Справа № 640/3828/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3828/19 Суддя (судді) першої інстанції: Костенко Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 16.08.2018 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що зі змісту абзацу 8 пункту З Порядку №505, а також із змісту пунктів 2, 3, 5, 6 Порядку №505 вбачається, що грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи. У разі ж, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку №505, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги. Оскільки на момент звернення за отриманням допомоги позивач була працевлаштована, то відмова відповідача у призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, є протиправною.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що коли з моменту припинення виплати грошової допомоги по день звернення до відповідача із заявою про виплату допомоги, минув шестимісячний строк, тобто наступний строк у розумінні пункту 3 Порядку №505, то у відповідача відсутні правові підстави для не призначення грошової допомоги, посилаючись на пункт 3 Порядку № 505, оскільки грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі непрацевлаштованої (безробітної) особи, а у разі якщо така особа працевлаштувалась і її статус не суперечить Порядку №505, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Стверджує, що такі її доводи підтверджено висновками Верховного Суду, викладеним у постановах від 15 квітня 2019 року у справі № 227/513/17, від 27 березня 2018 року у справі №333/3750/17.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та з серпня 2016 року перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб в Управлінні праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації.

У період з 11.08.2016 до 10.10.2016, та з 11.10.2016 до 10.12.2016 позивачу була призначена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 442,00 грн. та 221,00 грн. відповідно.

З 11.12.2016 виплата грошової допомоги припинена у зв`язку з не працевлаштуванням позивача.

З квітня 2017 по теперішній час ОСОБА_1 працевлаштована.

16.08.2018 позивач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про поновлення виплати грошової допомоги у зв`язку з працевлаштуванням.

Листом від 30.08.2018 №13101/35-01/03 УПСЗН Святошинської РДА повідомило позивача про відсутність підстав для нарахування щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки в період одержання зазначеної допомоги позивач не працевлаштувалася, у зв`язку з чим виплата такої була припинена.

05.10.2018 позивач звернулась до відповідача із уточнюючою заявою, в якій просила призначити та виплачувати їй з 16.08.2018 грошову допомогу. При цьому зазначила, що зверталась із заявою від 16.08.2018 не про поновлення призначеної грошової допомоги, виплата якої була припинена, а про призначення грошової допомоги на наступні шість місяців. Зазначала про наявність у неї права на отримання такої допомоги, оскільки з 22.05.2018 вона є працевлаштованою, а її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку №505.

Листом від 16.10.2018 №16010/35-02/03 відповідач повторно повідомив позивача про відсутність підстав для нарахування щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки в період одержання зазначеної допомоги позивач не працевлаштувалася, у зв`язку з чим виплата такої була припинена, а тому 22.08.2018 комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, створеної при Святошинській РДА, було прийнято рішення призначити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на чоловіка та дитину позивача.

Вважаючи протиправними дії Управління щодо відмови у призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон №1706-VII; тут і надалі законодавство у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з пунктами 2, 3 статті 7 Закону №1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014 (далі - Порядок №505).

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку №505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у передбачених цієї постановою розмірах.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність (абзац 10 пункту 3 Порядку №505).

Так, пунктом 7 Порядку №505 визначено, що якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

У разі звільнення та подальшого непрацевлаштування працездатного члена сім`ї грошова допомога на цього члена сім`ї через два місяці з дня, що настає за днем звільнення, зменшується на 50 відсотків, а через чотири місяці з дня, що настає за днем звільнення, - припиняється.

Пунктом 12 Порядку №505 передбачено, що виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Аналіз наведеного нормативно-правового регулювання свідчить, що у разі припинення виплати особі працездатного віку грошової допомоги на підставі пункту 7 Порядку №505 така допомога їй в подальшому не призначається. Положення абзацу 10 пункту 3 Порядку №505 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не містить приписів щодо неможливості призначення грошової допомоги саме на наступний шестимісячний строк, як зазначає позивач, а містять пряму заборону на призначення такої допомоги особі в подальшому, без обмеження такої заборони певним строком.

При цьому, Порядком №505 передбачено можливість поновлення виплати грошової допомоги за умови якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Звертаючись до фактів цієї справи, позивач отримувала щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Проте, у зв`язку із непрацевлаштуванням позивача, з 11.12.2016 виплату адресної допомоги було припинено. У місячний строк з місяця припинення її виплати позивач не повідомляла уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги. Відтак, підстави для призначення позивачу такої допомоги відсутні, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Посилання позивача на постанови Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі №333/3750/17 та від 15 квітня 2019 року у справі №227/513/17 є безпідставними, оскільки висновки Верховного Суду у цих справах стосуються правового застосування абзацу 10 пункту 3 Порядку №505 у попередній редакції, яка передбачала, що особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається, у зв`язку з чим Верховний Суд дійшов висновку про те, що у разі припинення виплати особі грошової допомоги на підставі пункту 7 Порядку №505, така допомога їй не призначається лише на наступний строк.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 № 689 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» було внесено зміни до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505, якими абзац 10 пункту 3 Порядку №505 викладено у такій редакції: «особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається».

Тобто, з прийняттям таких змін грошова допомога у разі припинення її виплати відповідно до пункту 7 Порядку не призначається не лише на наступний строк, а в подальшому взагалі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П.Мельничук

Суддя О.М.Оксененко