Справа № 323/2867/21
Суддя: Фісун Н. В.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 323/2867/21
Провадження № 2-а/323/49/21
РІШЕННЯ

Іменем УКРАЇНИ

16.12.2021 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Фісун Н.В., при секретарі Мірошниченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження

адміністративний позов ОСОБА_1 до відділення поліції №4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, інспектора відділення поліції №4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Лук`яненка Едуарда Петровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому вказує, що 07.10.2021 року інспектором відділення поліції №4 Пологівського районного відділу поліції Г УНП в Запорізькій області Лук`яненком Е.П. відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Зазначену постанову винесено, нібито, за те що: «о 15 год. 59 хв. 07.10.2021 року позивач керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8. Правил дорожнього руху».

Позивач вважає, що постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Насправді близько 16-00 години він рухався на своєму автомобілі ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 по трасі Павлоград -Токмак з м. Оріхів - Микільське Пологівського району з ввімкненим ближнім світлом фар, ПДР не порушував та інкримінованого порушення не вчиняв, а оскаржувана постанова, як і справа про адміністративне правопорушення, не містить жодного доказу на затвердження викладеного у постанові факту.

На місці зупинки на вимогу працівник поліції доказів вчинення правопорушення не надав. Відеозапису з фіксацією правопорушення, про який вказано з оскаржуваній постанові ніхто не продемонстрував, пояснення будь-яких інших осіб з цього приводу також відсутні.

На місці зупинки оскаржувана постанова вручена не була, від її отримання позивач не відмовлявся, а відповідний запис у постанові був внесений з порушенням встановленого порядку. Постанову він отримав поштою лише 15.10.2021 року. У зв`язку з чим вважає що строк на оскарження постанови пропущений ним з поважних причин тому підлягає поновленню.

Просить поновити строк для звернення до адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4872826 від 07.10.2021 року, як пропущений з поважних причин.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАО № 4872826 від 07.10.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст. 122 КУпАП та провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Стягнути судові виграти.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 21.10.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Молоткова В.В. на задоволенні позову наполягали.

Відповідачі до судового засідання не з`явилися, з невідомих суду причин, належним чином повідомлялися про слухання справи, до суду не надали відзив на адміністративний позов.

Згідно до ч.4 ст.229 КАС України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4872826 від 07.10.2021 року, о 15 год. 59 хв. 07.10.2021 року позивач керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8. Правил дорожнього руху», за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510, 00 грн.

До даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, норми Закону України «Про Національну поліцію» та норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно пункту 9.8 Правил дорожнього руху України під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене:

а) у колоні;

б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів;

в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей;

г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах, сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів;

ґ) на транспортному засобі, що буксирує;

д) у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Згідно частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Водночас, відповідно ч. 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Згідно з п.1 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Таким чином, фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивача підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

Дана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладених в постанові від 31.07.2018 у справі № 712/5675/17.

В матеріалах справи така фіксація відсутня. Відповідач у встановлений судом строк відзив до суду не подав та не надав доказів щодо скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем вимог ПДР відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП не надав жодного доказу, який би підтверджував факт події адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 122КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою статті 122КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст.122 КАС України).

Згідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

У визначенні моменту і виникнення права на позов мають значення дві обставини: об`єктивна - наявність факту порушеного права, суб`єктивна - особа дізналася або повинна була дізнатись про факт порушення права. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу строку звернення до адміністративного суду може бути пов`язаний із різними юридичними фактами та їх оцінкою.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП винесено 07.10.2021 року. Згідно поштового конверту вказану постанову позивачу було направлено поштою 11.10.2021 року. Про існування вказаної постанови позивач дізнався, як це зазначено в самій позовній заяві, 15.10.2021 року. 20.10.2021 року позивач звернувся до суду з позовом. Отже, ОСОБА_1 слід поновити строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки причини його пропуску є поважними.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, задоволені у повному обсязі, то судовий збір, який сплачений останнім слід стягнути з Головного управління національної поліції в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань відділення поліції №4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відсутні будь які достовірні, належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення. Таким чином, суд дійшов висновку у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 9, 72-78, 132, 139, 245, 246, 255, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до відділення поліції №4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, інспектора відділення поліції №4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Лук`яненка Едуарда Петровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Поновити строк для звернення до адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4872826 від 07.10.2021 року, як пропущений з поважних причин.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАО № 4872826 від 07.10.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань відділення поліції №4 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 , витрати на сплату судового збору в розмірі 454,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду м. Дніпро шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В.Фісун