Справа № 380/824/21
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 380/824/21

адміністративне провадження № К/9901/45394/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі - Адміністрація ДПС України), в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо неналежного нарахування розміру індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2014 року по 01 жовтня 2018 року; зобов`язати Адміністрацію ДПС України нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця (як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) - січень 2008 року, за період з 01 січня 2014 року по 01 жовтня 2018 року, з урахуванням виплачених сум індексації грошового забезпечення за указаний період, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (далі - Порядок №44); зобов`язати Адміністрацію ДПС України нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2014 року по день її фактичної виплати відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок №159), із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Адміністрації ДПС України щодо не нарахування та не виплати в неналежному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 жовтня 2018 року ОСОБА_1 . Зобов`язано Адміністрацію ДПС України (нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 жовтня 2018 року. Зобов`язано Адміністрацію ДПС України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по день її фактичної виплати - відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове судове рішення про часткове задоволення позову. Визнано протиправною бездіяльність Адміністрації ДПС України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з січня 2016 року по лютий 2018 року. Зобов`язано Адміністрацію ДПС України нарахувати та виплати на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно із врахуванням травня 2015 року, як базового місяця, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44. Зобов`язано Адміністрацію ДПС України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 по день її фактичної виплати відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44. В іншій частині позову відмовлено.

10 грудня 2021 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального та матеріального права, просить переглянути оскаржені судові рішення на підставі пункту 3 частини четвертої та підпунктів «б» і «в» частини п`ятої статті 328 КАС України, скасувати їх та задовольнити позов у повному обсязі.

Предметом спору у цій справі є перерахунок індексації грошового забезпечення.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відомостей про те, що позивач є військовою посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями Закону України "Про запобігання корупції" суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судом касаційної інстанції не встановлено.

У касаційній скарзі заявник зазначив, що позбавлений можливості спростувати обставини, установлені судами у цій справі, у разі звернення його до суду з іншим позовом та указує, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для нього, оскільки суди по різному вирішують такі спори, а зменшення розміру індексації є порушенням його пенсійних прав, оскільки впливає на розмір його пенсії. Проте Суд відхиляє такі доводи, оскільки представник заявника не указав на яку саме справу може вплинути висновки судів у цій справі, а формальні посилання на суспільний інтерес та винятковість справи, за відсутності обґрунтованих мотивів не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені саме у цій справі можливо віднести до випадків, встановлених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Крім того, вирішуючи такі спори, суди надають правову оцінку в залежності від обставин, встановлених у кожному конкретному випадку, а представник ОСОБА_1 не обґрунтував в чому саме полягає винятковість саме цієї справи, із зазначенням новітніх, проблемних та раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, а лише послався на те, що індексація грошового забезпечення є однією із державних гарантій, виплачені йому суми не підтримували його купівельну спроможність через подорожчання споживчих товарів та послуг, а сума індексації може вплинути на розмір пенсії позивача.

Інші аргументи скарги зводяться до цитування норм законодавства, яким урегульовані питання виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовців, незгоди з висновками судів щодо базового місяці та права позивача на отриманні індексації лише у певний період, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судом, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на відхилення Верховним Судом зазначені заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

О.Р. Радишевська