Справа № 420/18685/21
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 , до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області VIII сесії VIII скликання від 14 липня 2021 року №270-VІІ «Про розгляд клопотань громадян України на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду» в частині відмови ОСОБА_2 (в особі законного представника ОСОБА_1 ) у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням - будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0,25 га, виділену на викопіюванні, що знаходиться в районі та поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами: :02:004:5145, :02:004:5168 (для визначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Одеського (раніше Овідіопольського) району Одеської області;

- зобов`язати Великодолинську селищну раду Одеського району Одеської області надати дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням - будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0,25 га, виділену на викопіюванні, що знаходиться в районі та поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами: :02:004:5145, :02:004:5168 (для визначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Одеського (раніше Овідіопольського) району Одеської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що Великодолинською селищною радою Одеського району Одеської області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року у справі №420/6825/21 було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 , про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0,25 га, виділену на викопіюванні, що знаходиться в районі та поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами: :02:004:5145, :02:004:5168 (для визначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Одеського (раніше Овідіопольського) району Одеської області.

За результати розгляду зазначеної заяви відповідачем було прийнято рішення від 14 липня 2021 року №270-VІІ, яким позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Однак позивач не погоджується із зазначеним рішенням та вважає його протиправним, оскільки, на думку ОСОБА_1 , воно не ґрунтується на вимогах закону.

Так, за твердженням позивача, спірна земельна ділянка відповідно до генерального плану с. Молодіжне відноситься до земель будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Також ОСОБА_1 зазначає, що посилання відповідача на те, що генеральним планом не передбачено розміщення (формування) земельних ділянок площею 0,25 га суперечить попередньому посиланню відповідача. Окрім того, в клопотанні зазначено «орієнтовною площею 0,25 га...», отже дана площа є орієнтовною, максимальною для приватизації відповідно до чинного законодавства і відповідач може надати дозвіл на земельну ділянку меншої площі, що відповідає чинному генеральному плану;

Також на думку позивача є необґрунтованим посилання відповідача на «невідповідність плану зонування території с. Молодіжне - бажана до відведення земельна ділянка, зазначена на графічному матеріалі, знаходиться в зоні сільськогосподарського призначення, в якій не передбачене відведення земельних ділянок для будівництва і обслуговування господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», оскільки позивач подавав клопотання відповідно до чинного плану зонування виключно на зону «Ж-1», що призначена під зону садибної забудови, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки також буде розроблятись виключно на зону «Ж-1». Окрім того, закон не забороняє передавати землі сільськогосподарського призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Ухвалою суду від 18.10.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

23.11.2021 року через канцелярію суду від Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що рішенням VII скликання IV сесії Молодіжненської сільської ради №1533-VII від 24.12.2019 року було затверджено план зонування території села Молодіжне (Зонінг). Відповідно до Плану зонування с. Молодіжне Одеського району Одеської області бажана заявником земельна ділянка накладається та перебуває в зоні земель сільськогосподарського призначення, де відповідно плану зонування не передбачено розміщення земельних ділянок з цільовим призначення бажаним позивачем.

Також, відповідач звертає увагу, що відповідно до діючого Генерального плану с.Молодіжне приватизація земельних ділянок площею 0,25 га на даному масиві не передбачено.

29.11.2021 року представником позивача до суду було надано відповідь на відзив, в якій він наполягає на задоволенні позовних вимог позивача. Заперечень на відповідь на відзив відповідачем надано не було.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно частини 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

10.12.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Великодолинської селищної об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0,25 га, виділену на викопіюванні, що знаходиться в районі та поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами: :02:004:5145, :02:004:5168 (для визначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Одеського (раніше Овідіопольського) Одеської області або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу.

До клопотання позивач додала копію паспорта та ідентифікаційного номеру; копію свідоцтва про народження дитини; графічний матеріал на бажану земельну ділянку із позначенням місця її розташування (викопіювання з ДЗК); викопіювання з Генерального плану села Молодіжне з позначенням бажаної до відведення земельної ділянки; викопіювання плану зонування села Молодіжне з позначенням, що дана земельна ділянка відноситься до зони житлової забудови.

Листом від 11.01.2021 року № 05/1-42 Великодолинська селищна рада Одеського району Одеської області повідомила позивача про те, що не в змозі розглянути клопотання позивача, оскільки процес реорганізації Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області та Великодолинська селищна рада достеменно не володіє інформацією стосовно окресленої земельної ділянки, також того, що трудомісткий та послідовний процес реорганізації, що включає в себе і передачу всієї документації, зокрема і містобудівної, у відповідності до чинного законодавства України, ще не завершився.

Не погоджуючись із вищевказаними діями Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області щодо відмови у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , як законний представник ОСОБА_2 звернулась до суду із адміністративним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року у справі №420/6825/21 було частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 . Визнано протиправною бездіяльність Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 від 10.12.2020 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зобов`язано Великодолинську селищну раду Одеського району Одеської області розглянути по суті клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 10.12.2020 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), комунальної власності, орієнтовною площею 0,25 га, виділену на викопіюванні, що знаходиться в районі та поруч із земельними ділянками за кадастровими номерами: :02:004:5145, :02:004:5168 (для визначення місцезнаходження бажаної земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах населеного пункту Молодіжненської сільської ради Одеського (раніше Овідіопольського) району Одеської області. В задоволенні іншої частини відмовлено.

На виконання вищезазначеного судового рішення Великодолинською селищною радою Одеського району Одеської області було повторно розглянуто клопотання Рябець Ірини Валеріївни в інтересах ОСОБА_2 та прийнято рішення від 14 липня 2021 року №270-VІІ, яким позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Підставою відмови було зазначено наступне:

- п. 7 ст. 118 ЗК України - невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, а саме зазначена у клопотання земельна ділянка вже є сформованою та зареєстрованою у Державному земельному кадастрі, тому надання дозволу на розробку проекту землеустрою стосовно відведення такої земельної ділянки у власність не передбачено діючими нормами Земельного кодексу України;

- невідповідність плану зонування території с. Молодіжне - бажана до відведення земельна ділянка, зазначена на графічному матеріалі, знаходиться в зоні сільськогосподарського призначення, в якій не передбачене відведення земельних ділянок для будівництва і обслуговування господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- невідповідність Генеральному плану с. Молодіжне - не передбачено розміщення (формування) земельних ділянок площею 0,2500 га;

- невідповідність вимогам ст. 38-39 ЗК України.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням та вважаючи його протиправним позивач звернувся до суду за адміністративним позовом у справі №420/18685/21.

Дослідивши адміністративний позов позивача, відзив Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, а також надані до справи письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією (ст. 13 Конституції України).

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України).

Згідно з ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частинами 2, 3 статті 22 Земельного кодексу України передбачено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до статті 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Пунктом «б» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Статтею 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Стаття 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 27.05.1997 року №280/97-ВР встановлює повноваження для міських рад розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з п.п. «а», «б» ч.1 ст.12 ЗК України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.123 ЗК України, надання земельних ділянок державної, комунальної власності у користування здійснюється органами місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Стаття 118 ЗК України визначає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Так, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття рішення від 14 липня 2021 року №270-VІІ та відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,25 га, були положення ч. 7 ст. 118 ЗК України, невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, а саме:

- зазначена у клопотанні земельна ділянка вже є сформованою та зареєстровано у Державному земельному кадастрі, тому надання дозволу на розроблення проекту землеустрою стосовно відведення такої земельної ділянки у власність не передбачено діючими нормами Земельного кодексу України (ст. 118);

- невідповідність плану зонування території с. Молодіжне бажана до відведення земельна ділянка, зазначена на графічному матеріалі знаходиться в зоні сільськогосподарсьго призначення, в якій не передбачене відведення земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка),

- невідповідність Генеральному плану с. Молодіжне не передбачено розміщення (формування) земельних ділянок площею 0,2500 га;

- невідповідність вимогам ст.ст. 38-39 Земельного кодексу України.

З наданої відповідачем копії викопіювання з плану зонування с. Молодіжне, вбачається, що бажана позивачем земельна ділянка знаходиться частково в зоні СВ -2 зона сільськогосподарських підприємств, установ та організацій та частково в зоні Ж-1 зона садибної забудови (одноквартирні житлові будинки до 3-х поверхів).

Таким чином, бажана позивачем до отримання безоплатно у власність земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,25 га, що знаходиться поруч із земельними ділянками кадастрові номери: :02:004:5145 та :02:004:5168 не відповідає плану зонування с. Молодіжного, а тому селищна рада мала законні підстави для прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з підстав невідповідності місця розташування об`єкта вимогам містобудівної документації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 грудня 2020 року по справі №810/3680/18.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).

У відповідності до ч.2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, досліджених під час розгляду справи, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем, виходячи з наданих йому повноважень, у спосіб, на підставі та у порядок, що передбачені Конституцією та законами України, а тому про відсутність правових підстав для задоволення позову про визнання його протиправним та скасування.

За таких умов не підлягають задоволенню і позовні вимоги ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області про зобов`язання Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки ці вимоги є похідними від позовних вимог позивача щодо протиправності оскаржуваного нею рішення.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Виходячи з необхідності відмови судом у задоволенні позовних вимог позивача, у суду відсутні підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судових витрат.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 12, 72, 73, 77, 241-246, 251, 255, 257-258, 260-262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області (67832, Одеська область, смт. Великодолинське, вул. Соборна, 1, корпус А) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький

.