Справа № 200/11282/21
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 р. Справа№200/11282/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та скасувати рішення про відмову у наданні тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату; зобов`язання ухвалити нове рішення про призначення позивачу тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у розмірі, що визначається як різниця між прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність, і середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не може перевищувати 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; зобов`язання здійснити перерахунок тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату за період з «03» червня 2021 року по теперішній час. В обґрунтування позовних вимог возначено, що на підставі заяви від 03.12.2019 призначено тимчасову допомогу з 03.12.2019 по 30.06.2020 у розмірі 1638 грн., з 01.07.2020 по 30.11.2020 у розмірі 1712 грн., з 01.12.2020 по 02.06.2021 у розмірі 1769 грн. Проте, 15.07.2021 відмовлено у призначенні тимчасової допомоги, з вимогою про повернення надміру виплачених коштів за період з 03.12.2019 по 02.06.2021 у розмірі 30534,32 грн, у зв`язку з наявністю більш ніж одного транспортного засобу, які не вказані у декларації про майновий стан та доходи. Позивачка зауважує, що вона не мала на меті навмисно приховати відомості, або навмисно подати недостовірні дані щодо наявних в неї транспортних засобів, адже особисто не купляла та не продавала їх, повністю довіряючи свому сина, та не була обізнана у тому, що юридично й досі є власником вказаних транспортних засобів, отже не порушувала норми встановлені законодавством. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що рішення про призначення тимчасової допомоги приймається на підставі обстеження матеріально- побутових умов особи, яка звернулася за призначенням такої допомоги. Але відповідач не вжив необхідних заходів з метою обстеження матеріально-побутових умов. На переконання позивачки їй противоправна відмовлено у виплаті тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, у зв`язку з чим вона і звернулась до суду з цим позовом.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву. Так, в обґрунтування незгоди з позовними вимогами, представник Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради зазначив, що рішенням департаменту від 05.12.2019 позивачці призначено тимчасову державну соціальну допомогу особі, яка не набула права на пенсійну виплату. Проте, на виконання вимог Порядку здійснення верифікації та моніторингу державних виплат, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 136 Про затвердження порядку здійснення верифікації та моніторингу державних виплат, за результатами опрацювання наданих Мінфіном рекомендацій встановлено, що ОСОБА_1 має у власності два транспортних засоби, відомості про яких під час заповнення декларації при кожному зверненні заявницею не вказувались відповідно до декларацій, поданих заявницею від 03.12.2019 та 01.09.2020. У зв`язку з наведеним, рішенням департаменту від 24.05.2021 позивачці припинено виплату тимчасової допомоги у зв`язку з виявленням спеціалістами департаменту наявності у власності заявниці 2 транспортних засобів, про які ОСОБА_1 не повідомляла в поданих раніше деклараціях про майновий стан. Відповідач наголошує, що позивачка повідомлена про відповідальність, яка настає за подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан членів сім`ї, а отже представник Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради вважає правомірним припинення виплати допомоги позивачці.

Ухвалою від 06.09.2021 суд прийняв до розгляду позовну заяву. Відкрив провадження в адміністративній справі та призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Зобов`язав Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради надати суду заяву з додатками про призначення відповідної допомоги, подану позивачем декларацію, рішення про продовження виплати допомоги, рішення про припинення виплати допомоги.

18 жовтня 2021 року ухвалою суду призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 16.11.2021 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження у справі. Відклав розгляд справи до 01 грудня 2021 року 12:00. Зобов`язав Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради у строк до 29 листопада 2021 року надати суду заяву з додатками про призначення відповідної допомоги; подану позивачем декларацію; рішення про продовження виплати допомоги; рішення про припинення виплати допомоги.

01 грудня 2021 року суд закрив підготовче провадження та призначив адміністративну справу до судового розгляду на 14 грудня 2021 року на 13 год. 30 хв., про що виніс відповідну ухвалу.

На судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явились.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. ст. 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

Позивачка - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є громадянкою України із зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчать копії паспорта серії НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею двох транспортних засобів, а саме на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1441-№ 677 від 29.12.2015 - RENAULT MAJOR, та на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1441-№ 678 від 29.12.2015 - SCHMITZ SPR 24.

24 листопада 2018 року ОСОБА_1 надала довіреність від 24.11.2018 на ім`я ОСОБА_2 , відповідно до якої останній має право експлуатувати та розпоряджатись транспортним засобом RENAULT MAJOR.

03.12.2019 ОСОБА_1 звернулась до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради із заявою про призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Разом із заявою надано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видій соціальної допомоги, в якій не зазначено про перебування у власності транспортних засобів.

Рішенням від 05.12.2019 призначено тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату на строк з 03.12.2019 по 02.06.2020. Розпорядженнями відповідача виплата вказаної допомоги продовжена до 31.08.2020.

01.09.2020 позивачка звернулась до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради із заявою про призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Разом із вказаною заявою надано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видій соціальної допомоги, в якій не зазначено відомостей про перебування у власності транспортних засобів.

Рішенням від 11.09.2020 призначено тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату на строк з 03.06.2020 по 02.12.2020.

20.01.2021 позивачка зверталась до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради із заявою про призначення їй тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Разом із вказаною заявою надано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видій соціальної допомоги, в якій не зазначено відомостей про перебування у власності транспортних засобів.

Рішенням від 12.02.2021 позивачці призначено тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату на строк з 03.12.2020 по 02.06.2021.

Водночас, рішенням від 24.05.2021 ОСОБА_1 знято з обліку «до з`ясування» у зв`язку з виявленням двох автомобілів.

Листом від 28.05.2021 № 04-1413-вих 1719 ОСОБА_1 повідомлено про призупинення їй тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з тим, що спеціалістами Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради виявлено наявність двох транспортних засобів у позивачки.

11 червня 2021 року позивачка надала до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради заяву, у якій повідомила про перебування у власності двох транспортних засобів, які передала по генеральній довіреності. З 11.06.2021 транспортні засоби знято з обліку у зв`язку з вибраковкою.

Рішенням Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради № 2598/187 від 13.07.2021 вирішено, що позивачка не має права на тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку з 03.12.2019 через наявність у неї двох транспортних засобів.

Листом від 15.07.2021 № 56.8-46155/ККЦ позивачку повідомлено, що органом соціального захисту населення встановлено наявність у ОСОБА_1 транспортних засобів, про які вона не повідомляла у декларації. Після надання документів, що підтверджують наявність транспортних засобів по червень 2021 року, відповідачем зроблено перерахунок тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, оскільки у період з 03.12.2019 по 02.06.2021 позивачка не мала право на допомогу внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 30534,32 грн.

Відповідно до листа Територіального сервісного центру МВС № 1441 від 29.07.2021 №31/5-1441-4301 ОСОБА_1 повідомлено, що вищевказані транспортні засоби 05.06.2021 було знято з обліку у зв`язку з вибраковкою.

Вважаючи протиправним рішення відповідача про відмову у виплаті тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до положень ст.46 Конституції України пенсії, інші виплати соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд зазначає, що питання призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату врегульовано нормами Порядку, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1098 (далі -Порядок).

Так, відповідно до п. 5 вказаного Порядку для призначення тимчасової допомоги особа подає органу соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу; інформацію про адресу зареєстрованого місця проживання (адресу місця фактичного проживання); документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідному контролюючому органу та мають про це відмітку в паспорті); довідку про наявний страховий стаж, видану органами Пенсійного фонду України; декларацію про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї) за останні шість календарних місяців, що передують місяцю звернення за призначенням тимчасової допомоги; копію рішення про призначення опікуна (для особи, яку визнано недієздатною).

Інформація про склад сім`ї особи, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги, зазначається в декларації про доходи та майновий стан.

При цьому, форми заяви та декларації про доходи та майновий стан затверджено наказами Мінсоцполітики від 21 квітня 2015 року № 441 Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та від 22 липня 2003 року № 204 Про затвердження форми Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб.

Якщо особа звертається за призначенням тимчасової допомоги за місцем фактичного проживання, до заяви додається довідка про неотримання такої допомоги в органах соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання.

Суд наголошує, що у вказаному порядку підкреслено, що відповідальність за достовірність наданої інформації покладається на особу, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги.

Так, пунктом 6 Порядку визначено, що тимчасова допомога призначається з дня, що настає за датою досягнення пенсійного віку, встановленого частиною першою статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, якщо звернення за тимчасовою допомогою відбулося не пізніше ніж через три місяці після досягнення такого віку.

Рішення про призначення тимчасової допомоги або про відмову у призначенні тимчасової допомоги приймається органом соціального захисту населення протягом десяти календарних днів з дня звернення за призначенням такої допомоги (п.9 Порядку).

Разом з тим, п. 12 зазначено Порядку, передбачено, що тимчасова допомога не призначається, зокрема, у разі, коли: власності особи або членів її сім`ї є більш як один автомобіль, інший транспортний засіб (механізм).

Так, суд зазначає, що на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення тимчасової допомоги (03.12.2019) позивачка мала у власності два транспортні засоби. Вказане підтверджується матеріалами справи та не спростовується самою позивачкою.

При цьому, у декларації про доходи та майновий стан позивачкою не було зазначено про наявність транспортних засобів.

На переконання суду, наявність у власності особи двох транспортних засобів є підставою для відмови у призначенні тимчасової допомоги, а тому суд не вбачає протиправності в діях органу соціального захисту.

Дійсно, за наявності обставин, а саме наявності декількох транспортних засобів, тимчасова допомога може бути призначена органом соціального захисту населення на підставі рішень утворених ним комісій, якщо у складі сім`ї є особа з інвалідністю. Проте, на підтвердження вказаного позивачкою не було надано жодного доказу. Крім того, у деклараціях про доходи та майновий стан позивачка не зазначила жодного з членів родини.

З огляду на вказане, відсутні будь-які підстави для призначенні ОСОБА_1 тимчасової допомоги за спірний період.

Посилання позивачки на той факт, що вона була лише юридичною власницею транспортних засобів, які були передані за генеральною довіреністю, суд не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Так, у законодавстві України немає такого терміну як «генеральна довіреність». Відповідно до частини третьої статті 244 Цивільного Кодексу України (далі Кодекс), довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Статтею 237 Кодексу встановлено, що представництво це правовідношення, в яких одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Тобто, нормативне визначення цивільно-правового інституту представництва (в тому числі довіреності) не передбачає перехід права власності на об`єкт, що відчужується.

Оформлюючи «генеральну довіреність» на автомобіль, особа набуває тільки право користування автомобілем або право розпорядження ним, але не право власності. При «продажу» автомобіля шляхом видачі «генеральної довіреності» переходу права власності, як такого, не відбувається і тому власником автомобіля залишається «продавець».

Тобто, в даному випадку, ОСОБА_1 у період з 29.12.2015 (дата придбання транспортних засобів за договорами купівлі-продажу) по 05.06.2021 (дата зняття автомобілів з обліку) була власницею двох транспортних засобів, що унеможливлювало отримання нею тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату за вказаний період.

Суд зауважує, що проведення перевірки даних, які зазначені у декларації про доходи та майновий стан визначено Порядком здійснення верифікації та моніторингу державних виплат, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 136 Про затвердження порядку здійснення верифікації та моніторингу державних виплат. Так, з метою здійснення верифікації та моніторингу державних виплат суб`єкти надання інформації подають Мінфіну інформацію, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат, персональні дані, інформацію з автоматизованих інформаційних систем, реєстрів, баз даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких вони є, у тому числі інформацію з обмеженим доступом.

Відповідальними за повноту, автентичність та вчасність надання інформації є суб`єкти надання інформації.

При цьому, вимогами вказаного порядку визначено, що за результатами превентивної верифікації орган, що здійснює державні виплати, в режимі реального часу отримує підтвердження відповідності наданої реципієнтом для призначення державної виплати інформації вимогам законодавства, що впливають на визначення його права на отримання та розмір державних виплат, або рекомендацію щодо проведення додаткової перевірки інформації, що містить невідповідності, за наявності в інформаційно-аналітичній платформі необхідної інформації.

Отже, у встановленому законодавством порядку, Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради проведено перевірку відомостей, що зазначені у декларації про доходи та майновий стан та виявлено наявність підстав для відмови позивачці у призначенні тимчасової допомоги

Посилання позивачки на той факт, що рішення про призначення тимчасової допомоги приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов особи, суд вважає помилковим, адже проведення обстеження матеріально- побутових умов у разі виявлення у заявника саме транспортних засобів не передбачено приписами Порядку.

Так, п. 24 Порядку визначено, що у разі якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів і встановлюють строк їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють особі про обсяг надміру виплачених коштів і строк їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів під час виплати тимчасової допомоги в наступні періоди на підставі своїх рішень проводять щомісячні відрахування у розмірі, який не перевищує 20 відсотків суми, що підлягає виплаті.

Отже, враховуючи приписи Порядку, відповідачем прийнято рішення №2598/187 від 13.07.2021, яким вирішено, що позивачка не має права на тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку з 03.12.2019 через наявність у неї двох транспортних засобів.

Разом з тим, суд зауважує, що наразі позивачка не має на праві власності двох транспортних засобів, які зумовили припинення виплати тимчасової допомоги, що підтверджується листом Територіального сервісного центру МВС № 1441 від 29.07.2021 № 31/5-1441-4301. Суд також вважає за необхідне звернути увагу, на той факт, що позивачка просить визнати протиправною бездіяльність щодо не виплати їй тимчасової допомоги. Проте, як встановлено судом, рішенням відповідача від 12.02.2021 їй призначено вказану допомогу саме по 02.06.2021. Доказів звернення з новою заявою про призначення вказаної допомоги ОСОБА_1 до суду не надано. При цьому, суд наголошує, що Порядком не регламентовано автоматичне призначення тимчасової допомоги у разі припинення її виплати.

Отже, ОСОБА_1 має право звернутися з новою заявою до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про призначення їй тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату.

Враховуючи той факт, що позивачка не зверталась до відповідача із заявою про призначення їй тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, а саме після усунення обставин, що зумовили припинення виплати допомоги, наразі вістуні підстави для зобов`язання Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради призначити таку допомогу, та, як наслідок, перерахувати її.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії є такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (ідентифікаційний код 41336065, 87555, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 70) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Кошкош