Справа № 460/121/21
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 460/121/21

провадження № К/9901/43588/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Радишевської О. Р., Шевцової Н. В.,

перевіривши касаційну скаргу Західного офісу Держаудитслужби на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Західного офісу Держаудитслужби про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

26 листопада 2021 року зазначену скаргу подано засобами поштового зв`язку.

29 листопада 2021 року зазначена скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Верховний Суд на підставі частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» проаналізував ухвалені у цій справі судові рішення й установив, що позивач, звернувшись до суду з цим позовом, заявив такі вимоги:

- визнати протиправним та скасувати наказ Західного офісу Держаудитслужби від 03 грудня 2020 року № 575-р «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста з питань комунікації та зв`язків з громадськістю відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області або рівнозначній посаді;

- стягнути з Західного офісу Держаудитслужби на користь ОСОБА_1 розмір середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день поновлення на посаді.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Західного офісу Держаудитслужби від 03 грудня 2020 року № 575-р. Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста з питань комунікації та зв`язків з громадськістю відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області або рівнозначній посаді з 04 грудня 2020 року. Стягнуто з Західного офісу Держаудитслужби на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04 грудня 2020 року до 31 березня 2021 року в сумі 42785,60 грн (сума зазначена без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів, які підлягають утриманню під час виплати її працівнику).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року змінено, виключено з абзацу 3 резолютивної частини рішення словосполучення «або рівнозначній посаді». В іншій частині рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року залишено без змін.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Своєю чергою, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Аналіз доводів касаційної скарги у сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Передбачених підпунктом «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обставин суд касаційної інстанції не вбачає.

Посада публічної служби, яку обіймав позивач та у зв`язку зі звільненням з якої виник цей спір (головний спеціаліст з питань комунікації та зв`язків з громадськістю відділу організаційної роботи Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області), не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з останнім під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, розуміються, зокрема, керівники, заступники керівників державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, юрисдикція яких поширюється на територію однієї або кількох областей, Автономної Республіки Крим, міст Києва або Севастополя.

На підставі викладеного Верховний Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, а встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За наведеного правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Західного офісу Держаудитслужби на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Західного офісу Держаудитслужби про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді О. Р. Радишевська

Н. В. Шевцова