Справа № 640/18829/21
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Єгорової Н.М.,

суддів - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НАШ 365" до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправними та скасування рішення та розпорядження, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 10 червня 2021 року №719 «Про результати позапланової безвиїзної перевірки ТОВ «НАШ 365», м. Київ (НР №01544-м від 08 листопада 2019 року, супутникове мовлення, логотип: «НАШ», Акт перевірки №97 від 26 березня 2021 року)»;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №17/1059 «Про усунення порушень законодавства та сплату штрафу» від 16 червня 2021 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2021 року зупинено провадження у справі №640/18829/21 до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №640/8393/21. В обґрунтування такого висновку судом першої інстанції зазначено, що у справі №640/8393/21 позивачем оскаржується рішення відповідача щодо призначення перевірки товариства, а у справі №640/18829/21 позивачем оскаржуються результати такої перевірки.

Не погоджуючись з викладеним в ухвалі рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Наголошує, що рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення № 185 від 25 лютого 2021 року «Про призначення позапланової безвиїзної перевірки ТОВ «Наш 365», як акт одноразового застосування, вичерпав свою дію фактом свого виконання, а тому він не може бути скасований судом після його виконання.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб місцевих органів виконавчої влади, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Частина 1 статті 2 КАС України регламентує необхідність справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення позивача до Окружного адміністративного суду міста Києва стала незгода позивача з рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 10 червня 2021 року №719 «Про результати позапланової безвиїзної перевірки ТОВ «НАШ 365», м. Київ (НР №01544-м від 08 листопада 2019 року, супутникове мовлення, логотип: «НАШ», Акт перевірки №97 від 26 березня 2021 року)» та розпорядженням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №17/1059 «Про усунення порушень законодавства та сплату штрафу» від 16 червня 2021 року.

При цьому, позивач подав до суду першої інстанції клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №640/8393/21, при цьому, підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш 365" до суду з позовом є незгода останнього з рішенням Національної ради України з питань телебаченні і радіомовлення №185 "Про призначення позапланової безвиїзної перевірки ТОВ "Наш 365".

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про зупинення провадження у даній справі, дійшов висновку, що клопотання представника позивача є обґрунтованим, оскільки позивачем надано докази, які дозволяють суду встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у справі №640/8393/21, зокрема, той факт, що у справі №640/8393/21 позивачем оскаржується рішення відповідача щодо призначення перевірки товариства, а у справі №640/18829/21 позивачем оскаржуються результати такої перевірки.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі, зокрема, у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Судова колегія вказує, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Колегією суддів встановлено, що предметом розгляду у даній справі є визнання протиправними та скасування рішення про результати позапланової безвиїзної перевірки та розпорядження про усунення порушень законодавства та сплату штрафу, а предметом розгляду у справі №640/8393/21 є визнання протиправним та скасування рішення про призначення позапланової безвиїзної перевірки.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав-учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами упродовж розумного строку.

Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежить від багатьох критеріїв, серед яких: складність справи, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (пункт 124 рішення від 19 червня 2001 року в справі «Kudla v. Poland» («Кудла проти Польщі», заява №30210/96); п. 30 рішення від 20 лютого 1991 року в справі «Vernillo v. France» («Вернілло проти Франції», заява №11889/95); п. 43 рішення від 27 липня 2000 року в справі «Frydlender v. France» («Фрідлендер проти Франції», заява №30979/96); п. 43 рішення від 25 листопада 2003 року в справі «Wierciszewska v. Poland» («Вєрцішевска проти Польщі», заява №41431/98); п. 23 рішення від 25 червня 1987 року в справі «Capuano v. Italy» («Капуано проти Італії», заява №109381/81) тощо.

Отже, тривале зволікання судами з розглядом адміністративних спорів ставить під загрозу дотримання Україною положень пункту 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи вказане, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва в адміністративній справі 640/18829/21, оскільки таке призведе до надмірного і безпідставного затягування розгляду справи.

Водночас, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не обґрунтував наявності зв`язку між очікуваним рішенням у справі 640/8393/21 за наслідками розгляду позовних вимог ТОВ «НАШ 365», не конкретизував, у чому саме полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи без попереднього вирішення даної справи. У даній справі позивач не наголошує в якості окремої підстави протиправності оскаржуваних рішень на наявність порушень під час призначення позапланової безвиїзної перевірки та не наполягає на оцінці таких доводів під час вирішення даних позовних вимог. Крім того, з наявних у справі доказів та заяв по суті справи вбачається за можливе оцінити на відповідність приписам ст. 2 КАС України оспорюванні рішення про результати такої перевірки та усунення порушень та сплату штрафу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції зробив передчасний висновок про наявність підстав для зупинення провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про можливість зупинення провадження у справі, що відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції, наданих статтею 320 КАС України, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про зупинення провадження у справі було порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 240, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2021 року - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку