Справа № 300/6996/21
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" грудня 2021 р. справа № 300/6996/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Боршовського Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним рішення відповідача щодо незарахування періоду роботи з 04.02.2005 по 31.12.2011 (5-й автобусний парк ГУП Мосгортранс) до страхового стажу при обчисленні розміру пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати період роботи з 04.02.2005 по 31.12.2011 (5-й автобусний парк ГУП Мосгортранс) до страхового стажу та здійснити перерахунок розміру пенсії з моменту звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 16.09.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком. Однак 23.09.2021 відповідач прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу, оскільки в позивача відсутній пільговий стаж 12 років 6 місяців, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при наявності загального страхового стажу не менше 28 років 6 місяців. ОСОБА_1 вважає зазначену відмову в призначенні пенсії за віком протиправною, оскільки ним подано пенсійному органу, окрім трудової книжки, також уточнюючі довідки про характер та умови роботи, довідки про заробітну плату та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду. На думку позивача, вказані документи підтверджують необхідний стаж роботи, який дає право ОСОБА_1 на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Щодо періоду роботи позивача з 04.02.2005 по 31.12.2011 в п`ятому автобусному парку ГУП Мосгортранс на території Російської Федерації, то позивач надав відповідачу довідки, які підтверджують факти сплати страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації за встановленими тарифами, а також акт № 99 від 11.02.2020, складений органом Пенсійного фонду Російської Федерації за результатами документальної перевірки відомостей про стаж роботи ОСОБА_1 , а тому в Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відсутні підстави для незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу позивача вищевказаного періоду з 04.02.2005 по 31.12.2011.
Ухвалою від 15.11.2021 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив таке:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 16.09.2021 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До заяви додано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорт громадянина України НОМЕР_1 ; трудові книжки НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; довідку Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 21.09.2021 № 104 про проходження строкової військової служби; довідку ГУП Мосгортранс від 22.04.2021 № 148 про заробітну плату для призначення пенсії; довідку ГУП Мосгортранс від 22.04.2021 № 149 про заробітну плату для призначення пенсії; довідку ГУП Мосгортранс від 22.04.2021 № 150 про заробітну плату для призначення пенсії; довідку ГУП Мосгортранс від 22.04.2021 № 151 про заробітну плату для призначення пенсії; лист Івано-Франківської дирекції «Укрпошта» від 20.01.2020 № 13 про реорганізацію; історична довідка ГУП Мосгортранс від 18.11.2020 № 151; довідку Івано-Франківської дирекції «Укрпошта» від 20.01.2020 № 13 про роботу; копію наказу Автобази зв`язку від 30.11.1998 про прийняття на роботу; витяг з книги наказів Івано-Франківської автобази зв`язку; архівну довідку Архівного відділу від 23.01.2020 № Р-2/04-01 про роботу в колгоспі; уточнюючу довідку ГУП Мосгортранс від 27.08.2019 № 764 про особливості роботи; лист Відділу Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Москві та Московській області від 26.02.2020 № 209-14/110 про перевірку стажу роботи; акт № 99 від 11.02.2020, складений органом Пенсійного фонду Російської Федерації за результатами документальної перевірки відомостей про стаж роботи; відповідь Відділу Пенсійного фонду Російської Федерації в м.Москві та Московській області від 04.05.2021 за № 209-15/4-6476 на запит про період роботи 2005-2019 роки.
Вважаючи протиправним рішення відповідача щодо незарахування періоду роботи з 04.02.2005 по 31.12.2011 (5-й автобусний парк ГУП Мосгортранс) до страхового стажу при обчисленні розміру пенсії, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, в якому просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати період роботи з 04.02.2005 по 31.12.2011 (5-й автобусний парк ГУП Мосгортранс) до страхового стажу та здійснити перерахунок розміру пенсії з моменту звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права:
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).
Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону № 1058-IV.
Так, згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;
починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).
З огляду на зміст вказаних вище положень закону, позивач має право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років за наявності страхового стажу не менше 28 років.
Водночас, пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників регламентована статтею 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення. Так, згідно з частиною першою статті 114 вказаного Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону
Відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення на пільгових умовах пенсія за віком призначається: водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацами другим - третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту і абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті, страхового стажу, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 2 частини другої цієї статті.
Так, пенсія на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення призначається чоловікам після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу в період з 01.04.2020 по 31.03.2021 не менше 28 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.
Таким чином для призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (вік на час звернення більше 56 років), пільгової пенсії необхідно мати страховий стаж 28 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в рішенні про відмову в призначенні пенсії від 23.09.2021 та в листі від 28.09.2021 зазначило, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 28 років 7 місяців 27 днів, з яких на зазначених роботах 6 років 6 місяців 19 днів, що є недостатнім для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки спеціального стажу на зазначених роботах необхідно не менше 12 років 6 місяців. Так, відповідач не зарахував позивачу до страхового стажу періоду роботи з 04.02.2005 по 31.12.2011 (5-й автобусний парк ГУП Мосгортранс), оскільки в ці періоди не здійснювались відрахування в Пенсійний фонд Російської Федерації.
За вказаних обставин, при наявності зарахованого відповідачем спеціального стажу позивача 6 років 6 місяців 19 днів, ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах не вистачає 5 років 11 місяців 11 днів стажу на зазначених роботах.
Згідно з статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , копія якої наявна в матеріалах справи, суд встановив, що позивач: з 25.12.2007 звільнений з Філіалу « 5-й автобусного парку ГУП «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору; з 13.02.2008 прийнятий у відділ експлуатації Філіалу « 5-й автобусного парку ГУП «Мосгортранс» на посаду водія лінійного автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу; з 10.04.2008 звільнений з Філіалу «5-й автобусного парку ГУП «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору; з 12.04.2008 прийнятий у відділ експлуатації Філіалу « 5-й автобусного парку ГУП «Мосгортранс» на посаду водія лінійного автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу; з 25.08.2008 звільнений з Філіалу «5-й автобусного парку ГУП «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору; з 02.10.2008 прийнятий у відділ експлуатації Філіалу « 5-й автобусного парку ГУП «Мосгортранс» на посаду водія лінійного автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу; з 12.04.2009 звільнений з Філіалу «5-й автобусного парку ГУП «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору; з 05.06.2009 прийнятий у відділ експлуатації Філіалу « 5-й автобусного парку ГУП «Мосгортранс» на посаду водія лінійного автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу; з 12.04.2010 звільнений з Філіалу «5-й автобусного парку ГУП «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору; з 22.05.2010 прийнятий у відділ експлуатації Філіалу « 5-й автобусного парку ГУП «Мосгортранс» на посаду водія лінійного автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу; з 12.04.2011 звільнений з Філіалу «5-й автобусного парку ГУП «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору; з 03.06.2011 прийнятий у відділ експлуатації Філіалу « 5-й автобусного парку ГУП «Мосгортранс» на посаду водія лінійного автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу; з 26.01.2012 переведений в комплекс триваючого ремонту на посаду водія автобуса перегонщика 1 класу; з 26.02.2012 переведений на посаду водія автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах 1 класу; з 27.03.2012 звільнений з Філіалу « 5-й автобусного парку ГУП «Мосгортранс» у зв`язку з закінченням строку трудового договору.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Так, ОСОБА_1 надав відповідачу разом із заявою від 16.09.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах уточнюючу довідку Филиалу Западный ГУП Мосгортранс від 27.08.2019 № 764 про умови та характер роботи позивача в Филиале « 5-й автобусный парк ГУП «Мосгортранс» за період з 04.02.2005 по 26.08.2017 (а.с. 12). Згідно вказаної довідки від 27.08.2019 за № 764 ОСОБА_1 працював повний робочий день при повному робочому тижні в Филиале « 5-й автобусный парк ГУП «Мосгортранс» на посаді водія автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів (правонаступником Филиала « 5-й автобусный парк ГУП «Мосгортранс» є Филиал 15-й автобусный парк, а в подальшому Филиал Западный ГУП Мосгортранс) в такі періоди:
- з 04.02.2005 по 10.01.2006 (стаж становить 11 місяців 6 днів);
- з 02.03.2006 по 10.01.2007 (стаж становить 10 місяців 8 днів);
- з 27.02.2007 по 25.12.2007 (стаж становить 9 місяців 28 днів);
- з 13.02.2008 по 10.04.2008 (стаж становить 1 місяць 28 днів);
