Справа № 160/7509/21
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2021 року Справа № 160/7509/21
12 травня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області стосовно мене, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через релігійні переконання здійснює будь-які платежі за серією та номером паспорта, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , щодо призначення пенсії за віком із застосуванням всупереч Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески для врахування при обчисленні пенсії за 2005-2010 року, замість вірного врахування для обчислення пенсії за віком за 2018-2020 роки.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити певні правомірні дії стосовно мене, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через релігійні переконання здійснює будь-які платежі за серією та номером паспорта, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , щодо призначення пенсії за віком із застосуванням всупереч Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показника середньої заробітної плати(доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески для врахування при обчисленні пенсії за 2005-2010 року, замість вірного врахування для обчислення пенсії за віком за 2018-2020 роки, і виплатити призначену пенсію за віком з 01.03.2021 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.05.2019 року позивач досягла пенсійного віку. 01.03.2021 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою щодо призначення останній пенсії за віком. Відповідачем нараховано пенсію в розмірі 5419,24 грн. з розміром якої позивач не погоджується у зв`язку з тим, що при розрахунку пенсії за віком відповідач повинен був застосовувати показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2018-2020 роки, згідно ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Ухвалою суду від 17 травня 2021 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
29 червня 2021 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву. Орган пенсійного фонду просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач зазначає, зокрема, що позивач помилково ототожнює себе з особами, які виходять на пенсію з більш пізнього віку та відстрочили час її призначення. Зазначає, що ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застосовується лише у випадку первинного призначення пенсії або переведення вперше з пенсії по інвалідності/у зв`язку з втратою годувальної на пенсію за віком.
06 липня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач зазначила про протиправність дій відповідача та просила позов задовольнити з підстав зазначених в позові.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з 27.09.2005 по 28.02.2021 року отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Позивач 01 березня 2021 року звернулась із заявою про призначення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та з 01 березня 2021 року отримує пенсію згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Не погодившись с діями відповідача щодо врахування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески при обчисленні пенсії за 2005-2010 роки, замість вірного врахування для обчислення пенсії за віком за 2018-2020 року, позивач звернулась до суду.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Основного Закону).
Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ) встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Відповідно до статті 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.
Частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV) встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За статтею 26 Закону № 1058-ІV особа має право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років, до досягнення такого віку жінки, які народилися з 01.10.1959 по 31.03.1960 після досягнення ними 58 років 06 місяців. Право на призначення пенсії за віком позивач набула після досягнення 58 років 06 місяців та реалізувала його у 2021 році у віці 61 рік, шляхом подання відповідної заяви від 01.03.2021 року. До цього часу позивач отримувала пенсію за вислугу років.
Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Показник середньої заробітної плати при переведення на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії згідно Закону № 2262-ХІІ.
Так, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.
За призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-IV позивач звернувся вперше.
Крім того, після призначення пенсії за вислугою років позивач продовжувала працювати та сплачувала у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, дані обставини не спростованні відповідачем.
За таких обставин застосування в спірних відносинах норм частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV є безпідставним.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 22 грудня 2015 року у справі № 21-4071а15 та від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14.
Відповідно до статті 13 Закону № 2262-ХІІ пенсія позивачу призначалась за вислугу років в процентному відношенні до відповідних сум грошового забезпечення та без застосування показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески.
Так, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вона звернулась вперше.
Таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії, виходячи з показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року призначення пенсії, а дії відповідача щодо застосування показника заробітної плати за 2005-2010 роки під час призначення пенсії за віком є неправомірними.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років, яку отримував позивач.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтовані та базуються на положеннях чинного законодавства, отже позов слід задовольнити.
Виходячи з положень ст. 139 КАС України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сума сплаченого судового збору при зверненні до суду.
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Боженко Н.В., рішення постановлено - 28 липня 2021 року.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області стосовно, ОСОБА_1 , щодо призначення пенсії за віком із застосуванням всупереч Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески для врахування при обчисленні пенсії за 2005-2010 року, замість вірного врахування для обчислення пенсії за віком за 2018-2020 роки.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, ОСОБА_1 , із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто (2018-2020 роки) з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії, тобто з 01.03.2021 року, з урахуванням фактично виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко