Справа № 420/23755/21
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства стиції (м.Одеса) (, адреса: вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091) про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2021 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства стиції (м.Одеса), у якому позивач просить суд:

рішення відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального Управління міністерства юстиції викладене у листі №10.03-21752 від 15.11.2021р. про відмову скасувати рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленко Василя Олександровича про повернення виконавчого документу стягувачу - ОСОБА_1 без прийняття до виконання, від 04.10.2021 року за №10.03-19083 - визнати протиправним та скасувати;

зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального Управління міністерства юстиції повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 18.10.2021р. з урахуванням висновків суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29.11.2021 року о 17:02:01 справа №420/23755/21 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 06.12.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених ст.287 КАС України, призначено судове засідання на 15.12.2021 року.

У судове засідання 15.12.2021 року представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання сповіщені належним чином та завчасно. 15.12.2021 року за вх.№71114/21 від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч.9 ст.205 КАС України справу розглянуто у порядку письмового провадження.

В обґрунтування вимог позову вказано, що за результатом розгляду справи №420/7148/19 ухвалою суду було накладено штрафи на керівника суб`єкта владних повноважень, половину якого ухвалено стягнути на користь ОСОБА_1 . З метою виконання приписів ухвали її було направлено на примусове виконання, однак виконавчий документ повернуто позивачу без виконання. За результатом звернення позивача про скасування такого повідомлення позивачу було відмовлено, що слугувало підставою для звернення до суду із даним позовом. Власну позицію позивач обґрунтовує тим, що у визначеному законом переліку підстав для повернення виконавчого документу без виконання відсутнє право державного виконавця на розширене тлумачення рішення суду. Наданий до виконавця документ відповідає встановленим вимогам та містить всі наявні реквізити, а тому підстави для його неприйняття до виконання відсутні, проте при розгляді його скарги від 18.10.2021р. на рішення держвиконавця це не було враховано.

Ухвала суду від 06.12.2021 року та копія позовної заяви направлені на електронну адресу відповідача, 13.12.2021 року від відповідача надійшло автоматичне підтвердження про отримання електронного листа.

Відзив на позовну заяву представником відповідача не надано, тому справу розглянуто за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/7148/19 за позовом ОСОБА_1 . В ході розгляду заяв в порядку виконання судового рішення постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2021 року вирішено накласти на голову комісії з припинення (ліквідаційної комісії) Головного управління МВС України в Одеській області ОСОБА_2 штраф у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб - 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) грн.

Половину штрафу у розмірі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн. стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), іншу половину штрафу у розмірі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн. стягнуто на користь Державного бюджету України.

16.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про видачу виконавчого листа згідно постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2021 року по справі №420/7148/19.

16.09.2021 року позивачем отримано лист за підписом Голови Одеського окружного адміністративного суду О.В. Глуханчук «Про направлення судового рішення», де вказано, що постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду в даному випадку є виконавчим документом, а тому у суду немає підстав для видачі виконавчого листа.

16.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просив надіслати на його адресу копію постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом - постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2021 по справі №420/7148/19.

Згідно отриманої на заяву відповіді ОСОБА_1 29.09.2021 року звернувся із письмовою заявою і доданою до неї постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міністерства юстиції України з метою примусового виконання рішення.

04.10.2021 року за №10.03-19083 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міністерства юстиції України Коваленком Василем Олександровичем винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання. У якості підстав для повернення виконавчого документу вказано її невідповідність вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутня адреса проживання чи перебування, дата народження боржника фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта.

18.10.2021 року позивач, не погодившись із рішенням старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міністерства юстиції України Коваленко Василя Олександровича, в порядку ч.3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», подав скаргу до начальника вищевказаного відділу Коржової Юлії Едуардівни.

22.11.2021 року позивач отримав лист відповідь від 15.11.2021 року за №10.03.-21752, за підписом Ю.Е. Коржової з мотивами, аналогічними викладеним вище.

Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом, вважаючи оскаржуване рішення за його скаргою протиправними.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон № 1403-VIII).

Законом № 1403-VIII визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

1-1) судові накази;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

При цьому, згідно ч.6 ст.382 КАС України ухвала суду про накладення штрафу, що набрала законної сили, направляється для виконання до державної виконавчої служби. З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.

Згідно з статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно статті 4 Закону у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

За дослідженням наявних матеріалів справи судом встановлено, що у даному випадку виконавчим документом є постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2021 року.

З наявної у суду копії постанови, яка надавалась до Управління із заявою про примусове виконання рішення суду, вбачається, що до Управління надано оформлену з автоматизованої системи документообігу суду копію постанови, наявні підписи осіб, які виготовили таку копію а саме в.о.голови суду та головний спеціаліст відділу.

Згідно п.6 розділу ХІ Інструкції з діловодства у місцевих судах копія судового рішення повинна відповідати оригіналу та може бути виготовлена шляхом:

виготовлення ксерокопії з оригіналу судового рішення, яке знаходиться в матеріалах справи;

роздруківки електронного примірника судового рішення, оригінал якого збережений в АСДС, який містить електронні підписи відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Таким чином, відсутність підпису колегії суддів зумовлена виготовленням копії із автоматизованої системи діловодства суду, а тому це не може вважатись недотриманням вимог виконавчого документа.

Суд також звертає увагу, що у повідомленні від 04.10.2021 року вказано і адресу боржника, і код ЄДРПОУ юридичної особи, керівником якої є боржник.

При цьому, інформація стосовно реєстраційного номеру облікової картки платника податку не є загальнодоступною, а тому її встановлення може здійснюватись у рамках відкритого виконавчого провадження із врахуванням норми ч.1 ст.18 Закону (Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії).

Крім цього, згідно п.3 ч.3 ст.18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Таким чином, повернення виконавчого документу без виконання з вказаних у повідомленні від 04.10.2021 року та листі від 15.11.2021 року підстав мало бути оцінено за скаргою ОСОБА_1 начальником Відділу із урахуванням вимог, чого зроблено не було.

За сукупністю вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального Управління міністерства юстиції, викладене у листі №10.03-21752 від 15.11.2021р., про відмову скасувати рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленко Василя Олександровича про повернення виконавчого документу стягувачу - ОСОБА_1 без прийняття до виконання, від 04.10.2021 року за №10.03-19083, а у якості ефективного способу захисту порушеного права позивача суд зобов`язує Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального Управління міністерства юстиції повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 18.10.2021р. та прийняти за скаргою рішення з урахуванням висновків суду.

З огляду на вказане, позов підлягає задоволенню, беручи до уваги також невчинення відповідачем процесуальних дій з доведення законності оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», інші судові витрати для розподілу відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 287, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства стиції (м.Одеса) (, адреса: вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального Управління міністерства юстиції, викладене у листі №10.03-21752 від 15.11.2021р., про відмову скасувати рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коваленко Василя Олександровича про повернення виконавчого документу стягувачу - ОСОБА_1 без прийняття до виконання, від 04.10.2021 року за №10.03-19083.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального Управління міністерства юстиції повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 18.10.2021р. та прийняти за скаргою рішення з урахуванням висновків суду.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян