Суддя: Анцупова Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

суддів Великої Палати Верховного Суду Анцупової Т. О., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Прокопенка О. Б., Ситнік О. М.
у справі № 11-202сап21 за скаргою ОСОБА_1 на рішення Вищої ради правосуддя від 08 квітня 2021 року № 801/0/15-21 «Про залишення без змін рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 20 січня 2021 року № 77/3дп/15-21 про притягнення судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності»
Відповідно до частини третьої статті 34 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладаємо окрему думку.
Короткий зміст постанови Великої Палати Верховного Суду
За результатами розгляду справи № 11-202сап21 04 листопада 2021 року Велика Палата Верховного Суду скаргу ОСОБА_1 на рішення Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) від 08 квітня 2021 року № 801/0/15-21 «Про залишення без змін рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 20 січня 2021 року № 77/3дп/15-21 про притягнення судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності» залишила без задоволення, а рішення ВРП від 08 квітня 2021 року № 801/0/15-21 - без змін.
Не погоджуємось із залишенням без задоволення скарги судді на рішення ВРП та мотивами, якими Велика Палата Верховного Суду обґрунтувала таке рішення.
Причини незгоди з висновками Великої Палати Верховного Суду
Щодо невжиття ОСОБА_1 заходів стосовно розгляду справи протягом строку, встановленого законом
2. На наше переконання, оскаржуване рішення ВРП в цій частині недостатньо мотивоване.
3. Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
4. З урахуванням вимог статті 286 Цивільного процесуального кодексу України не можна вважати розумним строк призначення першого судового засідання у справі № 753/7340/19 за заявою про перегляд заочного рішення майже через рік надходження такої заяви. Однак в усіх справах, які оцінювалися ВРП на предмет порушення розумних строків їх розгляду, ці строки відрізняються.
5. Європейський суд з прав людини у рішенні від 16 травня 2019 року у справі Ziaja v. Poland повторив свої висновки щодо розумності тривалості провадження, а саме що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи та з урахуванням критеріїв, викладених у прецедентній практиці Суду, зокрема, складності справи, поведінки заявника та відповідних органів. Щодо останнього пункту необхідно врахувати важливість предмета спору для скаржника (параграф 41).
Щодо вмотивованості рішення ВРП в частині застосування дисциплінарного стягнення
8. Повністю підтримуємо висновки Великої Палати Верховного Суду про необґрунтованість кваліфікації дій судді ОСОБА_1 за підпунктами «а», «б» пункту 1 частини першої статті 106 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VІІІ), однак не можемо погодитися із подальшим висновком суду про залишення без змін оскаржуваного рішення ВРП.
9. Велика Палата Верховного Суду забезпечує гарантії пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та є визначеним статтею 266 КАС України судовим органом, який має повну юрисдикцію щодо розгляду скарг на рішення ВРП, в тому числі оцінювати пропорційність застосованої санкції вчиненому проступку.
10. Однак під час перегляду рішень ВРП в порядку частин сьомої, восьмої статті 266 КАС України Велика Палата Верховного Суду не може перебирати на себе повноваження ВРП щодо кваліфікації дій судді як дисциплінарного проступку та застосування дисциплінарного стягнення.
11. За висновком ВРП, в діях судді ОСОБА_1 встановлено наявність складу таких дисциплінарних проступків: безпідставне затягування або невжиття суддею заходів щодо розгляду справи протягом строку, встановленого законом, несвоєчасне надання суддею копії судового рішення для її внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень; істотне порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків; незазначення в судовому рішенні мотивів прийняття або відхилення аргументів сторін щодо суті спору.
12. За наявності такого переліку проступків ВРП та її дисциплінарний орган вважали пропорційним застосування до судді ОСОБА_1 найменш суворого дисциплінарного стягнення - попередження.
13. Натомість за результатами розгляду Великою Палатою Верховного Суду скарги судді ОСОБА_1 від 08 квітня 2021 року № 801/0/15-21 у діях судді не підтвердилася наявність таких проступків:
- істотне порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (підпункт «а» пункту 1 частини першої статті 106 Закону № 1402-VIII);
- незазначення в судовому рішенні мотивів прийняття або відхилення аргументів сторін щодо суті спору (підпункт «б» пункту 1 частини першої статті 106 Закону № 1402-VIII).
14. Окрім цього, на наше переконання, невмотивованим є висновок ВРП щодо наявності в діях судді ОСОБА_1 безпідставного затягування або невжиття суддею заходів щодо розгляду справи протягом строку, встановленого законом.
15. Відтак в обставинах, коли до судді було застосоване найменше дисциплінарне стягнення (попередження) і за результатами судового перегляду не підтвердився склад щонайменше двох дисциплінарних проступків, Велика Палата Верховного Суду не мала повноважень визначати, чи процесуальні порушення судді ОСОБА_1 , які не були спростовані під час судового оскарження, сягають порогу дисциплінарної відповідальності.
16. Вважаємо, що оскаржуване рішення ВРП через невмотивованість висновків відповідача як у частині встановлення дисциплінарних проступків, так і в частині пропорційності застосованого стягнення підлягало скасуванню на підставі пункту 4 частини першої статті 52 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII).
17. Відповідно до частини восьмої статті 266 КАС України Велика Палата Верховного Суду за наслідками розгляду справи щодо оскарження рішення ВРП, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати, може скасувати оскаржуване рішення ВРП або залишити його без змін.
18. Процесуальний закон не встановлює повноважень Великої Палати Верховного Суду змінювати рішення ВРП.
19. Однак за результатами оскарження рішення ВРП від 08 квітня 2021 року № 801/0/15-21 Велика Палата Верховного Суду не погодилася зі значною частиною висновків ВРП щодо кваліфікації дій судді як дисциплінарного проступку. Суд суттєво втрутився у зміст оскаржуваного рішення, відтак не було правових підстав для залишення його без змін.
20. За правилами частини третьої статті 52 Закону № 1798-VIII у випадку скасування судом рішення ВРП, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати, ВРП розглядає відповідну дисциплінарну справу повторно. Повторний розгляд справи здійснюється ВРП у пленарному складі у порядку, визначеному статтею 49 цього Закону.
Отже, оскаржуване рішення ВРП підлягало скасуванню з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 52 Закону № 1798-VIII.
Судді: Т. О. Анцупова І. В. Григор`єва
В. В. Британчук О. Б. Прокопенко
Ю. Л. Власов О. М. Ситнік