Справа № 300/29/20
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2021 р. справа № 300/29/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Скільського І.І.,

за участі:

секретаря судового засідання - Гевак Л.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача ГУ ДФС в Івано-Франківській області - не з`явився,

представника відповідача ГУ ДПС в Івано-Франківській області - Токара В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання неправомірним та скасування наказу №442-о від 10.12.2019 в частині звільнення, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання неправомірним та скасування наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області №442-о від 10.12.2019 в частині звільнення ОСОБА_1 з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Івано-Франківського управління Головного управління ДФС в Івано-Франківській області; поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Івано-Франківського управління Головного управління ДФС в Івано-Франківській області; зобов`язання Головне управління ДФС в Івано-Франківській області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.12.2019 включно з утриманням податків та обов`язкових платежів.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 06.02.2020 року (т.1 а.с.43-44).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи №300/29/20 за правилами загального позовного провадження відмовлено (т.1 а.с.45-46).

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовано тим, що за результатами конкурсу 15.09.2004 позивача призначено на посаду старшого державного податкового інспектора відділу правового забезпечення Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківську відповідно до наказу №201-о від 15.09.2004. Внаслідок постійних реорганізацій податкової служби відбувались скорочення чисельності працівників юридичного відділу ДПІ у м.Івано-Франківську, відповідно до наказу №97-о від 03.07.2017 він був переведений на посаду головного державного інспектора з питань організації роботи де були об`єднані функції з організації роботи інспекції (підготовка розпорядчих документів контроль за їх виконанням; організаційне забезпечення проведення нарад; розробка регламенту; підготовка організаційної структури; погодження положень про структурні підрозділи; розробка проектів планів роботи та звітів про їх виконання тощо) з функціями роз`яснювальної роботи та роботи зі ЗМІ (опрацювання та підготовка інформаційних матеріалів з питань діяльності ДПІ для розміщення у ЗМІ; організація виступів посадових осіб, тренінгів, семінарів, проведення роз`яснювальної роботи серед платників податків тощо). Зазначає, що керівництвом податкового органу протягом 2017-2018 років, на нього неодноразово покладалися виконання обов`язків спеціаліста з питань по роботі з персоналом та спеціаліста з питань юридичної роботи. Згідно наказу ГУ ДФС в Івано-Франківській області №1-к від 29.03.2018 він був відряджений до Івано-Франківського управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області терміном на 30 календарних дні з 02.04.2018 по 01.05.2018 для виконання робіт, пов`язаних з нарахуванням податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, плати за землю, формування податкових повідомлень-рішень та їх вручення платникам, вжиття відповідних заходів для подання декларацій про майновий стан і доходи громадянами. У зв`язку з черговою реорганізацією відповідно до наказу ГУ ДФС в Івано-Франківській області №436-о від 17.10.2018 призначений на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Івано-Франківського управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області в порядку переведення з ДПІ в м.Івано-Франківську. На переконання позивача вказане свідчить про збільшений обсяг виконуваної ним роботи внаслідок суміщення різних видів робіт. Також позивач вказує на те, що він неодноразово проходив навчальні курси з підвищення кваліфікації.

Постановою КМУ №537 від 19.06.2019 створено Головне управління ДПС в Івано-Франківській області як правонаступника Головного управління ДФС в Івано-Франківській області. Внаслідок чого в кінці серпня 2019 року працівники ГУ ДФС в Івано-Франківській області були попереджені про наступне вивільнення та за погодженою пропозицією поетапно протягом серпня-вересня переводилися в ГУ ДПС в Івано-Франківській області. Як зазначає позивач, у випадку з ним попередження та пропозиція про переведення на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу по роботі з боргом Івано-Франківського управління ГУ ДПС в Івано-Франківській області на час відсутності основного працівника ОСОБА_2 , відбулася 13.11.2019, а тому роботодавець був обмежений пропозицією, яка зводилась до однієї посади з коротким терміном перебування основного працівника у відпустці. Іншої пропозиції не було. Хоча з урахуванням приписів статті 49-2 КЗпП України власник або вповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівнику всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. На переконання позивача, внаслідок несвоєчасного попередження про звільнення, відсутності проведення оцінки продуктивності праці та кваліфікації, без врахування переваг на залишення на роботі, з ігнорування роз`яснення Верховного Суду наданих за результатами розгляду справ стороною в яких була ДФС в області, відповідачем грубо порушено норми КЗпП та Закону України «Про державну службу». Також позивач зазначає, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу ГУ ДФС в Івано-Франківській області №442-о від 10.12.2019, про його звільнення послужила заява ОСОБА_2 від 28.11.2019 та наказ від 28.11.2019 №1393-о про переривання відпустки та вихід на роботу. В телефонних розмовах та зустрічах ОСОБА_2 , неодноразово повідомляла про відсутність можливості виходу на роботу. Зазначала, що періодичні захворювання та вік дитини зумовлені потребою саме в материнському догляді. Просила вирішити питання з переведенням, оскільки адміністрація змушує її виходити на роботу в ДФС з метою створення підстав для його звільнення. Підтвердженням чого є продовження відпустки ОСОБА_2 по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку одразу після звільнення позивача та переведення її в ГУ ДПС в Івано-Франківській області. Позивач наголошує на тому, що ОСОБА_2 могла бути переведеною з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Івано-Франківського управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області на відповідну посаду в Головне управління ДПС в Івано-Франківській області без переривання відпустки по догляду за дитиною, що виключало б підставу для його звільнення. Зазначає, що в такий спосіб були переведені десятки працівників ГУ ДФС в Івано-Франківській області, що перебувають у відпустці по догляду за дитиною, а на вакантні посади переведені інші працівники по строковому трудовому договору. За наведених обставин позивач вважає наказ Головного управління ДФС в Івано-Франківській області №442-о від 10.12.2019 в частині звільнення його з роботи незаконним, винесеним з грубим порушенням норм матеріального права, та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку.

Відповідач Головне управління ДФС в Івано-Франківській області, скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. У відзиві представник відповідача ГУ ДФС в Івано-Франківській області, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечив. Зазначив, що згідно наказу ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 17.10.2018 №436-о ОСОБА_1 призначено в порядку переведення на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Івано-Франківського управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області на час відсутності основного працівника ОСОБА_2 до фактичного виходу її на роботу. У зв`язку з поданою заявою старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Івано-Франківського управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області ОСОБА_2 від 28.11.2019, перервано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, надану наказом ГУ ДФС в Івано-Франківській області №1028-о від 06.12.2017. Як наслідок, згідно наказу ГУ ДФС в Івано-Франківській області №442-о від 10.12.2019 позивача звільнено з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Івано-Франківського управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області, який перебував на посаді на час відсутності основного працівника ОСОБА_2 , у зв`язку із закінченням строку трудового договору, на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України. Також представник відповідача зауважив, що позивач був переведений на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Івано-Франківського управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області за його особистою заявою на час відсутності основного працівника ОСОБА_2 , до фактичного виходу її на роботу, про що у трудовій книжці позивача зроблено відповідний запис. Як у заяві позивача про переведення, так і у наказі від 17.10.2018 №436-о «Про призначення ОСОБА_1 » чітко зазначено період на який сторонами оформлено трудовий договір «на час відсутності основного працівника ОСОБА_2 , до фактичного виходу її на роботу». Кінцевим терміном відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є день, в який дитині виповнилось три роки, однак враховуючи те, що особа, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, може у будь-який час перервати цю відпустку і стати до роботи, а тому зазначення у наказі про прийняття/переведення на «декретну» посаду іншого працівника кінцевої дати його дії є неможливим. Строковий трудовий договір, укладений на період перебування основного працівника у відпустці для догляду за дитиною до досягнення трирічного віку діє протягом усього періоду перебування основного працівника у вказаній відпустці, до дня, коли дитині виповниться три роки, або ж може бути розірваний достроково, у разі коли основний працівник виявить бажання перервати відпустку. В такому випадку цей договір припиняє свою дію напередодні дня фактичного виходу на роботу основного працівника. На переконання представника відповідача посилання позивача в позові на те, що відповідачем при його звільненні порушено вимоги пункту 6 статті 40 КЗпП України, не заслуговують на увагу, оскільки зазначена стаття регулює підстави дострокового розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця як строкового, так і укладеного на невизначений строк, в той час як у даному випадку позивача звільнено з роботи по закінченню терміну дії строкового трудового договору. Враховуючи наведене представник відповідача вважає, що позивача правомірно звільнено з роботи з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Івано-Франківського управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області за закінченням строкового трудового договору на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України, а підстави для поновлення позивача на роботі відсутні (т.1 а.с.54-59).

