Справа № 161/7106/21
Суддя: Крупінська С. С.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/7106/21
Провадження № 2-а/161/183/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого судді Крупінської С.С.

при секретарі Остимчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 08.04.2021 року відносно неї була складена постанова серії ДПО №666663, якою накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до змісту вказаної постанови, ОСОБА_1 08.04.2021 року о 11:39 год. в м. Луцьку по вул. Єршова, 33 керуючи транспортним засобом «Lexus RX350» д.н.з. НОМЕР_1 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшила швидкість та не зупинилася, та не надала перевагу пішоходу, який переходив проїздy частину по пішоходному переходу чим порушила вимоги п. 18.1 ПДР.

Свою вину у даному правопорушенні позивач не визнала та зазначила, що дійсно перебувала за кермом свого автомобіля 08 квітня 2021 року по вулиці Домни Гордіюк в м. Луцьку маючи намір в подальшому їхати на пр. Відродження. Рухаючись в лівій смузі оскільки в правій рухався громадський транспорт, підїзджаючи до пішоходного переходу по вул. Гордіюк, позивачка зменшила швидкість пропускаючи пішоходів, вона наблизилася до нерегульованого переходу і, переконавшись, що на небезпечній відстані від пішохідного переходу відсутні люди, продовжила рух. Після проїзду вказаної ділянки дороги, після закінчення руху по кільцю при виїзді на пр. Відродження її зупинили працівники поліції, які звинуватили її в порушенні п. 18.1 ПДР України. У відповідь на заперечення позивачки, працівники поліції повідомили, що спостерігали за цією подією візуально, згодом вона дізналась, що є відеозапис, хоч про його існування в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності нічого не йдеться. На думку позивача, оскаржувана постанова ДПО 18№ 666663 за своїм змістом є постановою про накладення адміністративного стягнення у справі за порушення, яке зафіксоване не в автоматичному режимі, а тому не зрозуміло яким чином відбулося виявлення і фіксація її правопорушення. В порушення ст. 283 КУпАП в постанові не зазначено, що працівниками патрульної поліції здійснювалась відео фіксація, не зазначено, яким технічним засобом знімався відеозапис. В зв`язку з цим, позивач просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО № 666663 від 08.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення, закрити провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та стягнути з відповідача на його користь судовий збір.

30.04.2021 року від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Волинській області надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого останній вважає, вказаний позов таким, що не підлягає задоволенню в звя`зку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

На думку представника відповідача, позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги не зробив жодних посилань та не надав жодних доказів як на підставу своїх заперечень щодо відсутності в його діях порушень ПДР України, з чого, на його думку, можна зробити висновок про те, що дії в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності є законними, а оскаржувана постанова такою, що складена відповідно до вимог чинного законодавства України. Крім того, представник відповідача в своєму відзиві зазначає, що правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності підтверджується постановою про притягнення до адміністративного правопорушення серії ДПО18 №666663 від 08.04.2021 року та відеозаписом №8 від 08.04.2021 року на якому зафіксовано порядок розгляду адміністративної справи щодо позивача, на зазначеному відеозаписі позивач підтверджує факт вчинення нею вказаного правопорушення та не заперечує що здійснила рух не надавши перевагу пішоходу, який переходив дорогу в належному місці.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Волинській області Літвак О.І. в судове засідання не з`явився, про дату та місце слухання справи належним чином повідомлений, просив розгляд справи проводити у його відсутності, заявлений позов не визнає, заперечують проти його задоволення.

З`ясувавши обставини в адміністративній справі та дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2).

Для встановлення істини у справі слід дослідити докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, а також дотримання суб`єктом владних повноважень вимог Кодексу адміністративного судочинства України ( КУпАП).

Зокрема, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:

- чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,

- чи підлягає вона адміністративній відповідальності,

- чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду,

- чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу,

- а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із досліджених судом матеріалів встановлено, що 08 квітня 2021 року інспектором взводу №1 роти №3 Головного управління патрульної поліції у Волинській області Крат Артуром Сергійовичем відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ДОП18№ 666663, згідно якої її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно даних постанови, 08.04.2021 року о 11:39 год. в м. Луцьку по вул. Єршова, 33 керуючи транспортним засобом «Lexus RX350» д.н.з. НОМЕР_1 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшила швидкість та не зупинилася, та не надала перевагу пішоходу, який переходив проїзджу частину по пішоходному переході чим порушила вимоги п. 18.1 ПДР- водій не пропустив пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, вчинивши тим самим правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно вічливими.

Згідно п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідальність за ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивачці в провину ставиться те, що вона, керуючи транспортним засобом, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшила швидкість та не зупинилася, чим створила перешкоду для пішоходів та допустила порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

В постанові інспектора взводу №1 роти №3 Головного управління патрульної поліції у Волинській області Крат А.С. серії ДОП18 № 666663 від 08.04.2021 року зазначена адреса, якої не існує в місті Луцьку, з чого можна зробити висновок про відсутність правопорушення взагалі.

Пояснень свідків (пішоходів чи інших учасників дорожнього руху) чи будь-яких інших доказів порушення позивачем вимог п. 18.1 ПДР України відповідачем не надано, а отже належні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відсутні.

Вказані вище обставини та відсутність належних доказів свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог ПДР України, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за яке позивача було піддано адміністративному стягненню.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДОП18 № 666663 від 08.04.2021 року слід скасувати та закрити провадження у справі.

За вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги заявлені до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Волинській області слід задовольнити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати у справі відповідно ч. 1 ст. 139 КАС України суд покладає на рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 20, 72-77, 139, 242-246, 286, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора взводу №1 роти №3 Головного управління патрульної поліції у Волинській області Крат Артура Сергійовича серії ДПО 18 №666663 від 08.04.2021 року складену відносно ОСОБА_1 .

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань зДепартаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 06 грудня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська