Справа № 357/13474/21
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Ярмола О. Я. ,

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Біла Церква, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області рядового поліції Шуляк Романа Андрійовича, Батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, 30.10.2021 року поліцейським БПП в м.Біла Церква УПП в Київській області рядовим поліції Шуляк Р.А. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення /серії ЕАО № 4970806/, за якою позивача піддано штрафу в розмірі 340 грн., за те що він керував транспортним засобом «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_1 , який був переобладнений без відповідного дозволу поліції, а саме встановлено газобалонне обладнання, чим порушив п.31.3.а. ПДР (переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і норм, що стосуються безпеки дорожнього руху), за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 121 КУпАП. Зазначену постанову позивач вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню. При цьому посилається на те, що вказаних у постанові адміністративних правопорушень не допускав, докази його вини у матеріалах справи відсутні. Вказує, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не з`ясовано всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні. Вважає, що викладені у постанові висновки про вчинення ним зазначених адміністративних правопорушень не відповідають фактичним обставинам справи та в його діях відсутні подія та склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою суду від 16.11.2021 року відкрито провадження у зазначеній справі. Постановлено проводити розгляд справи за правилами ст.286 КАС з повідомленням учасників справи відповідно до ст.268 КАС.

Ухвалою суду від 16.11.2021р. в якості співвідповідача було залучено Батальйон патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений, подав хзаяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги.

В судове засідання 17.12.2021 року відповідачі не направили своїх представників, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. 07.12.2021 року відповідач поліцейський БПП в м.Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області рядовий поліції Шуляк Р.А., направив суду відзив на позов з додатком доказів (відео), просив відмовити в позові в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 30.10.2021 року поліцейським БПП в м.Біла Церква УПП в Київській області рядовим поліції Шуляк Р.А. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, /серії ЕАО № 4970806/, відповідно до якої гр. ОСОБА_2 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.9).

З постанови серії ЕАО № 4970806, вбачається, що ОСОБА_2 30.10.2021 року о 22 год.30 хв. в м.Біла Церква по вул.Тімірязєва,11 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_1 , який був переобладнаний без відповідного дозволу поліції, а саме: на ТЗ встановлено газобалонне обладнання, чим порушено вимоги п. 31.3 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

В постанові про притягнення позивача до адмінвідповідальності вказується на порушення ним п. 31.3 «а» ПДР України.

Згідно до п. 31.3 «а» Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Відповідальність за порушення п. 31.3 «а» Правил дорожнього руху передбачено ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.121 КУпАП - керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач заперечує факт порушення ним п.31.3 «а» ПДР, в позовній заяві зазначено, що відомості викладені в оскаржувальній постанові стосовно суті і обставин правопорушення не мали місце в дійсності та не були встановлені рядовим поліції ОСОБА_3 під час розгляду справи. Вказує, що поліцейський не встановивши факту переобладнання ТЗ, яким він керував 30.10.2021 року, нібито з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, прийшов до безпідставного висновку, про те що позивач порушив п.31.3 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за 1 ст. 121 КУпАП. Звертає увагу, на той факт, що поліцейським при розгляді справи оглядаючи технічний паспорт на транспортний засіб ВАЗ 2104 д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , наголошував на тому, що позивач всупереч вимогам закону не здійснив його перереєстрацію. Отже, не встановивши факту наявності на ТЗ газобалонного обладнання, факту невідповідності переобладнання ТЗ відповідним правилам, нормам і стандартам, рядовий поліції ОСОБА_3 ще й здійснив неправильну кваліфікацію протиправних на його думку дій позивача. Позивач зазначає, що в його діях відсутні подія та склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідач надав відзив на позов де зазначив, що 30.10.2021 року відповідач перебуваючи в екіпажі патрульної поліції, здійснюючи патрулювання визначеної території, безпосередньо став свідком вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Та під час розгляду справи позивачу було вказано на факт переобладнання у вигляді встановленого газобалонного обладнання, не передбаченого конструктивною характеристикою транспортного засобу, а водій в свою чергу, не пред`явив документів, на підтвердження погодження конструктивних змін в даному транспортному засобі, що могло бути виконано виключно за погодженням у встановленому законом порядку з органами Національної поліції. Отже вина особи є доведеною, а твердження позивача не відповідають дійсності. У відповідності до п. 31.3 «а» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху. Відповідальність за порушення п. 31.3 «а» ПДР передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП. Не дозволяється без погодження з виробником ТЗ або іншої спеціально уповноваженої на це організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної формули, системи гальмового і рульового керування трансмісії. Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного ТЗ, повинно бути відображено у його реєстраційних документах. Виходячи з вищезазначеного вчинення правопорушення, санкція застосована у відповідності до чинного законодавства. Одночасно зазначили, що позивач під час розгляду справи не заперечував своєї вини, та не заперечував того факту, що на його транспортному засобі дійсно встановлено газобалонне обладнання, постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУПАП та Інструкцією, а тому просять у задоволенні позову відмовити.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

В силу ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху;

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхиленні інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт керування позивачем транспортним засобом що був переобладнений без відповідного дозволу поліції, а саме встановлено газобалонне обладнання.

Відповідач в підтвердження своїх заперечень надав відеозапис події, яка мала місце 30.10.2021 р. о 22:30. год. Зокрема, з даного відеозапису вбачається, що відповідачем зафіксовано лише процес складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, однак відсутній відеозапис на якому відповідач перевіряв та встановив факт, що автомобіль позивача переобладнений, відсутня фіксація встановленого газового обалоння, відсутній факт огляду ТЗ. Таким чином, відсутні будь-які докази на підтвердження правомірності рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається з вимог статті 280 КупАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, перш за все, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Однак відповідачем не доведено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача було з`ясовано те, що ним було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 121 КУпАП.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, в зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 139 ч. 1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ст. 139 КАС України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача розмір судових витрат, що складаються з судового збору - 454,00 грн.

Керуючись ч.1 ст.121, ст.ст.280, 283,284, 293 КУпАП, ст.ст. 2,6,19,77,78,159,242-246,250,286, 293,295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, /серія ЕАО № 4970806/ від 30.10.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та закрити провадження по адміністративній справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області /вул. Сухоярська, буд. 18-а, м. Біла Церква, Київська область, 09109, / на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 454 грн.00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення надруковано 17.12.2021 року в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. Я. Ярмола