Справа № 320/15432/21
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

20 грудня 2021 року м. Київ №320/15432/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківській районної державної адміністрації про визнання протиправно відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

26 листопада 2021 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) з позовом до Управління соціального захисту населення Білоцерківській районної державної адміністрації, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації, викладену у листі від 28 жовтня 2021 р. № 4588/02-14, щодо виплати ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2018 р., 2019 р. та 2020 р. як учаснику бойових дій в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити виплати ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2018 р., 2019 р. та 2020 р. як учаснику бойових дій в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та зазначено недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви. Зокрема, в цій ухвалі суд зазначив, що перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про зобов`язання провести нарахування та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2018 р., 2019 р. та 2020 р. слід обраховувати з 30 вересня відповідного року. Позивач звернувся до суду 26 листопада 2021 р. тобто з пропуском встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку. При цьому позивач не подав заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року та не обґрунтував поважність підстав пропуску цього строку, як і не надав доказів того, що строк звернення до суду ним не пропущено.

Тому, заявнику в порядку усунення вказаного недоліку позовної заяви необхідно було надати обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовними вимогами щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2018 р., 2019 р. та 2020 р. з доказами на підтвердження поважності причин пропуску ним строку звернення до суду або надати суду докази, які підтверджують звернення до суду з даним позовом в межах строку, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

13 грудня 2021 року до суду від позивача на виконання вимог зазначеної ухвали суду надійшло клопотання, у якому заявник просить поновити строки звернення до суду у зв`язку з тим, що не має юридичної освіти і працює у військовій сфері, не слідкував за змінами до нормативно-правових актів, з цього питання, а розраховував на законність дій з боку держави під час нарахування допомоги до 5 травня у 2018 р., 2019 р. та 2020 р.

Крім того, ОСОБА_1 було уточнено позовні вимоги:

1) - визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації, викладену у листі від 28 жовтня 2021 р. № 4588/02-14 виплати ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2018-2021 р.р. як учаснику бойових дій в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

2) зобов`язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити виплати ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2018-2021 р.р. як учаснику бойових дій в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та зазначене клопотання, дійшов висновку про повернення заявнику позовної заяви в частині позовних вимог про:

1) визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації, викладену у листі від 28 жовтня 2021 р. № 4588/02-14, щодо виплати ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2018 р., 2019 р. та 2020 р. як учаснику бойових дій в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

2) зобов`язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити виплати ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2018 р., 2019 р. та 2020 р. як учаснику бойових дій в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому суд бере до уваги таке. Відповідно до вимог частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що виплата допомоги до 5 травня є періодичним платежем, який виплачується щорічно, а отже, особа, отримуючи їх, є обізнаною щодо їх розміру і в разі незгоди має можливість оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які, на її думку, стали підставою для заниження розміру отримуваної нею допомоги.

Положеннями статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Розмір разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 роки був відомий заявнику при отриманні допомоги. Згідно з вимогами ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Таким чином, перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі, на підставі Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", слід обраховувати з 30 вересня відповідного поточного року.

Дана позиція аналогічна висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 6 лютого 2018 р. по справі №607/7919/17, а саме, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги, і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж та, яка була йому нарахована.

З огляду на викладене, перебіг шестимісячного строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня 2018 р. в частині оскарження виплати допомоги за 2018 рік, 30 вересня 2019 р. в частині оскарження виплати допомоги за 2019 рік та 30 вересня 2020 р. в частині оскарження виплати допомоги за 2020 рік. Позивач звернувся до суду лише 26 листопада 2021 р., тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Це означає, що у поданому клопотанні заявник не усунув недоліки, які визначені в ухвалі суду від 29 листопада 2021 р. про залишення позовної заяви без руху.

Також необхідно зазначити, що законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості, тобто, існували такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та підтверджені належними доказами. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 30 вересня 2019 р. у справі №340/685/19, від 10 жовтня 2019 р. у справі №140/721/19.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини Перез де Рада Каванілес проти Іспанії, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PЙREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE №116/1997/900/1112).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO №23452/94; KREUZ v. POLAND № 28249/95).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно з положеннями частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Відповідно до вимог пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу. Також пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Зважаючи на те, що з позовними вимогами про: 1) визнання протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації, викладену у листі від 28 жовтня 2021 р. № 4588/02-14, щодо виплати ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2018 р., 2019 р. та 2020 р. як учаснику бойових дій в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; 2) зобов`язання Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити виплати ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2018 р., 2019 р. та 2020 р. як учаснику бойових дій в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 звернувся до суду поза межами встановленого статтею 122 КАС України строку, тому позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківській районної державної адміністрації про визнання протиправно відмову та зобов`язання вчинити певні дії в цій частині позовних вимог по вказаних періодах слід повернути ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 169, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківській районної державної адміністрації про: 1) визнання протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації, викладену у листі від 28 жовтня 2021 р. № 4588/02-14, щодо виплати ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2018 р., 2019 р. та 2020 р. як учаснику бойових дій в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; 2) зобов`язання Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити виплати ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2018 р., 2019 р. та 2020 р. як учаснику бойових дій в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум - повернути позивачу.

2. Копію ухвали надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Журавель В.О.