- з 12.04.2008 по 25.08.2008 (стаж становить 4 місяці 13 днів);
- з 02.10.2008 по 12.04.2009 (стаж становить 6 місяців 10 днів);
- з 05.06.2009 по 12.04.2010 (стаж становить 10 місяців 7 днів);
- з 22.05.2010 по 12.04.2011 (стаж становить 10 місяців 20 днів);
- з 03.06.2011 по 25.01.2012 (стаж становить 7 місяців 22 днів);
- з 26.02.2012 по 27.03.2012 (стаж становить 1 місяць 2 дні);
- з 19.05.2012 по 12.04.2013 (стаж становить 10 місяців 24 дні);
- з 01.06.2013 по 12.04.2014 (стаж становить 10 місяців 12 днів);
- з 23.05.2014 по 25.03.2015 (стаж становить 10 місяців 3 дні);
- з 30.06.2015 по 31.03.2016 (стаж становить 9 місяців 2 день);
- з 01.04.2016 по 14.06.2016 (стаж становить 2 місяці 14 днів);
- з 22.07.2016 по 14.06.2017 (стаж становить 10 місяців 23 дні);
- з 26.08.2017 по 29.07.2019 (стаж становить 11 місяців 4 дні).
Отже, позивачем належними та допустимими доказами підтверджено наявність страхового стажу за період з 04.02.2005 по 31.12.2011, в тому числі до 25.12.2007, а також наявність стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення.
Таким чином, стаж роботи за період з 04.02.2005 по 31.12.2011, який не зарахований відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 , є достатнім для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки ОСОБА_1 не вистачало 5 років 11 місяців 11 днів стажу на зазначених роботах.
Абзацом 1 частини першої статті 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, прийнятого 09.07.2003 за № 1058-IV (далі - Закону № 1058) передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 1058, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Приписами пункту 1 абзацу 2 частини першої статті 14 Закону № 1058 передбачено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці, зокрема: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 4-1, 10, 14 статті 11 цього Закону; філії, представництва, інші відокремлені підрозділи підприємств та організацій (у тому числі міжнародних), створених відповідно до законодавства України, які мають окремий баланс і самостійно здійснюють розрахунки із застрахованими особами, - для осіб, зазначених у пункті 4 статті 11 цього Закону.
Відповідно до статті 24 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша).
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта).
Відповідно до пункту а) частини першої статті 3 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788), право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Частиною першою статті 56 Закону № 1788-XII встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Положеннями пункту а) частини третьої вказаної Статті Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів за умови сплати страхових внесків.
Статтею 66 Закону № 1788 передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Відповідно до статті 1 Закону № 1058 страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року № 2464-IV (далі - Закон № 2464) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Згідно з статтею 26 Закону № 2464 посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.
Таким чином, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на підприємство, як роботодавця, який здійснив нарахування внеску та утримання його із заробітної плати позивача.
При цьому, невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України не може позбавити позивача соціальної захищеності та страхового стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина (страхувальником), сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.
З огляду на те, що ОСОБА_1 в спірний період з 04.02.2005 по 31.12.2011 працював на підприємстві, яке знаходиться на території Російської Федерації, то питання щодо можливості зарахування такого періоду роботи до страхового стажу необхідно розглядати відповідно до положень Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 (далі - Угода).
Статтями 2, 3 цієї Угоди встановлено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами.
Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтва та інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.
Водночас, за приписами статті 7 Угоди, питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 та двосторонніми угодами в цій галузі (далі - Угода СНД), згідно із статтею 1 якої, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством країни, на території якого вони проживають.
Отже, із змісту наведених норм видно, що пенсія призначається за нормами законодавства країни, де проживає особа, а стаж, набутий на території однієї із зазначених в Угоді держав, зараховується у разі, якщо такий стаж взаємно визначений Сторонами.
Це означає, що у випадку виникнення спору у таких питаннях, суду необхідно перевірити умови, за яких такий стаж підлягає зарахуванню до пільгового відповідно до законодавства країни, де особа його набула.
Так, ОСОБА_1 надав відповідачу разом із заявою від 16.09.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах довідки: Филиалу Западный ГУП Мосгортранс від 22.04.2021 № 148 про заробітну плату за період з лютого 2005 року по грудень 2006 року (а.с. 8). Згідно вказаної довідки позивач неотримував заробітну плату в лютому 2006 року; Филиалу Западный ГУП Мосгортранс 22.04.2021 № 149 про заробітну плату за період з січня 2007 року по грудень 2013 року (а.с. 9). Згідно вказаної довідки позивач неотримував заробітну плату в травні 2013 року.
Зазначені довідки містять примітку про те, що в період з 01.01.2001 по 31.12.2021 згідно пункту 15 частини першої статті 9 Федерального закону від 24.07.2009 № 212 - ФЗ, іноземні громадяни, які тимчасово перебували в Російській Федерації, не визнавались застрахованими особами і суми виплат та інших винагород не оподатковувались страховими внесками до Пенсійного фонду Російської Федерації. В період з 01.01.2012 відповідно до пункту 1 статті 7 Федерального закону № 167-ФЗ від 15.12.2001 іноземні громадяни визнаються застрахованими особами і по всіх сумах виплат та інших винагород здійснюються відрахування страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації.
Також, на виконання запиту Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 423 від 06.12.2019, Відділення Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Москві та Московської області провело документальну перевірку стажу ОСОБА_1 за період його роботи водієм автобуса на регулярних міських пасажирських маршрутах в 2005-2019 роках в Филиале Западный ГУП Мосгортранс (до 01.04.2016 Филиал « 5-й автобусный парк» ГУП Мосгортранс). За результатами вказаної документальної перевірки складено акт № 99 від 11.02.2020, згідно якого встановлено, що відповідно до наданих особових рахунків та платіжним дорученням сплата страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації за ОСОБА_1 підприємством проведено у встановленому порядку (до 2012 року єдиний соціальний податок, з 2012 внески до Пенсійного фонду Російської Федерації (а.с. 14).
Так, Відділення Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Москві та Московської області на вказаний запит № 423 від 06.12.2019 надало відповідачу відповідь, до якої долучило акт документальної перевірки № 99 від 11.02.2020, згідно якого підтверджено факт сплати до Пенсійного фонду Російської Федерації страхових внесків за період роботи ОСОБА_1 в Филиале « 5-й автобусный парк» ГУП Мосгортранс з 04.02.2005 по 31.12.2011 (а.с. 13).
З огляду на встановлені пунктом 8 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV обов`язкові умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд дійшов висновку про наявність таких умов щодо позивача, а саме: ОСОБА_1 досяг 55 років, страховий стаж становить не менше 28 років, у тому числі на роботі водієм міського пасажирського транспорту не менше 12 років 6 місяців.
В позовній заяві ОСОБА_1 просить суд: визнати протиправним рішення відповідача щодо незарахування періоду роботи з 04.02.2005 по 31.12.2011 (5-й автобусний парк ГУП Мосгортранс) до страхового стажу при обчисленні розміру пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати період роботи з 04.02.2005 по 31.12.2011 (5-й автобусний парк ГУП Мосгортранс) до страхового стажу та здійснити перерахунок розміру пенсії з моменту звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
Суд пам`ятає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до положень статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, за встановленого судом права позивача на пенсію, подання ним всі необхідних документів для призначення пенсії, неправомірності рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії, враховуючи положення частини першої статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд дійшов висновку про те, що ефективним способом відновлення порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача призначити та здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 16.09.2021 пенсію за віком на пільгових умовах, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 04.02.2005 по 31.12.2011 в Филиале « 5-й автобусный парк» ГУП Мосгортранс.
Підсумовуючи, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області належить задовольнити.
Щодо розподілу судових витрат у справі:
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
В підтвердження судових витрат у справі позивачем подано квитанцію № 29 від 04.11.2021 про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 908,00 грн. (а.с. 1).
З огляду на задоволення позову, позивачу належить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 908 грн. судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код - 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.