У зв`язку з клопотаннями позивача про необхідність ознайомлення з відзивом на позовну заяву ГУ ДФС в Івано-Франківській області та витребуванням додаткових документів, судове засідання призначене на 06.02.2020 відкладено на 19.02.2020.

14.02.2020 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вказав, що відповідачем при вивільненні працівників не дотримано встановлених вимог КЗпП таких як: своєчасне попередження; визначення переважного права залишення на роботі; пропозиції роботи в першу чергу особам, які не можуть бути звільнені згідно вимог закону (ст.184 КЗпП). Наголосив на тому, що звільнення допускається тільки в тому випадку якщо неможливо перевести працівника, за його згодою на іншу роботу. Звернув увагу, що вирвані представником відповідача з тексту постанов Верховного Суду України окремі частини висновків суду, є відмінними від тих що мають місце у даній справі та стосуються звільнення працівників освіти. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (т.1 а.с.73-75).

19.02.2020 судове засідання відкладене, у зв`язку з клопотанням відповідача на 04.03.2020.

В судовому засіданні призначеному на 04.03.2020 оголошено перерву до 16:00 год. 19.03.2020 року, у зв`язку з витребуванням у відповідача додаткових доказів.

Призначене судове засідання на 19.03.2020 не відбулося, у зв`язку із введенням в Україні карантину.

На адресу суду 08.09.2020 представником відповідача подано клопотання про заміну у даній справі відповідача ГУ ДФС в області () на його правонаступника ГУ ДПС в області ().

Ухвалами суду від 08.09.2020 в задоволенні клопотання представника відповідача про заміну відповідача його правонаступником відмовлено та залучено до участі у справі №300/29/20 в якості співвідповідача - Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області і встановлено строк для подання відзиву на позов (т.1 а.с.169-172).

Судове засідання 08.09.2020 відкладено на 23.09.2020, у зв`язку із залученням до розгляду справи співвідповідача Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області.

В судовому засіданні 23.09.2020 представником відповідача Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області подано відзив на адміністративний позов. У відзиві представник відповідача щодо задоволення позову ОСОБА_1 та залучення ГУ ДПС в Івано-Франківській області в якості співвідповідача заперечив. Зазначив, що станом на час подання відзиву до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено запису про припинення ГУ ДФС в Івано-Франківській області. ГУ ДПС в Івано-Франківській області на момент звільнення позивача, не виступав суб`єктом спірних правовідносин, позивач не працював у Головному управлінню Державної податкової служби в Івано-Франківській області, спірний наказ про звільнення позивача приймався ГУ ДФС в Івано-Франківській області, де позивач працював на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Івано-Франківського управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області на час відсутності основного працівника ОСОБА_2 , до фактичного виходу її на роботу, а тому з врахуванням вимог КЗпП України, працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення (т.1 а.с.182-184).

У зв`язку з клопотаннями позивача про необхідність ознайомлення з відзивом на позовну заяву ГУ ДПС в Івано-Франківській області, судове засідання 23.09.2020 відкладено на 06.10.2020.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 задоволено клопотання позивача про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 23.10.2020.

В підготовчому судовому засіданні призначеному на 23.10.2020 оголошено перерву до 15:00 год., 12.11.2020 року, у зв`язку з поданим позивачем клопотанням та витребування додаткових доказів.

Так, ухвалою суду від 23.10.2020 клопотання ОСОБА_1 , про витребування доказів задоволено частково, витребувано у Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області для огляду в наступному судовому засіданні особову справу ОСОБА_1 за період його роботи в ДПІ у м.Івано-Франківську з 15.09.2004 по 17.10.2018 та в ГУ ДФС в Івано-Франківській області з 18.10.2018 по 11.12.2019.

Підготовче судове засідання призначене на 12.11.2020 не відбулося, у зв`язку з перебування головуючого судді на листку непрацездатності, наступне засідання призначено на 01.12.2020.

В підготовче судове засідання 01.12.2020 сторони не з`явилися, на адресу суду від представника Головного управління ДФС в Івано-Франківській області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим підготовче судове засідання відкладено на 21.12.2020.

Підготовче судове засідання 21.12.2020 відкладено на 25.01.2021, за клопотанням позивача про необхідність ознайомлення з особовою справою. Строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів.

За клопотанням позивача 25.01.2021 підготовче судове засідання відкладено на 04.02.2021.

В підготовчому засідання призначеному на 04.02.2021 оголошено перерву до 12.02.2021, у зв`язку з клопотанням позивача про необхідність витребування у відповідача додаткових доказів.

Підготовче судове засідання призначене на 12.02.2021 відкладено на 02.03.2021, у зв`язку з клопотанням позивача про необхідність ознайомлення з поданими представником відповідача документами.

Підготовче судове засідання призначене на 02.03.2021 не відбулося, у зв`язку з перебування головуючого судді на листку непрацездатності, а тому засідання призначено на 23.03.2021.

В підготовчі судові засідання призначені на 23.03.2021 та 08.04.2021 сторони не з`явилися, на адресу суду від позивача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

В підготовчому судовому засіданні призначеному на 29.04.2021 оголошено перерву до 14.05.2021, у зв`язку з клопотанням позивача про необхідність витребування додаткових доказів.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.04.2021 в задоволенні клопотання представника відповідача Мусієнко М.Б., про заміну відповідача його правонаступником відмовлено.

Підготовче судове засідання призначене на 14.05.2021 відкладено на 17.05.2021, у зв`язку з клопотанням позивача про необхідність ознайомлення з поданими доказами.

В підготовчому судовому засіданні призначеному на 17.05.2021 оголошено перерву до 31.05.2021, у зв`язку з поданим позивачем клопотанням та витребування додаткових доказів.

Підготовче судове засідання призначене на 31.05.2021 відкладено на 08.06.2021, у зв`язку з клопотанням позивача.

В підготовче судове засідання призначене на 08.06.2021 сторони не з`явилися, на адресу суду від представника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 18.06.2021.

Підготовче судове засідання призначене на 18.06.2021 відкладено на 06.07.2021, у зв`язку з клопотанням представника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області.

Підготовче судове засідання призначене на 06.07.2021 відкладено на 15.07.2021, у зв`язку з неякою позивача вперше без поважних причин.

15.07.2021 закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті на 26.08.2021.

Судове засідання призначене на 26.08.2021 відкладено на 07.09.2021, у зв`язку з клопотанням представника Головного управління ДФС в Івано-Франківській області.

Судове засідання призначене на 07.09.2021 відкладено на 23.09.2021, у зв`язку з клопотанням представника Головного управління ДПС в Івано-Франківській області.

Судове засідання призначене на 23.09.2021 відкладено на 04.10.2021, у зв`язку з поданим позивачем клопотанням та витребування додаткових доказів.

Судове засідання призначене на 04.10.2021 відкладено на 19.10.2021, у зв`язку з неякою позивача.

В судовому засіданні призначеному на 19.10.2021 оголошено перерву до 25.10.2021, у зв`язку з витребування судом додаткових доказів.

Судове засідання призначене на 25.10.2021 відкладено на 02.11.2021, у зв`язку з клопотанням позивача.

Судове засідання призначене на 02.11.2021 відкладено на 10.11.2021, у зв`язку з клопотанням позивача.

Ухвалою суду від 02.11.2021 повернуто без розгляду клопотання представника Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області в частині позовних вимог до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області () в даній адміністративній справі та замінено співвідповідача у справі №300/29/20 - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області () його правонаступником - Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018).

Судове засідання призначене на 10.11.2021 відкладено на 23.11.2021, у зв`язку з клопотанням представника Головного управління ДФС в Івано-Франківській області.

В судовому засіданні призначеному на 23.11.2021 оголошено перерву до 02.12.2021, у зв`язку з викликом свідка ОСОБА_2 старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу з фізичних осіб та заборгованості з ЄСВ управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області. Повістку про виклик свідка ОСОБА_2 , за згодою учасників справи, надано представнику відповідача ГУ ДПС в Івано-Франківській області, для вручення адресату.

В судове засідання 02.12.2021 свідок ОСОБА_2 не з`явилася, представник відповідача ГУ ДПС в Івано-Франківській області на запитання суду, повідомив, що повістку ОСОБА_2 не вручено оскільки ОСОБА_2 19.10.2021 звільнена з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу з фізичних осіб та заборгованості з ЄСВ управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, за її заявою, в порядку переведення для подальшої роботи до Калуського управління Державної казначейської служби України Івано-Франківської області. В підтвердження чого представником відповідача надано засвідчену копію наказу ГУ ДПС в Івано-Франківській області №362-о від 06.10.2021 «Про звільнення ОСОБА_2. » (т.3 а.с.3).

В свою чергу позивач не наполягав на повторному виклику вказаного свідка та висловив свою думку про продовження судового розгляду справи за відсутності свідка.

Заслухавши думку позивача та представника відповідача ГУ ДПС в Івано-Франківській області протокольною ухвалою суду постановлено продовжити судового розгляду справи за відсутності свідка.

В судовому засіданні 02.12.2021 представником відповідача заявлено клопотання про виключення з числа відповідачів Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області.

Ухвалою суду від 02.12.2021 в задоволенні клопотання представника Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про виключення з числа відповідачів Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області відмовлено.

Також, в судовому засіданні 02.12.2021 задоволено клопотання позивача про надання додаткового часу для підготовки до судових дебатів, у зв`язку з чим судом оголошено перерву до 06.12.2021.

Позивач в судовому засіданні 06.12.2021 позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та надав аналогічні за їх змістом пояснення, Просив позов задовольнити повністю.

Представник Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. В попередніх судових засіданнях проти заявлених позовних вимог заперечувала з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву, який містяться в матеріалах справи.

Представник Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, та надав аналогічні за його змістом пояснення. Просив у задоволені позову до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами загального позовного провадження, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши і оцінивши докази, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15.09.2004 року працював в органах державної податкової служби.

17.10.2018 головним державним інспектором з питань організації роботи ДПІ у м.Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області Григорівим Володимиром Миколайовичем на ім`я начальника ГУ ДФС в Івано-Франківській області Столярик І.М. подано заяву про призначення в ГУ ДФС в Івано-Франківській області в порядку переведення на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Івано-Франківського управління на час відсутності основного працівника ОСОБА_2 до фактичного виходу її на роботу (т. 1 а.с.60).

Відповідно до наказу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській від 17.10.2018 №436-о, згідно поданої заяви від 17.10.2018, ОСОБА_1 , головного державного інспектора з питань організації роботи ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області призначено в порядку переведення на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Івано-Франківського управління Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, на час відсутності основного працівника ОСОБА_2 до фактичного виходу її на роботу (т.1 а.с.61).

У зв`язку з реорганізацією територіальних органів Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби на підставі постанов КМУ від 06.03.2019 №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», наказу ДФС України від 31.07.2019 №7-рг «Про реорганізацію головних управлінь ДФС в областях та м.Києві», наказу Державної податкової служби України від 12.07.2019 №17 «Про затвердження чисельності працівників територіальних органів Державної податкової служби України» та наказу ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 16.08.2019 №1 «Про введення в дію організаційної структури та штатного розпису ГУ ДПС в Івано-Франківській області на 2019 рік» ОСОБА_1 , 13.11.2019 попереджено про наступне вивільнення 14.01.2020 з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Івано-Франківського управління Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (на посаді на час відсутності основного працівника ОСОБА_2 ), у разі відмови від запропонованої посади, державну службу буде припинено згідно вимог чинного законодавства (т.1 а.с.92).

ОСОБА_1 з вказаним попередженням про наступне вивільнення ознайомлений 13.11.2019, що підтверджується його підписом на попередженні та не заперечувалось позивачем в судових засіданнях.

Згідно наявного в матеріалах справи повідомлення - пропозиції, з метою дотримання прав позивача на продовження проходження державної служби ОСОБА_1 13.11.2019 відповідно до його кваліфікації, запропоновано для переведення наявна вакантна посада в ГУ ДПС в Івано-Франківській області: старший державний ревізор-інспектор відділу погашення боргу Івано-Франківського управління Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на час відсутності основного працівника ОСОБА_2 , до фактичного виходу її на роботу.

Із запропонованою посадою ОСОБА_1 не погодився, про що у відповідній графі повідомлення-пропозиції 13.11.2019 здійснив запис «Не погоджуюсь» (т.1 а.с.93).

28.11.2019 старшим державним ревізором-інспектором відділу погашення боргу Івано-Франківського управління Головного управління ДФС в Івано-Франківській області Кулик Олександрою Миколаївною ім`я начальника ГУ ДФС в Івано-Франківській області Столярик І.М. подано заяву від 28.11.2019 згідно якої ОСОБА_2 просила перервати надану їй відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею 3-ох річного віку та дозволити приступити до виконання службових обов`язків з 12.12.2019 (т.1 а.с.62).

У зв`язку з поданою ОСОБА_2 заявою від 28.11.2019 начальником ГУ ДФС в Івано-Франківській області І.Столярик, прийнято наказ №1392-в від 28.11.2019 «Про переривання відпустки для догляду за дитиною ОСОБА_2 », згідно якого наказано старшому державному ревізору-інспектору відділу погашення боргу Івано-Франківського управління Головного управління ДФС в Івано-Франківській області ОСОБА_2 приступити до виконання службових обов`язків 12.12.2019 у зв`язку з перериванням відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, надану наказом ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 06.12.2017 №1028-в (т.1 а.с.63).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 83 та статті 85 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII із внесеними змінами і доповненнями, наказом Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській №442-о від 10.12.2019 ОСОБА_1 , на підставі заяви ОСОБА_2 від 28.11.2019, наказу ГУ ДФС в Івано-Франківській області про переривання відпустки ОСОБА_2 від 28.11.2019 №1392-в, звільнено 11.12.2019 з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Івано-Франківського управління Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, який перебував на посаді на час відсутності основного працівника ОСОБА_2 , у зв`язку із закінченням строку трудового договору, відповідно до пункту 2 статті 36 КЗпП України (т.1 а.с.64).

Не погоджуючись із наказом Головного управління ДФС в Івано-Франківській області «Про звільнення ОСОБА_1 » від 10.12.2019 №442-о, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі по тексту - Закон України №889-VIII).

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України №889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до частин 1-3 статті 5 Закону України №889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Відповідно до ст. 23 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Згідно ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки забезпечується гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом.

Підстави припинення державної служби визначені у ст. 83 Закону України №889-VIII.

Відповідно до вказаної статті, державна служба припиняється:

1) у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону);

2) у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону);

3) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону);

4) за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону);

5) у разі настання обставин, що склалися незалежно від волі сторін (стаття 88 цього Закону);

6) у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону);

7) у разі досягнення державним службовцем 65-річного віку, якщо інше не передбачено законом;

8) у разі застосування заборони, передбаченої Законом України «Про очищення влади»;

9) з підстав, передбачених контрактом про проходження державної служби (у разі укладення) (стаття 88-1 цього Закону).

Припинення державної служби у зв`язку із закінченням строку призначення на посаду державної служби визначено ст. 85 Закону України №889-VIII.

Так, ч. 1 ст.85 Закону України №889-VIII передбачено, що у разі призначення на посаду державної служби на певний строк державний службовець звільняється з посади в останній день цього строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 Закону України №889-VIII, державний службовець, призначений на посаду державної служби на період заміщення тимчасово відсутнього державного службовця, за яким зберігалася посада державної служби, звільняється з посади в останній робочий день перед днем виходу на службу тимчасово відсутнього державного службовця. У такому разі тимчасово відсутній державний службовець зобов`язаний письмово повідомити керівника державної служби не пізніш як за 14 календарних днів про свій вихід на службу.

Як зазначено судом вище, наказом Головного управління ДФС в Івано-Франківській області «Про звільнення ОСОБА_1 » від 10.12.2019 №442-о відповідно до пункту 2 частини 1 статті 83, статті 85 Закону України «Про державну службу» звільнено з 11.12.2019 року ОСОБА_1 з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Івано-Франківського управління Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, який перебував на посаді на час відсутності основного працівника ОСОБА_2 , у зв`язку із закінченням строку трудового договору, відповідно до пункту 2 статті 36 КЗпП України.

Підставою до прийняття вищезазначеного наказу стала заява ОСОБА_2 від 28.11.2019, наказ ГУ ДФС в Івано-Франківській області про переривання відпустки ОСОБА_2 від 28.11.2019 №1392-в.

Підставою припинення трудового договору є, серед іншого, закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23 КЗпП України), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Відповідно до ст. 39-1 КЗпП України, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк.

Системний аналіз наведених норм вказує, що у разі звільнення працівника з тимчасової посади на умовах строкового договору працівник не повинен подавати заяву про звільнення, а роботодавець не зобов`язаний попереджати його про звільнення, оскільки під час прийняття на роботу працівник давав згоду на укладення саме строкового трудового договору. Звільнення у зв`язку з закінченням терміну трудового договору проводиться напередодні дня виходу на роботу основного працівника.

Суд зазначає, що, шляхом подання 17.10.2018 заяви про призначення в ГУ ДФС в Івано-Франківській області в порядку переведення на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Івано-Франківського управління на час відсутності основного працівника ОСОБА_2 до фактичного виходу її на роботу, ОСОБА_1 надав свою згоду на відповідний строк роботи та усвідомлював наслідок такої згоди, а саме, припинення трудових відносин після закінчення цього строку.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 26.12.2018 у справі №640/498/17 та від 31.10.2018 у справі №761/27037/17, від 03.06.2020 у справі № 813/2491/16.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

Відтак, суд приходить до висновку що, відповідачем звільнено позивача із займаної посади правомірно, у зв`язку з закінченням строку трудового договору, при цьому не заслуговують уваги та відхиляються судом твердження позивача про не дотримання відповідачем при його звільненні вимог статтей 40, 42 та 49-2 КЗпП, оскільки як уже зазначалось судом вище та підтверджується матеріалами справи, позивача звільнено з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Івано-Франківського управління Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, який перебував на посаді на час відсутності основного працівника ОСОБА_2 , у зв`язку із закінченням строку трудового договору, відповідно до пункту 2 статті 36 КЗпП України а не з підстав зазначених у статті 40 КЗпП України.

Стосовно тверджень позивача про те, що відповідачем вживались заходи щодо схиляння ОСОБА_2 до виходу на роботу в ДФС з метою створення підстав для його звільнення, то такі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження спонукання ОСОБА_2 з боку відповідача на переривання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та спростовуються наявною в матеріалах справи власноручно написаною заявою ОСОБА_2 про переривання відпустки та приступлення до виконання обов`язків.

Також, судом вижито заходів, щодо виклику ОСОБА_2 для надання показань у цій справі в якості свідка, з метою підтвердження чи спростування вищенаведених тверджень позивача.

Однак, в судове засідання свідок ОСОБА_2 не з`явилася, представник відповідача ГУ ДПС в Івано-Франківській області, якому було надано повістку для вручення свідку, на запитання суду, повідомив, що повістку ОСОБА_2 не вручено оскільки ОСОБА_2 19.10.2021 звільнена з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу з фізичних осіб та заборгованості з ЄСВ управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, за її заявою, в порядку переведення для подальшої роботи до Калуського управління Державної казначейської служби України Івано-Франківської області. В підтвердження чого представником відповідача надано засвідчену копію наказу ГУ ДПС в Івано-Франківській області №362-о від 06.10.2021 «Про звільнення ОСОБА_2. » (т.3 а.с.3).

В свою чергу позивач не наполягав на повторному виклику вказаного свідка та висловив свою думку про продовження судового розгляду справи за відсутності свідка.

Стосовно тверджень позивача про недотримання відповідачем гарантій щодо обов`язкового його працевлаштування, то суд зазначає що при звільненні за п.2 ст.36 КЗпП законодавець встановлює обов`язок роботодавця працевлаштувати лише певні категорії працівників, перелік яких закріплено ст.184 КЗпП України (вагітних жінок і жінок, котрі мають дітей у віці до 3 років (або до 6 років, якщо дитина за медичним висновком вимагає домашнього догляду), самотніх матерів при наявності дитини у віці до 14 років або дитини-інваліда) до яких позивач не належить.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та рішення суду по суті спору не змінюють.

В контексті зазначеного, суд також вважає за необхідне вказати, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція).

Так, Європейський Суд з прав людини (надалі, також Суд) у своєму рішенні по справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (від 9 грудня 1994 року №18390/91), вказав, що статтю 6 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

В рішенні «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року) Суд також звернув увагу на те, що статтю 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про те, що оскаржуваний наказ від 10.12.2019 №442-о про звільнення ОСОБА_1 , з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Івано-Франківського управління Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, який перебував на посаді на час відсутності основного працівника ОСОБА_2 , у зв`язку із закінченням строку трудового договору, відповідно до пункту 2 статті 36 КЗпП України, прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України у повній відповідності до вимог ч.2 ст. 2 КАС України, відтак взаємопов`язані позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, задоволенню не підлягають.

Відповідно до частин першої другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність дій, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 , слід відмовити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично ним не сплачувався, тому відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ;

відповідач 1: Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, адреса: вул. Незалежності, 20, м.Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 39394463;

відповідач 2: Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, адреса: вул. Незалежності, 20, м.Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 43968084.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.

Рішення складене в повному обсязі 16 грудня 2021 р.