВ «БРЕНТ ОЙЛ-95» заперечення на акт про результати фактичної перевірки №1493/А/18-28-09-01/42623890 від 29.03.2021 до ГУ ДПС у Сумській області не подавались.

Враховуючи вищенаведене, ГУ ДПС у Сумській області за результатами фактичної перевірки ТОВ «БРЕНТ ОЙЛ-95» прийнято податкові повідомлення-рішення №01 від 28.04.2021 на суму 20000,00 грн., згідно п.1281.1 ст.1281 Податкового кодексу України (відсутність реєстрації рівнеміра-лічильника пального - 1 х 20000 грн.); №01 від 28.04.2021 на суму 40000,00 грн., згідно п.1281.1 ст.1281 Податкового кодексу України (відсутність реєстрації двох витратомірів-лічильників пального - 2 х 20000 грн.).

ТОВ «БРЕНТ ОЙЛ-95» не оскаржувало податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку до ДПС України.

Щодо вирішення справи по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно із п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до пп. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Судовим розглядом встановлено, що наказом Головного управління ДПС Сумській області №103-кп від 12.03.2021 призначено проведення фактичної перевірки ТОВ «Брент Ойл-95» за адресою: вул. Центральна, 10, с. Мала Павлівка, Охтирський район, Сумська область, терміном 10 діб у період з 18.03.2020, за період діяльності платника податків з 01.01.2020 по дату закінчення перевірки.

Суд зазначає, що вищевказаний наказ відповідає вимогам, що передбачені п.п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, а саме, вказаний наказ містить: дату видачі; найменування контролюючого органу; найменування та реквізити суб`єкта; адреса об`єкта; мета перевірки контроль за дотриманням вимог чинного законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з обігом пального, вид перевірки, підстави для проведення перевірки, визначені Податковим кодексом України, зокрема, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст.80 Податкового кодексу України; дата початку перевірки; тривалість перевірки, що відповідає вимогам п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України.

Відповідачем зазначається, що менеджера-управителя ТОВ «Брент Ойл-95» ОСОБА_1 було ознайомлено з направленням на проведення перевірки та вручено копію наказу про проведення перевірки, та ОСОБА_1 здійснено допуск уповноважених осіб відповідача до перевірки. Позивачем не заперечується даний факт.

Таким чином, оскільки вищевказаний наказ на перевірку відповідає вимогам чинного законодавства, то контролюючий орган мав право на проведення фактичної перевірки позивача на підставі здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством.

Аналогічний висновок щодо застосування вимог матеріального права, викладений у постанові Верховного Суду від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18.

Щодо виявленого під час перевірки порушення позивачем підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

За змістом підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України акцизний склад - це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.

Згідно з підпунктом 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України розпорядник акцизного складу - це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.

Відповідно до пункту 230.1. статті 230 Податкового кодексу України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Підпунктом 230.1.2 пункту 230.1. статті 230 Податкового кодексу України встановлено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі; б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів. Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Згідно із п. 128-1.1 ст. 128-1 Податкового кодексу України необладнення, та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Пунктом 12 підрозділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки: акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Відповідно до пункту 18 підрозділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, норми пункту 128-1.1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються: з 1 липня 2019 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20 000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу); з 1 жовтня 2019 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20 000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу); з 1 квітня 2020 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу); з 1 липня 2020 року - до розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу (незалежно від загальної місткості резервуарів, розташованих на акцизному складі такого розпорядника), а також до вітчизняних підприємств, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне).

Разом з тим, Законом України від 18.12.2019 №391-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку" до пункту 18 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України внесені зміни, а саме в абзаці четвертому слово "січня" замінити словом "квітня".

З аналізу наведеного слідує висновок, що у розпорядників акцизних складів на підставі указаних норм Податкового кодексу України виник обов`язок обладнати акцизні склади, на території яких здійснюється господарська діяльність із продажу пального витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх у відповідному Єдиному державному реєстрі до 01.04.2020.

При цьому, з 01.04.2020 відповідно до статті 128-1 Податкового кодексу України за вказані вище порушення передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, та за кожне необладнане витратоміром-лічильником місце відпуску пального.

Враховуючи вищенаведене, чинним законодавством визначено обов`язок для всіх розпорядників акцизних складів щодо реєстрації всіх розташованих на акцизних складах резервуарів, введених в експлуатацію, витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі. Граничний термін для такої реєстрації відповідно п. 12 підрозділу 5 Розділу XX Податкового кодексу визначений для акцизних складів, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020. При цьому відповідальність за відсутність реєстрації відповідно до п. 18 підрозділу 5 Розділу XX Податкового кодексу, для акцизних складів, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, застосовується з 1 квітня 2020 року.

Перевіркою встановлено, що загальна ємність резервуарів становить 106,0 м куб. (4х25 та 1х6), також відповідно до наданої до перевірки Довідки за реєстраційним номером №17033757 від 05.04.2020 та квитанції №2 до неї, введення в експлуатацію витратомірів- лічильників та рівнемірів-лічильників на акцизному складі №1005164 ТОВ «БРЕНТ ОЙЛ- 95» здійснено 31.03.2020. Позивачем в тексті позовної заяви також підтверджується факт введення в експлуатацію витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників 31.03.2020.

Таким чином, відповідно вимог пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України, з урахуванням п. 12 та п. 18 підрозділу 5 Розділу XX Податкового кодексу України, розпорядник акцизного складу ТОВ «Брент Ойл-95» мав здійснити реєстрацію введених в експлуатацію рівнемірів-лічильників та витратомірів-лічильників не пізніше 31.03.2020.

Щодо посилання позивача на те, що штрафні санкції, передбачені п. 128-1.1 ст. 128 ПК України, можуть бути застосовані виключно у разі здійснення реалізації пального після 01.04.2020 без наявності зареєстрованих рівнемірів-лічильників та витратомірів-лічильників, у зв`язку з чим ТОВ «Брент Ойл-95» зупинило реалізацію пального на АЗС, що перевірялась до 16.04.2020, суд зазначає, що вищенаведеними нормами чинного законодавства обов`язок обладнання та реєстрації витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників в Єдиному реєстрі не ставиться у залежність до проведення та/або призупинення діяльності.

Разом з тим, чинне законодавство передбачає обов`язок подання даних про залишки пального та про обсяг обігу пального електронними засобами зв`язку у формі електронних документів. При цьому зупинення діяльності акцизного складу позбавляє розпорядника акцизного складу лише від обов`язку подання даних про залишки пального та про обсяг обігу пального за період в якому такий акцизний склад не працював.

Таким чином, зупинення у періоді з 01.04.2020 по 05.04.2020 діяльності з роздрібної торгівлі пальним на акцизному складі, на якому розташовані введені в експлуатацію резервуари, рівнеміри-лічильники та витратоміри-лічильники пального, не позбавляє розпорядника акцизного складу від обов`язку щодо відповідної реєстрації таких резервуарів, рівнемірів та витратомірів у Єдиному державному реєстрі.

Таким чином, оскільки перевіркою встановлено, що позивачем зберігалося пальне за відсутності реєстрації витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників в Єдиному реєстрі у період з 01.04.2020 по 05.04.2020, то контролюючим органом правомірно винесені податкові повідомлення-рішення №01 та №01 від 21.04.2021.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесено на підставі вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим вони не підлягає скасуванню.

Суд вказує, що відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

А згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БРЕНТ ОЙЛ-95" (вул. Академіка Павлова, буд. 120, м. Харків, 61054, ) до Головного управління ДПС у Сумській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Іллінська, буд.13, м. Суми, Сумська область, 40009, ) про визнання протиправним та скасування наказу, скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Шляхова О.М.