Справа № 520/10780/21
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 р. Справа № 520/10780/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Бершова Г.Є.,

Суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року по справі № 520/10780/21 (головуючий 1 інстанції Шевченко О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив:

- визнати протиправними рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.02.2021р. №40/2-21 щодо відмови в підтвердженні пільгового страхового стажу ОСОБА_1 на підставі показань свідків;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до спеціального стажу: періоди роботи з 20.06.1988 р. по 01.02.1989 р., з 18.01.1991 р. по 09.06.2003 р., з 01.12.2004 р. по 05.07.2006 р. та з 09.01.2007 р. по 24.03.2007 р., що дає право на призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до п.8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також призначити, нарахувати та виплатити йому пенсію за вислугу років, починаючи з дня звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 11.02.2020 р.;

- звернути до негайного виконання рішення суду у межах стягнення за один місяць.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 задоволено частково позов.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.02.2021 року №40/2-21, яким відмовлено у підтвердженні стажу роботи ОСОБА_1 у періоди з 20.06.1988 р. по 01.02.1989 р., з 18.01.1991 р. по 09.06.2003 р., з 01.12.2004 р. по 05.07.2006 р. та з 09.01.2007 р. по 24.03.2007 р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 20.06.1988 р. по 01.02.1989 р., з 18.01.1991 р. по 09.06.2003 р., з 01.12.2004 р. по 05.07.2006 р. та з 09.01.2007 р. по 24.03.2007 р., що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити, нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з дня, що настає за днем досягнення ним пенсійного віку, - з 07.01.2020 р.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії у межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання.

Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач зазначає, що відповідно до діючого пенсійного законодавства вирішення питання про право на пенсійне забезпечення проводиться на підставі документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Страховий стаж позивача становить 36 років 2 місяці 23 дні з них 9 років 3 місяці 3 дні на посадах, що дають право на призначення пільгової пенсії, а тому відповідачем обґрунтовано відмовлено у призначенні пільгової пенсії позивачу.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 в період з 30.01.1987 р. по 03.08.2011 р. працював водієм автотранспорту.

Позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із питанням щодо призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням № 651 від 12.02.2020 року відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області було встановлено, що на підставі наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 , страхований стаж склав 36 років 2 місяці 23 дні, пільговий стаж 9 років 3 місяці та 3 дні. Таким чином, ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пільгової пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом №50/0/188-20 від 14.04.2020 року Департаменту інфраструктури Харківської міської ради позивачу було повідомлено, що в Харківській міській раді та її виконавчих органах запитувана позивачем інформація щодо автобусних маршрутів станом на 1988 1990, 2000 роки відсутня.

На запит позивача від 12.05.2020 року за №01-33/653 відділом забезпечення доступу до публічної інформації Харківської обласної державної адміністрації листом №01-33/653від 15.05.2020 р. надано відповідь, що запитувана інформація не міститься в їх архівах.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 року по справі №520/12032/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в організації розгляду питання підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1 на підставі показань свідків. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити до розгляду Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років - питання щодо підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1 , повідомивши його про дату та час розгляду, для призначення пенсії згідно п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на якому заслухати свідків, показання яких врахувати у рішенні Комісії за результатами розгляду.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 року по справі №520/12032/2020 (набрало законної сили) Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області було розглянуто питання підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 .

За результатами розгляду якого прийнято рішення від 16.02.2021 року №40/2-21, яким відмовлено у підтвердженні стажу роботи у періоди з 20.06.1988 р. по 01.02.1989 р., з 18.01.1991 р. по 09.06.2003 р., з 01.12.2004 р. по 05.07.2006 р. та з 09.01.2007 р. по 24.03.2007 р., оскільки документами не підтверджена робота водієм пасажирського міського транспорту у вказані вище спірні періоди (а.с. 25 - 28).

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення 11.02.2020 р. за призначенням пенсії позивач досяг 55 років ІНФОРМАЦІЯ_1 ), пенсійним органом підтверджено, що страховий стаж ОСОБА_2 склав 36 років 2 місяці 23 дні, стажу роботи водіям міського пасажирського транспорту у позивача більше 12 років 6 місяців, отже він має право на призначення пенсії відповідно до п.8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що відповідач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до пункту «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Аналогічно згідно з пунктом 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеного закону постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок №637).

Пунктами 1 та 2 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно копії трудової книжки НОМЕР_2 від 09.02.1987 р., ОСОБА_2 з 30.01.1987 р. до 31.05.1988 р. працював водієм тролейбусу 3 класу ХОТЧЗ трамвайно - тролейбусного управління ім. 60-річчя УРСР. З 20.06.1988 р. прийнятий учнем та направлений на 2-х місячні курси перепідготовки водіїв на категорію "Д" Харківського АТП-36330. З 23.08.1988 р. до 12.08.2004 р. був водієм на автобусі по закінченню курсів - 3 класу. 01.02.1992 р. присвоєно категорію водія 2 класу. З 12.08.2004 р. до 03.08.2011 р. був водієм 2-го класу для роботи на автобусі та всіх маршрутах, обслуговуючих підприємством в 1 автоколоні. З 14.09.2011 р. до 31.03.2012 р. був водієм автотранспортних засобів ТОВ "Алі - Автотранс", звільнений 31.03.2012 згідно наказу №3-к від 31.0-3.2012 р. (а.с. 10 - 12).

