Справа № 640/8771/21
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року м. Київ № 640/8771/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

приватного акціонерного товариства «АГЕНТСТВО «ІНФОКОН»

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування наказів

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства «АГЕНТСТВО «ІНФОКОН» (надалі - позивач), адреса: 04053, місто Київ, вул. Артема, 27 до Головного управління ДПС у м. Києві (надалі - відповідач), адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у м. Києві №1223-п від 10.02.2021 «Про поновлення термінів проведення документальних планових виїзних перевірок»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у м. Києві №1563-п від 19.02.2021 «Про продовження строку проведення документальної планової виїзної перевірки Приватне акціонерне товариство «Агентство «Інфокон»;

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо проведення під час дії мораторію документальної планової виїзної перевірки Приватною акціонерного товариства «ІНФОКОН» та складання за результатом перевірки Акту №19298/26-15-07-02-02-17/01193840 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «Агентство «Інфокон».

Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок прийняття суб`єктом владних повноважень оскаржуваного наказу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі за позовом приватного акціонерного товариства «АГЕНТСТВО «ІНФОКОН» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказів та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що дійсно Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" № 909-ІХ від 17 вересня 2020 року (пункт 4 розділу II «Прикінцеві положення») передбачено, що у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, було вирішено надати право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

Однак, згідно вимог статті 2 Податкового кодексу України - зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Так, позивач наголошує, що відповідно до пункту 7.3 Податкового кодексу України будь-які питання щодо оподаткування регулюються саме положеннями Податкового кодексу України і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до Податкового кодексу України та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Отже, позивач зазначає, що оскільки положення пункту 522 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України щодо встановлення мораторію на проведення документальних та фактичних перевірок є чинними і змін до них не було внесено, законних підстав для прийняття відповідачем оспорюваних наказів не було, оскільки норми Податкового кодексу України мають вищу юридичну силу над положеннями нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та над положеннями Закону № 909-ІХ від 17 вересня 2020 року, отже, контролюючий орган на виконання вимог статі 19 Конституції України мав би застосовувати саме норми Податкового кодексу України і не мав законних підстав діяти всупереч обмежень, встановлених пунктом 522 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення перевірок.

Таким чином, на переконання позивача, оспорювані накази ГУ ДПС у м. Києві прийняті з порушеннями положення пункту 522 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, вимог статті 2, пунктів 5.2, 7.3 Податкового кодексу України, а також дії відповідача щодо проведення перевірки і складання Акту перевірки під час дії мораторію мають бути визнані протиправними та скасовані.

Також, позивачем зазначено, що відповідачем не були дотримані і положення статті 77 розділу II Податкового кодексу України, оскільки на момент прийняття відповідачем оспорюваних наказів №1223-п від 10.02.2021 та №1563-п від 19.02.2021 року, коригування плану-графіка проведення перевірок на відповідний рік у встановленому порядку сформовано та затверджено Головою ДПС України не було, як і безпосередньо у оспорюваних наказах відсутні будь-які відомості про коригування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік, який сформовано згідно вимог наказу Міністерства фінансів України від 02.06.2015 №524 «Про затвердження Порядку формування плану - графіка проведення документальних планових перевірок платників податків», зі змінами, затверджено Головою Державної фіскальної служби України та було розміщено на офіційному вебсайті ДФС. ПрАТ «АГЕНТСТВО «ІНФОКОН» включено до плану-графіка у зв`язку із наявністю критеріїв відбору платників податків - юридичних осіб, перелік яких наведено у пункті 5 розділу III Порядку формування плану-графіка, а саме високого ступеня ризику: рівень сплати податку на додану вартість нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю.

При цьому, відповідачем зазначено, що Закон України «По Кабінет Міністрів» від 27.02.2014 року встановлює, що Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції України і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Так, в Постанові Кабінету Міністрів від 03.02.2021 № 89 зазначено, що відповідно до пункту 4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 17 вересня 2020 p. № 909-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» Кабінет Міністрів постановив скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 522 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу, в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб:

- тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 р. та не були завершеними;

- документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 ПКУ.

За таких обставин відповідач зазначає, що враховуючи обов`язковість постанови КМУ від 03.02.2021 №89, наказ від 10.02.2021 №1223-п та наказ від 19.02.2021 №1563-п, є такими що відповідають законодавству України.

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій наголосив на доводах, раніше викладених в позові заяві та підкреслив, що норми Податкового кодексу України мають вищу юридичну силу, аніж постанови Кабінету Міністрів України, а тому, відповідач не мав права проводити перевірку позивача в період дії карантину, як це передбачено Перехідними положеннями Податкового кодексу України.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, Наказом Головного управління ДФС у м. Києва №2061 від 15.02.2019 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки» було призначено документальну планову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства «Агентство «ІНФОКОН» (код 1193840) з 28.03.2019 по дату завершення перевірки тривалістю 10 днів.

Перевірку, згідно наведеного наказу, було вирішено провести з метою дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного - за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 по 31.12.2018 та іншого законодавства за відповідний період.

На підставі даного наказу, керівнику та головному бухгалтеру ПрАТ «Агентство «Інфокон» були направлені повідомлення від 07.03.2019 №43164/10/26-15-14-02-02 про те, що згідно із затвердженим Державною фіскальною службою України планом-графіком проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік, з 28 березня 2019 року буде проводитись документальна планова перевірка.

Також, на запити контролюючого органу, позивачем відповідно до вимог статті 85 Податкового кодексу України, листами від 29.03.2019 №2903/1 та № 2903/2 були надані копії запитуваних документів.

В подальшому, наказом Головного управління ДПС у м. Києві №1223-п від 10.02.2021 року «Про поновлення термінів проведення документальних планових виїзних перевірок» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 року №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», поновлено з 12.02.2021 терміни проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання (згідно з додатками 1-18), призначених згідно з наказами Головного управління ДПС у м. Києві: на підставі статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України, пункту 2 частини 1 статті 13 розділу IV, статті 25 розділу IV Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», серед яких до переліку суб`єктів господарювання включено і приватне акціонерне товариство «АГЕНТСТВО «ІНФОКОН» з тривалістю перевірки 8 робочих днів і датою початку перевірки -12.02.2021 року.

Наказом №1563-п від 19.02.2021 «Про продовження строку проведення документальної планової виїзної перевірки», на підставі доповідної записки управління податкового аудиту у сфері торгівлі та послуг, Головним управлінням ДПС у м. Києві було продовжено строк проведення документальної планової виїзної перевірки приватного акціонерного товариства «Агентство «Інфокон» з 24.02.2021 по дату завершення перевірки тривалістю 5 робочих днів, призначеної наказом Головного управління ДФС у м. Києві № 2061 від 15.02.2019, перенесеної згідно з наказом Головного управління ДФС у м. Києві №3940 від 01.04.2019 «Про перенесення терміну проведення розпочатої документальної планової виїзної перевірки Приватне акціонерне товариство «Агентство «Інфокон» (код 1193840) та поновленої згідно з наказом Головного управління ДПС у м. Києві № 1223-п від 10.02.2021 року.

10.03.2021 року Головним управлінням ДПС у м. Києві було складено Акт №19298/26-15-07-02-02-17/01193840 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «Агентство «Інфокон».

Позивач, вважаючи протиправними та такими, що підлягають скасуванню накази Головного управління ДПС у м. Києві №1223-п від 10.02.2021 «Про поновлення термінів проведення документальних планових виїзних перевірок», №1563-п від 19.02.2021 «Про продовження строку проведення документальної планової виїзної перевірки Приватне акціонерне товариство «Агентство «Інфокон», а також дії щодо складання під час мораторію Акта перевірки від 10.03.2021 №19298/26-15-07-02-02-17/01193840, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (далі - ПК України).

Як визначено підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Відповідно до статті 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування, затвердження плану-графіка та внесення змін до нього, а також перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Внесення змін до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік допускається не частіше одного разу в першому та одного разу в другому кварталі такого року, крім випадків коли зміни пов`язані із змінами найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок.

Документальна перевірка платника податків, який був включений до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік внаслідок внесення змін у такому році (інших ніж зміни найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок), може бути розпочата не раніше 1 липня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у першому кварталі такого року і не раніше 1 жовтня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у другому кварталі такого року.

Оновлений план-графік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 числа останнього місяця кварталу (у випадках змін найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок - до 30 числа місяця, що передує місяцю, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки).

Платники податків - юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 44 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу.

Забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку з доходів фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

У разі планування перевірок одного й того самого платника податків контролюючими органами та органами державного фінансового контролю у звітному періоді такі перевірки проводяться зазначеними органами одночасно. Порядок координації проведення таких перевірок та залучення до перевірок інших органів, передбачених законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 522, яким установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:

документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;

документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту78.1 статті 78 цього Кодексу;

фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині:

обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального та спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2,80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.

На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Дію карантину введено постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» продовження дію карантину з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 № 104 " Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" продовжено дію карантину до 30.04.2021 року (період в який було прийнято оскаржуваний наказ). Постановою Кабінету Міністрів України від 21.04.2021 № 405 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" продовжено дію карантину до 30.06.2021 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 № 611 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» продовжено дію карантину до 31.08.2021. 11 серпня 2021 року Кабінетом Міністрів України прийнято рішення про продовження адаптивного карантину, а також продовження режиму надзвичайної ситуації до 1 жовтня 2021 року.

Під дію мораторію, передбаченою вказаною нормою ПК України попадають планові перевірки.

Відповідач, як на наявність підставу для поновлення термінів проведення перевірки позивача та подовження строків такої перевірки оскаржуваними наказами, посилається на введення в дію Постанови Кабінету Міністрів України «Про скорочення строку дії обмежень в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» № 89 від 03.02.2021, за якою відповідачу дозволено здійснювати документальні перевірки, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу.

Проте, суд не може погодитись з такою позицією відповідача, враховуючи наступне.

Так, суд наголошує, що норма пункту 522 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України в частині обмежень на проведення планових перевірок є чинною та наразі не скасована. Жодних змін до неї законодавцем не вносилось. Карантин також діє.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 ПК України зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Крім того, відповідно до пункту 5.2. статті 5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Пункт 522 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України є нормою вищої юридичної сили ніж Постанова Кабінету Міністрів України № 89 від 03.02.2021 року і суперечить останній, тому, у відповідності до пункту 5.2 ПК України, саме норми ПК України підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

Змінити норми, встановлені ПК України, в тому числі і щодо зміни строків та компетенції проведення документальної планової виїзної перевірки можливо лише шляхом внесення відповідних змін до ПК України, як це передбачено пунктом 2.1 статті 2 ПК України.

Аналогічна позиція викладена в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 у справі № 580/2133/21.

Суд наголошує, що зміни до Податкового кодексу України вносяться виключно законом, ухваленим уповноваженим на те органом Верховною Радою України, яка є єдиним органом законодавчої влади в Україні (стаття 75 Конституції України), а тому у спірних правовідносинах, в силу приписів статті 8 Основного Закону, не можуть бути застосовані, прийняті Кабінетом Міністрів України, який у своїй діяльності зобов`язаний керуватись Конституцією (частина 3 статті 113 Основного закону) будь-які постанови і розпорядження, які спрямовані на зміну правовідносин, чітко визначених Податковим кодексом України.

Отже, зважаючи на відсутність правових підстав (компетенції) у податкового органу для проведення планової виїзної перевірки позивача на підставі пункту 522 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги

приватного акціонерного товариства «АГЕНТСТВО «ІНФОКОН» є обґрунтованими, а прийняті відповідачем накази №1223-п від 10.02.2021 та №1563-п від 19.02.2021, в частині, що стосуються позивача, з урахуванням наведених вище висновків суду, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

При цьому суд зазначає, що наказ від №1223-п від 10.02.2021 підлягає скасуванню в частині додатку №3 до наказу, оскільки саме в розрізі такого додатку, оскаржуваний наказ зачіпає права та інтереси приватного акціонерного товариства «АГЕНТСТВО «ІНФОКОН».

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування не виконано та не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних рішень та дій з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 6 810, 00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 5 675, 00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов приватного акціонерного товариства «АГЕНТСТВО «ІНФОКОН» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказів - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у м. Києві №1223-п від 10.02.2021 «Про поновлення термінів проведення документальних планових виїзних перевірок» в частині додатку №3 до наказу.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у м. Києві №1563-п від 19.02.2021 «Про продовження строку проведення документальної планової виїзної перевірки Приватне акціонерне товариство «Агентство «Інфокон».

4. Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо проведення під час дії мораторію документальної планової виїзної перевірки Приватною акціонерного товариства «ІНФОКОН» та складання за результатом перевірки Акту №19298/26-15-07-02-02-17/01193840 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «Агентство «Інфокон».

5. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

6. Стягнути на користь приватного акціонерного товариства «АГЕНТСТВО «ІНФОКОН» (адреса: 04053, місто Київ, вул. Артема, 27, ко ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 5 675, 00 грн. (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова