Справа № 140/11490/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року ЛуцькСправа № 140/11490/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І.,

за участю секретаря судового засідання Литвиненко І.П.,

представника позивача Крючкова В.О.,

представника Волинської митниці Клекоцюка Р.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ» (далі ТзОВ «ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ», позивач, товариство) звернулося в суд із позовом (із урахуванням клопотання від 19 листопада 2021 року про викладення прохальної частини у новій редакції) до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень Волинської митниці (далі відповідач, митний орган) про коригування митної вартості товарів від 29 вересня 2021 року №UA205030/2021/000108/2, №UA205030/2021/000105/2 та №UA205030/2021/000106/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 вересня 2021 року ТзОВ «ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ» через уповноваженого декларанта ПП «РЕСПЕКТ БРОК» з метою декларування товару «м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене 1 мм. (фарш з курячих корпусів), подрібнене, перемелене, без теплової кулінарної обробки, без консервування, без харчових добавок та приправ» на митний пост Волинської митниці подано митні декларації (МД) від 28 вересня 2021 року №UA205030/2021/023646, №UA205030/2021/023645 та №UA205030/2021/023647 та інші документи на підставі яких товар був куплений та доставлений до митного кордону У країни.

Однак, у зв`язку із тим, що митна вартість за основним методом не підтверджена, митним органом було винесено оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 29 вересня 2021 року №UA205030/2021/000108/2, №UA205030/2021/000105/2 та №UA205030/2021/000106/2.

Щодо зовнішньоекономічної операції позивач зазначає, що ввезення на митну територію України товару відбулося на підставі зовнішньоекономічного контракту від 31 серпня 2021 року №31/08/21, укладеного між компаніями ТзОВ «ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ» та експортером - компанією POLSKAM SA, за умовами якого, зокрема, розділу №2 поставки товарів здійснюються на додатково погоджених умовах - DAP, EXW, FCA, СРТ. У Контракті вказано, що найменування товару, кількість та ціна товару обумовлюється в інвойсі на кожну партію товару, розрахунки здійснюються на умовах після оплати, валюта платежу - євро або долар.

З приводу зазначення у довідках про транспортні витрати іншої компанії, ніж у товаротранспортній накладній, вказує, що підприємство «GRIN LINE SP.Z.O.O.», «FHUP DARIUSZ MASTET» є експедитором, тобто є суб`єктом господарювання, який за дорученням та за рахунок ТзОВ «ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ» виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг. Окрім того, надана довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року містить положення про понесені експедиційні витрати.

З огляду на вказане, надані договори-заявки, рахунки-фактури про транспортно-експедиційні послуги та довідки про транспортні витрати, на думку позивача, є належним підтвердженням витрат на перевезення товару за умовами EXW. Щодо умов перевезення, то вказуємо, що умови поставки EXW Інкотермс 2010 - розшифровка «Ех Works» named place - перекладається «Франко завод» (Франко склад) вказана назва місця (дослівний переклад «Самовивезення») означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання щодо поставки, коли він надасть товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому зазначеному місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі, магазині і т.п.). За умовами EXW покупець несе всі ризики і всі витрати по переміщенню товару з території продавця до зазначеного місця призначення.

До митного оформлення митному органу щодо кожної поставки надавалися Komunikat ІЕ599 - підтвердження вивозу, в якому є відсилання на митні декларації крани-відправлення (експортні декларації), відображається вартість кожного товару в Євро, зазначається відповідний курс Євро до Польського злотого та відповідна вартість товару конвертована в Польський злотий.

У експортних деклараціях щодо кожної поставки також у є вартість у євро, що відповідає тій, яка відображена у рахунках-фактурах, наданих до митного оформлення, графа 46 декларацій країни-відправлення містить вартості товару конвертовану є польський злотий. Усі числові значення у товаросупровідних документах щодо кожної з поставок сформовані на підставі даних, наданих продавцем, компанією - експортером, що підтверджуються його реквізитами. При ввезенні на територію Україну товарів, у договірні відносини із третіми особами, крім продавця покупець не вступав. Зазначене підтверджується умовами контракту, умовами поставки та іншими товаросупровідними документами.

Щодо надання висновків про вартісні характеристики товарів, зазначає, що вартісні показники у всіх товаросупровідних документах узгоджуються і в рахунках-фактурах, і в платіжних документах, і в експортних деклараціях країни-відправлення, тобто ніяких не відповідностей не вбачається, тому звертатися до експерта-оцінювача немає ніяких підстав, адже це перш за все право, а не обов`язок декларанта.

Зазначає, що у оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відсутні будь- які конкретні обставини, які б однозначно стверджували ПРО наявність сумнівів, причин неможливості визначення заявленої митної вартості імпортований Товару № 1. Товару №2. Товару №3, не вказав також митний орган в чому саме полягає неможливість перевірки заявленої нами митної вартості товарів, натомість усі надані до митного оформлення документи у сукупності дають можливість однозначно дійти висновку про правильність визначення митної вартості імпортованого товару за основним методом.

Уважає, що митний орган при винесенні рішень про коригування митної вартості товарів від 29 вересня 2021 року не врахував усі фактичні обставини справи та надані документи, з огляду на що та просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву від 03 листопада 2021 року №437-7.3-10-15 представник Волинської митниці заявлених позовних вимог не визнав, повідомив, що для митного оформлення товару «м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене 1мм ( фарш з курячих корпусів), подрібнене, перемелене, без теплової кулінарної обробки, без консервування, без харчових добавок та приправ..» декларантом в інтересах ТзОВ «Волинь Продімпорт» подано митні декларації №UA205030/2021/023645, №UA205030/2021/023646 та №UA205030/2021/023647.

Так, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару за МД №UA 205030/2021/023645 від 28 вересня року 2021 було встановлено, що довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 б/н видана підприємством FHUP Dariusz Mastej, що суперечить відбитку печатки в товаротранспортній накладній від 24 вересня 2021 року №38 від перевізника «Marianekkk», крім того вказана довідка, що підтверджує транспортні витрати містить інформацію щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно Інкотермс; за МД №UA 205030/2021/023646 від 28 вересня 2021 року було встановлено, що довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 видана підприємством Grin Line sp.z.o.o., що суперечить відбитку печатки в товаротранспортній накладній від 24 вересня 2021 року №13 від перевізника «Kuba-trans», крім того вказана довідка, що підтверджує транспортні витрати містить інформацію щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно Інкотермс; а МД №UA 205030/2021/023647 від 28 вересня 2021року було встановлено, що довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року видана підприємством FHUP Dariusz Mastej, що суперечить відбитку печатки в товаротранспортній накладній від 24 вересня 2021 року №16 від перевізника «EWD Daniel Wakula», крім того вказана довідка, що підтверджує транспортні витрати містить інформацію щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно Інкотермс.

Дані розбіжності слугували підставою для сумніву митниці щодо достовірності відомостей, які підтверджують числове значення складових митної вартості.

Митний орган зазначає, що в графі 20 вищевказаних митних декларацій «Умови поставки» вказано EXW. - термін Інкотермс 2000 та 2010 , означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту. імпортер (покупець) повинен укласти договір з перевізником товару і сплатити перевезення від підприємства продавця до пункту призначення, включаючи вантаження, отримати експортні ліцензії, виконати і сплатити митні процедури, а також податки і збори, сплатити товар продавцеві за ціною виробника.

З огляду на вказане, представник відповідача уважає обґрунтованим сумніви митниці щодо визначення в довідках, які подані для підтвердження витрат на транспортування, щодо здійснення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що прямо суперечить умовам поставки EXW.

З наведених підстав відповідач просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 108-114 том 1).

Представник позивача 12 листопада 2021 року подав до суду відповідь на відзив, в якій додатково зазначає, що при використанні Волинською митницею відомостей з митних декларацій, за якими було здійснено митне оформлення аналогічних товарів за значно вищою вартістю митний орган не обґрунтував, чи ідентичні товари розмитнювались за значно вищою вартістю, чи точно з такими характеристиками, такою ж самою вагою до того ж, сторонами правовідносин за такою митною декларацією є зовсім інші компанії, ввезення товару відбулося на зовсім інших умовах, до того ж декларантом навіть було обрано інший метод визначення митної вартості товару, про що свідчить цифра «6» у графі №43 митної декларації. Звертає увагу, що навіть при використанні певних умов поставки, передбачена можливість відступлення певних встановлений прописаних правил, зокрема у конкретному випадку мало місце відступлення від умов EXW, в частині проведення навантажувальних робіт. При відступленні від таких умов поставки зазначає, шо навантажувальні роботи щодо товару проводились за рахунок експортера, компанії POLSKAMP SA. Адже, сторони зовнішньоекономічного контракту мають право відступати від правил ІНКОТЕРС. за двостороннім погодженням. У конкретному випадку, оскільки експортер вчинив дію, тобто здійснив навантажувальні роботи, то факт відбувся, тобто відбулася активна, свідома поведінка суб`єкта правових відносин, що має за мету досягнення певного правового результату. експортер вчинив конклюдентні дії, проводячи навантажувальні роботи при ввезенні товарів за рахунками- фактурами.

Внаслідок пандемії коронавірусу та введених карантинних заходів усі сфери економіки змушені були локально приймати безпрецедентні карантинні заходи з метою стримування поширення пандемії COVID-19. Товар, що ввозився на територію України в адресу компанії ТзОВ «ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ» це м`ясопродукти.

З огляду на те, що товар ввозиться в умовах пандемії з країн ЄС, то діють відповідні вимоги до продуктів харчування тваринного походження, призначених для споживання людьми. їх метою є запобігання передачі та розповсюдження захворювань серед населення та тварин. На бізнес-операторів, компаній-постачальників покладено загальний обов`язок контролювати безпеку харчових продуктів та процесів, за які він відповідає.

На заводі компанії POLSKAMP встановлені нові правила навантаження товарів у момент дії карантинний заходів, що передбачає обмеження доступу та входу на територію третіх осіб, тобто виключно працівники компанії, які щодня проходять медичний огляд мають право фізично навантажувати чи розвантажувати товар (м`ясні продукти). оскільки у наданих Позивачем товаросупровідних документах умови поставки вказано EXW. які передбачають проведення навантаження силами та засобами покупця, в умовах карантину було відступлено від дотримання такої умови, задля забезпечення санітарних НОРМ. Адже при складанні правил ІНКОТЕРМС не було пандемії коронавірусу, тому не передбачалось будь-яких обмежень чи превентивних заходів, які станом на сьогодні є чи не обов`язковою умовою (арк. спр. 218-222 том 1).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено у даній справі судове засідання на 10:00 год. 08 листопада 2021 року (арк. спр. 94 том 1).

Судовий розгляд справи, призначений на 10:00 год. 08 листопада 2021 року було відкладено до 11:00 год 17 листопада 2021 року та в подальшому на 10:40 год. 22 листопада 2021 року та на 12:30 год 08 грудня 2021 року (арк. спр. 213 том 1, арк. спр. 51-52, 62 том 2).

В судовому засіданні 08 грудня 2021 року представник позивача просить позовні вимоги задовольнити повністю з підстав, викладених у заявах по суті справи та додатково наданих усних поясненнях.

Представник Волинської митниці просить у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності встановив такі обставини.

Між ТзОВ «ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ» (покупець) та компанією POLSKAM SA (продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт від 31 серпня 2021 року №31/08/21, за умовами якого, продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар м`ясо та м`ясопродукти а асортименті, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору. Найменування товару, кількість, та ціна товару обумовлюється в інвойсі на кожну партію товару.

Згідно із пунктом 2 контракту поставки товарів здійснюються на додатково погоджених умовах - DAP, EXW, FCA, СРТ. (арк. спр. 78-80).

Додатковою угодою від 01 вересня 2021 року до контракту від 31 серпня 2021 року №31/08/21 сторони вирішили зазначити умови поставки товару у кожному окремому інвойсі на партію товару (арк. спр. 82 том 1).

Згідно рахунку-фактури (інвойсу) від 20 вересня 2021 року №105/MAG/2021 позивач отримав партію товару № м`ясо куряче механічної обвалки з кісткою 1 мм заморожене» вагою нетто 21000 кг на суму 6300 євро (арк. спр. 12-13 том 2).

ТзОВ «ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ» через уповноваженого декларанта ПП «РЕСПЕКТ БРОК» з метою декларування товару «м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене 1 мм. (фарш з курячих корпусів), подрібнене, перемелене, без теплової кулінарної обробки, без консервування, без харчових добавок та приправ» на митний пост Волинської митниці подано МД від 28 вересня 2021 року №UA205030/2021/023646, №UA205030/2021/023645 та №UA205030/2021/023647.

На підтвердження заявленої в митній декларації митної вартості товару, разом із декларацією суб`єкт господарювання надав такі документи: сертифікат якості, рахунок-проформу, рахунок-фактуру, автотранспортна; декларація про походження товару, банківський платіжний документ, що стосується товару, рахунок-фактура про надання транспортно- експедиційний послуг від виконання договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги), документ, що підтверджує вартість перевезення товару, прейскурант (прайс-лист) виробника товару, зовнішньоекономічний контракт, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосування Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів та іншими органами, копія митної декларації країни відправлення.

Волинська митниця прийняла рішення від 29 вересня 2021 року №UA205030/2021/000108/2 про коригування митної вартості товарів, згідно із графою 30 якого митну вартість товару визначено за резервним методом в сумі 6556 Євро (замість 6300 Євро, що була заявлена декларантом).

У графі 33 вказаного рішення зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості містять наступні розбіжності: довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року видана підприємством GRIN LINE SP.Z.O.O., що суперечить відбитку печатки в товаротранспортній накладній від 24 вересня 2021 року 13 від перевізника «Kuba-trans» та містить інформацію щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно Інкотермс;

Декларантом було подано до митного оформлення повідомлення від 28 вересня 2020 року №28/09-01 про відсутність додаткових документів для підтвердження рівня митної вартості. До того ж декларантом не було надано жодних договорів з перевізником чи експедиторською фірмою ««Kuba-trans» зазначеним в товаротранспортній накладній від 24 вересня 2021 року 13, а також відсутні спростування чи підтверджуючі документи на рахунок інформації що міститься в довідці про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно інкотермс.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (статті 59 МК України) та методу 26 (статті 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанте інформації про ідентичні те подібні (аналогічні) товари, методу 2в (статті 62 МК України) та методу 2г (статті 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митницею відповідно до положень статтей 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні товари за ЄАІС, а саме: товар 1 за МД від 27 вересня 2021 року №UA205140/2021/60336 на рівні 0,512 євро/кг (арк. спр. 19 том 1).

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205030/2021/03105 (арк. спр. 20 том 1).

Митне оформлення для випуску у вільний обіг вказаних товарів було здійснено за МД від 29 вересня 2021 року №UA205030/2021/023783 (арк. спр. 21-22 том 1).

Волинська митниця прийняла рішення від 29 вересня 2021 року №№UA205030/2021/000105/2 про коригування митної вартості товарів, згідно із графою 30 якого митну вартість товару визначено за резервним методом в сумі 6556 Євро (замість 6300 Євро, що була заявлена декларантом).

У графі 33 вказаного рішення зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості містять наступні розбіжності: довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року № б/н видана FHUP Dariusz Mastej, що суперечить відбитку печатки в товаротранспортній накладній від 24 вересня 2021 року №38 від перевізника «Магіапекккв; довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 № б/н містить інформацію щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно Інкотермс.

Декларантом було подано до митного оформлення повідомлення від 28 вересня 2021 року №28/09-02 про відсутність додаткових документів для підтвердження рівня митної вартості. До того ж екларантом не було надано жодних договорів з перевізником чи експедиторською фірмою «FHUP Darluez Mastej» зазначеним в товаротранспортній накладній від 24.09.2021 №38, а також відсутні спростування чи підтверджуючі документи на рахунок інформації що міститься в довідці про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року № б/н щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно Інкотермс.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (статті 59 МК України) та методу 26 (статті 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанте інформації про ідентичні те подібні (аналогічні) товари, методу 2в (статті 62 МК України) та методу 2г (статті 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митницею відповідно до положень статей 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні товари за ЄАІС, а саме: товар 1 за МД від 27 вересня 2021 року №UA205140/2021/60336 на рівні 0,512 євро/кг (арк. спр. 40 том 1).

Волинська митниця прийняла рішення від 29 вересня 2021 року №UA205030/2021/000106/2 про коригування митної вартості товарів, згідно із графою 30 якого митну вартість товару визначено за резервним методом в сумі 6556 Євро (замість 6300 Євро, що була заявлена декларантом).

У графі 33 вказаного рішення зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості містять наступні розбіжності: довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року № б/н видана підприємством FHUP DARIUSZ MASTEJ, що суперечить відбитку печатки в товаротранспортній накладній від 24 вересня 2021 року № 16 від перевізника «EWD Daniel Wakuia»; довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року № б/н містить інформацію щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно Інкотермс.

Декларантом було подано до митного оформлення повідомлення від 28 вересня 2020 року №28/09-03 про відсутність додаткових документів для підтвердження рівня митної вартості. До того ж декларантом не було надано жодних договорів з перевізником чи експедиторською фірмою «EWD Daniel Wakuia» зазначеним в товаротранспортній накладній від 24.09.2021 № 16, а також відсутні спростування чи підтверджуючі документи на рахунок інформації що міститься в довідці про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року №б/н щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно інкотермс.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (статті 59 МК України) та методу 26 (статті 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанте інформації про ідентичні те подібні (аналогічні) товари, методу 2в (статті 62 МК України) та методу 2г (статті 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митницею відповідно до положень статтей 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні товари за ЄАІС, а саме: товар 1 за МД від 27 вересня 2021 року №UA205140/2021/60336 на рівні 0,612 євро/кг.

Не погоджуючись із прийнятими Волинською митницею рішеннями про коригування митної вартості товарів, ТзОВ «ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ» звернулося із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як визначено частиною першою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів.

Суд не заперечує права митного органу упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК України), проте уважає, що, при цьому, він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як убачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару «м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене 1 мм. (фарш з курячих корпусів), подрібнене, перемелене, без теплової кулінарної обробки, без консервування, без харчових добавок та приправ» та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При цьому позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи містять такі розбіжності і неточності: довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року видані підприємством Grin Line sp-г.о.о., FHUP Dariusz Mastej що суперечить відбитку печатки в товаротранспортних накладних від перевізників «Kuba-trans», «Магіапекккв; «EWD Daniel Wakuia» та не містять інформацію щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно Інкотермс; декларантом не було надано жодних договорів з перевізником чи експедиторською фірмою «Kuba- trans», «FHUP Darluez Mastej», «EWD Daniel Wakuia» зазначеним в товаротранспортних накладних також відсутні спростування чи підтверджуючі документи на рахунок інформації що міститься в довідці про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно Інкотермс.

Стосовно зауважень відповідача про те, що довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року містить інформацію щодо проведення навантажувальних витрат за рахунок відправника, що суперечить умовам поставки EXW згідно Інкотермс, суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 2 зовнішньоекономічного контракту від 31 серпня 2021 року №31/08/21, укладеного між ТзОВ «ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ» (покупець) та компанією POLSKAM SA (продавець) поставки товарів здійснюються на додатково погоджених умовах - DAP, EXW, FCA, СРТ. (арк. спр. 78-80).

EXW- термін Інкотермс 2000 та 2010, означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці. Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту. Імпортер (покупець) повинен укласти договір з перевізником товару і сплатити перевезення від підприємства продавця до пункту призначення, включаючи вантаження, отримати експортні ліцензії, виконати і сплатити митні процедури, а також податки і збори, сплатити товар продавцеві за ціною виробника.

Разом з тим, пунктом 7 зовнішньоекономічного контракту від 31 серпня 2021 року №31/08/21 передбачено, що невід`ємною частиною цієї угоди є Загальні умови торгових угод Polskam SA, які будуть використовуватися при співпраці сторін у сферах не описаних цією угодою. Підписуючи цю угоду, покупець заявляє, що він ознайомився з цими умовами та приймає їх (арк. спр. 80 том 1).

Як убачається із витягу із Загальних умов торгових угод «Polskamp Spolka» Р. ІІІ п. 7 «Кількісне та якісне приймання відбувається на складі підрядника (покупця), зазначеному в договорі, в момент поставки товару, коли компанія Polskamp доставляє товар власним транспортом. В інших випадках кількісне та якісне приймання товару відбувається в місці та в час доставки товару компанією Polskamp Виконавцю або перевізнику. Навантаження продукції здійснюються виключно силами за засобами компанії «Polskamp Spolka» у зв`язку зі специфікою продукції (арк. спр. 58-59 том 2).

Окрім того, листом від 18 листопада 2021 року №18/11-01 Polskamp Spolka повідомила, що компанія утворилася в 2004 року і є частиною концерну LGI. В 2007 р. фірма розпочала виробництво курячого м`яса механічною обвалкою (ММО). Компанія є найбільшою у Польській Республіці компанією по виробництву фаршу курячого механічної обвалки (ММО). Секретом досягнення цього є неуклонний детермінізм у сфері якості продуктів та обслуговування. Основні та неустанні інвестиції в структуру експлуатації яскраво показують стремління компанії до подальшого розвитку підприємств за допомогою використання нових ринків і пов`язаних з ними продуктів.

Компанія експортує продукцію в ряді країн Європи, Азії та на Ближньому Сході. У компанії «Polskamp Spolka» є офіційний сайт http://www.polskamp.pl/index.php на якому вказано основні комерційні умови та пропозиції для потенційних клієнтів. З компаніями- партнерами укладаються договори на поставку продукції, однак, важливою умовою таких договорів є дотримання контрагентами Загальних умов торгових угод «Polskamp Spolka», що використовуються при співпраці сторін (надалі «Загальні умови договорів»). Такі «Загальні умови договорів» доступні в особистому кабінеті для зареєстрованих користувачів клієнтів компаній-партнерів на офіційному сайті. Посилання на «Загальні умови договорів» є в кожному укладеному контракті з партнерами, які підписуючи контракти погоджують, що ознайомлені з такими умовами та погоджують їх використання.

У «Загальних умовах договорів» містяться положення і про порядок виставлення пропозицій, і про порядок обміну кореспонденцією, і про порядок подачі декларацій, і про експорт продукції, і про приймання-передачу продукції і про спосіб доставки продукції і про навантаження продукції, тощо (арк. спр. 56-57 том 2).

Вказані обставини справи та письмову доказу узгоджуються із доводами, викладеними у відповіді на відзив, в якій представник позивача зазначив, що навіть у даному конкретному випадку мало місце відступлення від умов EXW, в частині проведення навантажувальних робіт. При відступленні від таких умов поставки зазначає, що навантажувальні роботи щодо товару проводились за рахунок експортера, компанії POLSKAMP SA. Адже, сторони зовнішньоекономічного контакту мають право відступати від правил ІНКОТЕРС за двостороннім погодженням.

З огляду на те, що товар ввозиться в умовах пандемії з країн ЄС, то діють відповідні вимоги до продуктів харчування тваринного походження, призначених для споживання людьми. їх метою є запобігання передачі та розповсюдження захворювань серед населення та тварин. На бізнес-операторів, компаній-постачальників покладено загальний обов`язок контролювати безпеку харчових продуктів та процесів, за які він відповідає.

На заводі компанії POLSKAMP встановлені нові правила навантаження товарів у момент дії карантинний заходів, що передбачає обмеження доступу та входу на територію третіх осіб, тобто виключно працівники компанії, які щодня проходять медичний огляд мають право фізично навантажувати чи розвантажувати товар (м`ясні продукти). оскільки у наданих позивачем товаросупровідних документах умови поставки вказано EXW. які передбачають проведення навантаження силами та засобами покупця, в умовах карантину було відступлено від дотримання такої умови, задля забезпечення санітарних норм.

З приводу зазначення у довідках про транспортні витрати іншої компанії, ніж у товаротранспортній накладній, суд враховую доводи позивача про те, що підприємство «GRIN LINE SP.Z.O.O.», «FHUP DARIUSZ MASTET» є експедитором, тобто є суб`єктом господарювання, який за дорученням та за рахунок ТзОВ «ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ» виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг.

Окрім того, слід зазначити, що надана довідка про транспортні витрати від 24 вересня 2021 року містить положення про понесені експедиційні витрати.

З огляду на вказане, надані договори-заявки, рахунки-фактури про транспортно-експедиційні послуги та довідки про транспортні витрати, на думку суду, є належним підтвердженням витрат на перевезення товару за умовами EXW.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59, 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним, зокрема, в постановах від 06 жовтня 2020 року у справі № 825/472/17, від 27 лютого 2019 року у справі №814/1647/16, від 26 березня 2019 року у справі № 814/921/17.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

В даному випадку митним органом ні в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, ні в ході судового розгляду даної справи не надано жодних пояснень з приводу застосування резервного (шостого) методу, а не як то передбачено порядком застосування кожного з методів, що передує методу, обраному митним органом та, як наслідок не можливістю здійснення розрахунку ціни товару за іншими другорядними методами.

Окрім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Суд констатує, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів від 29 вересня 2021 року №UA205030/2021/000108/2, №UA205030/2021/000105/2 та №UA205030/2021/000106/2. лише зазначено, що за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів взята МД від 27.09.2021 №UA205140/2021/60335 на рівні 0,512 євро/кг, жодних пояснення щодо зроблених коригувань, тотожності товару, який оформлявся на підставі указаної МК не наведено.

Також суд зауважує, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані ТзОВ «ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ» документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за імпортований товар. Натомість наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути єдиною та достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 28 серпня 2021 року у справі № 815/4256/16.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

На переконання суду, позивачем доведено задекларовану за основним методом митну вартість ввезеного на митну територію України товару «м`ясо куряче, механічної обвалки заморожене 1 мм. (фарш з курячих корпусів), подрібнене, перемелене, без теплової кулінарної обробки, без консервування, без харчових добавок та приправ», натомість відповідачем не виконано обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для визначення за резервним методом митної вартості у, а також не наведено обґрунтованих доводів невизнання митної вартості, визначеної декларантом та підтверджених документами, наданими митниці, тобто при винесенні рішення, суб`єкт владних повноважень, Волинська митниця діяла не в спосіб визначений законом та не надала суду достатніх доказів правомірності свого рішення, відтак, таке рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

З огляду на встановлені судом обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними та скасування рішень Волинської митниці від 29 вересня 2021 року №UA205030/2021/000108/2, №UA205030/2021/000105/2 та №UA205030/2021/000106/2 про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі в сумі 6810,00 грн (шість тисяч вісімсот десять гривень 00 копійок), який сплачений відповідно згідно із платіжним дорученням від 08 жовтня 2021 року №1949 (арк. спр. 18) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 93).

Окрім того в клопотанні від 17 листопада 2021 року представник позивача просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані із залученням перекладача 2533,00 грн (дві тисячі п`ятсот тридцять три гривні 00 копійок).

На підтвердження понесених позивачем витрат пов`язаних із залученням перекладача надає суду копію рахунку-фактури від 16 листопада 2021 року №50/2021 за послуги письмового перекладу митної документації, копію платіжного доручення від 16 листопада 2021 року №2148 (арк. спр. 46-48 том 2).

Нормами частини третьої статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено, у тому числі витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З урахуванням зазначеного, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути також 2533,00 грн (дві тисячі п`ятсот тридцять три гривні 00 копійок) витрат, пов`язаних із залученням перекладача.

Щодо відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн (двадцять тисяч 00 копійок) суд зазначає наступне.

Частинами першою, другою статті 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: договір про надання правничої допомоги від 08 вересня 2021 року,рахунок фактура від 08 жовтня 2021 року №1-000000276, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 08 жовтня 2021 року, попередній (орієнтований) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу (арк. спр. 83-88 том 1).

Зокрема, як убачається із акту - приймання робіт (надання послуг) від 08 жовтня 2021 року виконавцем були проведені роботи (надані послуги) по рахунку від 08 жовтня 2021 року №1- 000000276: ознайомлення керівника позивача із процесуальними правами та обов`язками щодо захисту прав та інтересів порушеного права; ознайомлення з рішеннями про коригування митної вартості товарів від 29 вересня 2021 року №UA205030/2021/000108/2, №UA205030/2021/000105/2 та №UA205030/2021/000106/2, та картками відмови у митному оформленні, ознайомлення з товаросупровідними документами наданих клієнтом щодо кожної поставки, поданння письмових пояснень щодо кожної поставки, пошук інформації щодо контрагента в мережі Інтернет та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції, юридичний прогноз справи; детальний аналіз та вивчення фактичних обставин справи; складання стратегії представництва ТзОВ «ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ» у суді щодо зазначеної справи; вивчення судової практики з відповідних правовідносин; складання та подання вищевикладеної позовної заяви. Загальна вартість робіт (наданих послуг) за договором про надання правничої допомоги від 08 жовтня 2021 року становить 20000,00 грн.

Відповідно до попереднього (орієнтованого) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу на виконання вимог договору про надання правової допомоги від 08 вересня 2021 року мною, адвокатом надано та в подальшому планується надати наступні види послуг: ознайомлення керівника позивача із процесуальними правами та обов`язками - 1 година, ознайомлення з рішеннями про коригування митної вартості товарів №UA205030/2021/000108/2, №UA205030/2021/000105/2 та №UA205030/2021/000106/2 від 29 вересня 2021 року та товаросупровідними документами наданих клієнтом - 3 години; пошук інформації щодо контрагента в мережі Інтернет та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції - 1 година; подання письмових пояснень на вимогу митного органу щодо кожної поставки; юридичний прогноз справи та детальний аналіз та вивчення фактичних обставин справи - 2 години; складання стратегії представництва ТОВ «ВОЛИНЬПРОД ІМПОРТ» у суді щодо зазначеної справи та вивчення судової практики з відповідних правовідносин - 3 години.

Представник Волинської митниці у клопотанні про зменшення витрат на правову допомогу від 03 листопада 2021 року №38/73-10/15 та під час судового засідання 08 грудня 2021 року заперечує проти стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 20000,00 грн з підстав їх неспіврозмірності із складністю справи. Звертає увагу, що перелік послуг визначених в пункту 1.2 договору про надання правової допомоги не відповідає послугам, які визначені в рахунку-фактурі №1-000000276 від 08 жовтня 2021 року, акті №1-000000276 та попередньому розрахунку, що свідчить про неналежність їх документального підтвердження та, як наслідок, понесення. Уважає, що затрати часу на надання вказаних послуг є значно завищеними, при цьому, пошук інформації щодо контрагента взагалі не стосується надання правничої допомоги у вказаній справі (арк. спр. 206-207 том 1).

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справ.

Стосовно твердження представника позивача про відсутність платіжного доручення про оплату наданих послуг, суд зауважує, що враховуючи приписи частини сьомої статті 139 КАС України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року в справі №648/1102/19, де аналізувалися аналогічні положення ЦПК України, суд дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Також, висновок про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, зроблено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду в складі суддів Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року в справі №922/445/19.

Тобто, факт оплати таких послуг не є обов`язковою передумовою можливості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у разі якщо стороною, на користь якої ухвалено рішення суду, подано необхідні докази, які підтверджують надання відповідних послуг щодо розгляду конкретної судової справи.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі. №160/12268/19, від 29 жовтня 2020 року в справі №686/5064/20, від 04 червня 2021 року в справі №160/13273/19.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу даної справи, суд зауважує, що ознайомлення з рішеннями про коригування митної вартості товарів та товаросупровідними документами наданих клієнтом; юридичний прогноз справи та детальний аналіз та вивчення фактичних обставин справи та складання стратегії представництва ТОВ «ВОЛИНЬПРОД ІМПОРТ» у суді щодо зазначеної справи та вивчення судової практики з відповідних правовідносин є єдиним комплексом дій, що охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду, а визначення суми гонорару за кожну з зазначених дій не є виправданим, а тому підлягає зменшенню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268). У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia,заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумний розмір.

Верховний Суд в постановах від 22 грудня 2020 року по справі №520/8489/19, від 07 травня 2020 року у справі №320/3271/19, від 10 березня 2020 року у справі №520/8489/19 зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням заперечень відповідача щодо обґрунтованості та співмірності розміру витрат на правничу допомогу, заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною із заявленими позовними вимогами, а тому справедливим розміром відшкодування позивачу фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів є сума 6000,00 грн (шість тисяч гривень 00 копійок). Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ» (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 21, офіс 501, ідентифікаційний код юридичної особи 42484991) до Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 43958385) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці від 29 вересня 2021 року №UA205030/2021/000108/2, №UA205030/2021/000105/2 та №UA205030/2021/000106/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ ПРОДІМПОРТ» судовий збір в сумі 6810,00 грн (шість тисяч вісімсот десять гривень 00 копійок), витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн (шість тисяч гривень 00 копійок) та витрати, пов`язані із залученням перекладача в сумі 2533,00 грн (дві тисячі п`ятсот тридцять три гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 13 грудня 2021 року.