Відповідно до пунктів 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Постанова № 637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 18 Порядку № 637 також визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно п.14 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 № 18-1 (далі - Порядок № 18-1), комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття повідомляють заявника про прийняте рішення.

Як свідчать матеріали справи, на виконання рішення суду від 15.10.2020 року по справі №520/12032/2020 комісією при ГУ ПФУ в Харківській області було розглянуто питання підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1 , необхідного на призначення пенсії на пільгових умовах Для з`ясування, чи дійсно ОСОБА_1 працював на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, 16.02.2021 року комісією було викликано самого ОСОБА_1 та двох свідків:

1) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

2) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свідків заслухано та складено акти опитування свідків.

Згідно з матеріалами пенсійної справи ОСОБА_3 , а саме довідкою, уточнюючою особливий характер роботи, виданою ПАТ «Харківське автотранспортне підприємство 16330» під 23.03 2012 № 06/149 ОСОБА_3 працював водієм автобуса міського пасажирського транспорту (на міських маршрутах) у період з 26.06.1978 р. по 26.04.1994 р. та з 10 01.2006 р. по 29.06.2011 р. В зазначений довідці час роботи ОСОБА_3 працював тільки на міському пасажирському транспорті на міських маршрутах повний робочий день. ОСОБА_3 зазначив, що він працював на АТП 16330 у період з 1978 р. по 2011 р. та підтвердив, що працював із ОСОБА_1 виключно на міських маршрутах пасажирською транспорту.

ОСОБА_4 згідно з трудовою книжкою працював у ПАТ «Харківське автотранспортне підприємство 16330 у період з 12.02.1992 р. по 05.09.2005 р. за професією водій автобусу. Інші документи, які б підтверджували його роботу водієм пасажирського міського транспорту па розгляд Комісії не надані. В акті опитування свідків ОСОБА_4 зазначив, що працював з ОСОБА_1 у період з 1992 р. по 2005 р. на міському транспорті на маршрутах №41, № 25, № 3, №46, №107, № 2 на автобусі ЛАЗ 697 - 43-82.

Натомість, пенсійний орган дійшов висновку про непідтвердження роботи ОСОБА_2 водієм пасажирського міського транспорту у вказані вище спірні періоди, у зв`язку з чим Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення від 16.02.2021 року №40/2-21, яким відмовлено у підтвердженні стажу роботи ОСОБА_2 у періоди з 20.06.1988 р. по 01.02.1989 р., з 18.01.1991 р. по 09.06.2003 р., з 01.12.2004 р. по 05.07.2006 р. та з 09.01.2007 р. по 24.03.2007 р. (а.с. 25 - 28).

Однак, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що записами трудової книжки НОМЕР_2 від 09.02.1987 р. та показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтверджено, що у спірні періоди (з 20.06.1988 р. по 01.02.1989 р., з 18.01.1991 р. по 09.06.2003 р., з 01.12.2004 р. по 05.07.2006 р. та з 09.01.2007 р. по 24.03.2007 р.) ОСОБА_2 працював водіям міського пасажирського транспорту, у зв`язку з чим спірний період підлягає зарахуванню до спеціального стажу роботи позивача.

Зважаючи, що на момент звернення 11.02.2020 р. за призначенням пенсії позивач досяг 55 років ІНФОРМАЦІЯ_1 ), пенсійним органом підтверджено, що страховий стаж ОСОБА_2 склав 36 років 2 місяці 23 дні, стажу роботи водіям міського пасажирського транспорту у позивача більше 12 років 6 місяців, отже він має право на призначення пенсії відповідно до п.8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.02.2021 року №40/2-21, яким відмовлено у підтвердженні стажу роботи ОСОБА_2 у періоди з 20.06.1988 р. по 01.02.1989 р., з 18.01.1991 р. по 09.06.2003 р., з 01.12.2004 р. по 05.07.2006 р. та з 09.01.2007 р. по 24.03.2007 р. є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до п. 1.6, 1.7 якого, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

В спірному рішенні ГУ ПФУ в Харківській області зазначено, що позивач із заявами про призначення йому пенсії відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" звертався до пенсійного органу 11.02.2020 р.

Отже, в даному випадку, за статтею 45 Закону пенсія за віком повинна бути призначена позивачу з 07 січня 2020 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення ним пенсійного віку, враховуючи, що його звернення за пенсією відбулося в межах трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в справі «Золотас проти Греції» стаття 1 Протоколу № 1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, заява № 66610/09). Подібний висновок викладений у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Капітал Банк АД проти Болгарії» (Capital Bank AD v. Bulgaria, заява № 49429/99).

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року по справі № 520/10780/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов