Справа № 588/1818/21
Суддя: Щербаченко М. В.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/1818/21
№ провадження 2-а/588/43/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , поданого в інтересах ОСОБА_2 до інспектора СРПП Відділення поліції №3 (м.Лебедин) Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області ГЛУДИК Руслана Леонідовича, Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача

Представник позивача адвокат Тютюнник В.В. у листопаді 2021 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах ОСОБА_3 , який мотивував тим, що 01 листопада 2021 року ОСОБА_3 отримав фотокопію постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 559324 від 22.10.2021. Відповідно до спірної постанови позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП за керування мопедом не маючи права керування таким транспортним засобом, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Позивач не згоден із таким рішенням інспектора, вважає його протиправним, та таким, що підлягає скасуванню з таких підстав.

Так, підпунктом «а» пункту 2.1 ПДР України, на який посилається інспектор Глудик Р .Л. у своїй постанові, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною другою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, абопередачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Порушення саме водієм підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху не тягне за собою відповідальність, передбачену частиною другою статті 126 КУпАП, а тягне відповідальність, передбачену саме частиною першою зазначеної статті.

Відповідальність, передбачену частиною другою статті 126 КУпАП несе не водій, а особа, яка керує транспортним засобом, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Представник позивача вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 559324 від 22.10.2021 не відповідає вимогам статті 283 КУпАП, тому підлягає скасуванню.

Посилаючись на указані обставини, представник позивача адвокат Тютюнник В.В. просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №559324 від 22.10.2021 складену інспектором СРПП Відділення поліції №3 (м.Лебедин) Сумського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області Глудик Русланом Леонідовичем, якою ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП, а провадження у справі відносно ОСОБА_3 закрити.

Стислий виклад заперечень відповідачів

Відповідач поліцейським СРПП Відділення поліції № 3(м.Лебедин) Сумського районного управління поліції ГУНП Глудик Р.Л. подав відзив на позов, в якому заперечив проти позову, просив відмовити у його задоволенні. Поліцейський Глудик Р.Л. посилався на те, що 22.10.201 року згідно графіків нарядів, перебував у складі групи реагування патрульної поліції відділення поліції. По вул.Жовтнева в с.Білка було виявлено факт порушення вимог Правил дорожнього руху, а саме рухався мопед марки «SABUR» без реєстраційних номерних знаків та при зміні напрямку руху не включив показника повороту, що є порушенням п.2.9 «в», 9.2 «б» Правил дорожнього руху, після цього на підставі пунктів 1, 2 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» мопед було зупинено за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів. Відповідач ОСОБА_4 попросив позивача пред`явити для перевірки посвідчення водія, але останній не мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, що є порушенням вимог п.2.1 «а» Правил дорожнього руху. Поліцейський пояснив водія, що він порушив п.2.1 «а», 2.9 «в», 9.2 «б» Правил дорожнього руху. Позивача було повідомлено про вчинене правопорушення та винесено постанову.

Представник ГУНП в Сумській області Панова М.М. подала відзив, в якому повністю заперечила проти позову, просила відмовити у його задоволенні з підстав, які є аналогічними доводам, викладеним у відзиві поліцейського Глудика Р.Л.

Процесуальні дії та заяви учасників справи

Ухвалою суду від 10.11.2021 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків.

Представником позивача 18.11.2021 усунено недоліки указані в ухвалі суду та надано квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 22.11.2021 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Від відповідача поліцейського СРПП Відділення поліції № 3(м.Лебедин) Сумського районного управління поліції ГУНП Глудик Р.Л. 06.12.2021 надійшов відзив на позовну заяву.

Від представника ГУНП в Сумській області Панової М.М. 09.12.2021 року надійшов відзив на позовну заяву.

Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що поліцейським СРПП відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП Глудик Русланом Леонідовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №559324 від 22.10.2021, якою на ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

За змістом указаної постанови ОСОБА_3 22 жовтня 2021 року о 14 год. 30 хв. в Тростянецькому районі с. Білка по вул. Жовтневій водій ОСОБА_3 керував мопедом «SAВUR» без номеру, не маючи права керувати таким транспортним засобом, а саме без посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху і такими діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП (а.с. 5).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені поліцейським Глудик Р.Л. в основу спірного рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення від 22.10.2021 року серії БАВ №559324, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР).

Пунктом 1.1. ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом пункту 1.10 ПДР України учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Водієм є особа, яка саме керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Розділом 2 ПДР встановлено права та обов`язки водіїв механічних транспортних засобів.

Так, підпунктами «а, б та ґ» пункту 2.1 ПДР визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, а також чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Згідно з пунктом 2.4 «а» Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Водночас, частиною 2 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Отже, виходячи з формулювань диспозиції указаних статей суб`єктом адміністративної відповідальності і за частиною 1, і за частиною 2 статті 126 КУпАП є особа, яка здійснює керування транспортним засобом.

Основною ознакою, за якою визначається об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП, є саме керування такою особою транспортним засобом, не маючи права керувати ним, тобто без отримання в установленому порядку посвідчення водія відповідної категорії.

При цьому диспозиція частини 2 статті 126 КУпАП не є бланкетною нормою і не потребує посилання на порушення інших нормативно-правових актів, вона встановлює конкретне правило (заборону керувати транспортним засобом особі, яка не має такого права) і не потребує деталізації з посиланням на Правила дорожнього руху.

Відтак, доводи представника позивача Тютюнника В.В. у позові в обґрунтування протиправності оскаржуваної постанови серії БАВ №559324 від 22.10.2021 року через те, що поліцейський Глудик Р.Л. посилається на порушення ОСОБА_3 пункту 2.1 а ПДР, який на його думку не поширюється на осіб, які не отримували посвідчення подія, відхиляються судом з підстав наведених вище.

У контексті указаних доводів представника позивача слід зазначити, що ПДР за визначенням не можуть встановлювати обов`язків для осіб, які не мають права керувати транспортними засобами, але, які незважаючи на відсутність такого права, нехтують цим і керують транспортними засобами.

При цьому позивач, фактично керуючи транспортним засобом, не маючи такого права, підпадає під дію спеціальних правил і тим самим повинен нести відповідальність за такі дії.

Позивач за змістом позовної заяви не оспорює факту керування транспортним засобом за обставин викладених у спірній постанові, не маючи права керувати ним, оскільки не отримував посвідчення водія.

Крім того, на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення (керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії), відповідачем ОСОБА_4 надано диск з відеозаписами з відеореєстратора, яка розміщена на форменному одязі поліцейського, про який зазначено у спірній постанові.

На відеозаписі зафіксовано перебування ОСОБА_3 за кермом мопеда, який не заперечив відсутність у нього права керування транспортними засобами, і якому було повідомлено про те, що ним вчинено правопорушення, передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП, роз`яснено його права.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявні у справі докази підтверджують факт вчинення позивачем порушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП, тому постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №559324 від 22.10.2021 року є правомірною та не підлягає скасуванню.

Таким чином, позов є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач сплатив 454 грн. судового збору .

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі статті 139 КАС України, суд зазначає, що у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись положеннями статей 9, 139, 242 - 246, 254, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ТЮТЮННИКА Вячеслава Володимировича в інтересах ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 20.12.2021 року.

Суддя М.В. Щербаченко