Справа № 480/12781/21
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян Олена Грайровна (далі - відповідач 1), в якій просить:
- визнати протиправною постанову Державного виконавця Відділу примусового Виконання рішень Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян Олени Грайровни про закінчення виконавчого провадження №64633991 від 17.11.2021 та скасувати її;
- зобов`язати відповідача відновити виконавче провадження.
Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою від 17 листопада 2021 року старшого державного виконавця Відділу примусового виконання судових рішень Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян Олени Грайровни закінчено виконавче провадження № 64833991 по виконавчому листу № 480/4847/19 виданому 02.03.2021 Сумським окружним адміністративним судом у адміністративній справі № 480/4847/19, яким Міністерство оборони України було зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення про призначення і виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина - військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_2 під час виконання обов`язків військової служби. У розмірі, передбаченому ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Підставою для прийняття спірної постанови стала заява Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 08.11.2021 про прийняття рішення про призначення ОГД стягувану ОСОБА_1 у розмірі 400000,00 грн. та вжито заходів щодо виплати стягувачу зазначених коштів. В постанові відповідача також було зазначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Позивачка не згодна з рішенням відповідача про закінчення провадження, а також з його висновком про повне виконання судового рішення з наступних підстав.
ОСОБА_1 стверджує, що вона є єдиним претендентом на отримання одноразової грошової допомоги в повному обсязі, а саме 500-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (800000,00 грн.). Друга особа, яка за законом має право на отримання одноразової грошової допомоги - батько загиблого - ОСОБА_3 оглі, який покинув сім`ю і будучи обізнаним про загибель сина, протягом п`яти років не звернувся до уповноваженого органу із заявою про призначення одноразової грошової допомоги, а тому за законом втратив право на її отримання. Більш того, у витягу з протоколу № 164 від 28.10.2021 зазначено, що батько загиблого ОСОБА_3 за призначенням одноразової грошової допомоги не звертався. Згідно закону, в такому випадку його частина розподіляється між іншими особами, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.
Тобто Міністерство оборони України повинно було призначити і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в повному розмірі (500-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб або 800000,00 грн). Фактично позивач отримала одноразову грошову допомогу у розмірі 250-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, хоча за вказаних обставин мала отримати одноразову грошову допомогу в повному розмірі і підтверджує отримання саме цієї суми.
За таких обставин, позивач вважає, що рішення відповідача про закінчення виконавчого провадження є передчасним і не відповідає вимогам закону та порушує її права і законні інтереси як стягувача у виконавчому провадженні.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, передбачених ст. 287 КАС України, залучено Міністерство юстиції України (далі - відповідач 2) до участі у справі у якості співвідповідача.
Відповідач 2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № 64833991. До Відділу надійшла заява боржника Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 08.11.2021 про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» з огляду на наступне. Зокрема, 28.10.2021 комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги матері загиблого ОСОБА_2 в сумі 400000 грн. Крім того, вжито заходів щодо виплати зазначеній громадянці коштів, шляхом фінансування військової частини НОМЕР_1 . Ураховуючи викладене, керуючись вимогами п. 9 частини першої статті 39, статтею Закону 17.11.2021 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Копію вказаної постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Крім того, листом від 22.11.2021 Міністерством оборони України на підтвердження виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду в повному обсязі надано копію платіжного доручення від 19.11.2021 № 3196 про перерахування одноразової грошової допомоги в сумі 400000 (чотириста тисяч) грн. 00 коп.
Відповідач 2 звертає увагу на те, що відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 та Закону України "Про виконавче провадження" на державного виконавця не покладено обов`язку визначення та перевірки сум, які підлягають нарахуванню, а також правильності їх обчислення.
Враховуючи вищенаведене, відповідач 2 вважає, що державним виконавцем не порушено вимоги Закону України "Про виконавче провадження", а підстави для визнання протиправною постанови про закінчення виконавчого провадження від 17.11.2020 та скасування вказаної постанови в межах виконавчого провадження № 64833991 відсутні.
У судовому засіданні 16.12.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача 2 у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 16.03.2021 постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання судових рішень Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян Олени Грайровни відкрито виконавче провадження № 64833991 з примусового виконання виконавчого листа № 480/4847/19 виданого 02.03.2021 Сумським окружним адміністративним судом у адміністративній справі № 480/4847/19, яким зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення про призначення і виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із загибеллю її сина - військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 під час виконання обов`язків військової служби - у розмірі, передбаченому Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (а.с. 4).
08.11.2021 Департамент фінансів Міністерства оборони України звернувся до Відділу примусового виконання судових рішень Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою, в якій просив закінчити виконавче провадження № 64833991 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі судового рішення та винести відповідну постанову (а.с. 26).
На підтвердження виконання рішення суду боржник зазначив, що 28.10.2021 комісією Міністерства оборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги матері загиблого ОСОБА_2 в сумі 400000 грн. та надав витяг з протоколу від 03.11.2021 № 164 (а.с. 29).
Також, боржник вказав, що Департаментом фінансів Міноборони вжито заходів щодо виплати ОСОБА_1 коштів, шляхом фінансування військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується розподілом від 05.11.2021 № 41 (а.с. 27) та листом від 05.11.2021 №248/797/огд (а.с. 28).
17.11.2021 постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання судових рішень Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян Олени Грайровни закінчено виконавче провадження № 64833991 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 6).
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом
Частиною першою статті 255 КАС України визначено, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).
Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:
- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);
- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);
- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).
Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
З аналізу наведених норм слідує, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, та за наслідками фактичного виконання рішення суду в повному обсязі приймає постанову про закінчення виконавчого провадження.
При цьому, враховуючи положення Закону № 1404-VIII, державний виконавець не наділений компетенцією та повноваженнями аналізувати правильність прийняття рішення суб`єкта владних повноважень, якого рішенням суду зобов`язано вчинити певні дії. Тобто, державний виконавець, приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження, зобов`язаний на виконання положень статті 18 Закону № 1404-VIII перевірити чи вжито заходів відповідного суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду.
Оскільки на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 у справі № 480/4847/19, постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021 та вимоги державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.04.2021 №64833991/20.1/3 комісією Міністерства оборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення призначити одноразову грошову допомогу матері загиблого 26.12.2016 внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби солдата ОСОБА_2 у розмірі 1/2 від 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на момент смерті військовослужбовця (26.12.2016), у сумі 400 000 (чотириста тисяч) грн. 00 коп., а згідно з положеннями Закону № 1404-VIII державний виконавець не наділений компетенцією та повноваженнями аналізувати правильність прийняття рішення суб`єкта владних повноважень, суд дійшов висновку, що відповідач 1 діяв у спосіб, встановлений вказаним Законом, у зв`язку з чим правомірно прийняв оскаржувану постанову.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із частинами першою та другою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у задоволені позовних вимог слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко