Справа № 380/13715/21
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року

справа №380/13715/21

провадження № П/380/13899/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., розглянув в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, за участі Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) 17.08.2021 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі МВС України, відповідач) з такими вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Позовні вимоги обґрунтовані так (а.с. 1-8): ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ (далі - ОВС). Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності Обласна МСЕК №1 19.02.2020 визначила позивачу 50% ступеня втрати працездатності в результаті отримання захворювання пов`язаного з проходженням служби в ОВС. За результатом медичного огляду 19.02.2020 позивачу встановлено третю групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в ОВС. ОСОБА_1 звернувся до ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області із заявою/рапортом від 19.02.2020 про призначення одноразової грошової допомоги, з доданням необхідних документів. Подані документи разом із відповідним висновком щодо призначення одноразової допомоги були направлені до МВС України для прийняття рішення по суті. Листом ГУ МВС України у Львівській області повідомило заявника, що подані ОСОБА_1 документи про призначення одноразової допомоги повернуті до ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області у зв`язку з неналежним оформленням документів в частині, що стосується медичних питань. Дії МВС України щодо повернення документів позивач оскаржив в судовому порядку. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду №380/3919/20 від 17.09.2020 позов ОСОБА_1 задоволено частково, суд серед іншого зобов`язав МВС України повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, та прийняти відповідне рішення. На виконання цього рішення суду МВС України затвердило висновок за результатами розгляду висновку ГУ МВС України у Львівській області про призначення одноразової грошової допомоги позивачу, відповідно до якого відмовило в призначенні одноразової грошової допомоги. Як підставу відмови зазначено, що медико-соціальну експертизу позивача проведено в порушення пунктів 10,16 Положення про медико-соціальну експертизу, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317. Позивач не погоджується з висновком відповідача щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги, вважає, що має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Відповідач, МВС України позов не визнає з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 52-54), просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позову в повному обсязі. Відповідач посилається на те, що в порушення пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи» медико-соціальна експертиза позивача проведена без представників закладів охорони здоров`я МВС, які до складу комісії не залучалися. Відповідач вважає вимогу щодо зобов`язання МВС України прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги втручанням в його дискреційні повноваження.

Третя особа, ГУМВС України у Львівській області щодо позову ОСОБА_1 заперечує з мотивів, викладеному у письмовому поясненні (а.с. 37-41), просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , зауваживши, що останнім в повній мірі вжито заходів та дотримано процедуру скерування матеріалів заявника щодо прийняття МВС рішення про виплату/відмову у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу.

В судове засідання 16.12.2021 представники учасників страви не прибули, з огляду на те, що позиції сторін викладені в заявах по суті справи суд ухвалив завершити розгляд справи без участі сторін та постановити відповідне рішення в порядку письмового провадження.

Суд з`ясував позиції учасників справи, дослідив долучені до матеріалів справи заяви по суті спору та письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм спірні правовідносини:

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 26.03.1993 по 09.11.2006; військово-лікарська комісія ГУМВСУ у Львівській області провела обстеження позивача, дійшла висновку, що такий непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, за результатом обстеження видане свідоцтво про хворобу №430 від 03.11.2006 (а.с. 13).

За результатами медичного огляду 19.02.2020, Львівський обласний центр медико-соціальної експертної комісії №1 встановив ОСОБА_1 третю групу інвалідності пожиттєво, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС (а.с. 12). Обласна медико-соціальна експертна комісія №1 визначила ОСОБА_1 у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в ОВС, 50% ступеня втрати працездатності (а.с. 10-11).

ОСОБА_1 19.02.2020 звернувся до голови ліквідаційної комісії ГУ МВС у Львівській області із заявою (рапортом) про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності з доданням відповідних документів.

Департамент охорони здоров`я та реабілітації МВС України розглянув подані документи та листом №8552/33 від 18.03.2020 повідомив, що визначити обґрунтовану позицію щодо виплати чи невиплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю колишньому працівнику міліції ОСОБА_1 не має можливості через недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України «Питання медико-соціальної експертизи» №1317 від 03.12.2009. Іншим листом №11221/15-2020 від 07.04.2020 Департамент фінансово-облікової політики МВС України повідомив, що документи щодо призначення одноразової грошової допомоги, зокрема, ОСОБА_1 розглянуто та за результатами опрацювання таких матеріалів вказано на неналежне оформлення документів, що унеможливлює прийняття рішення за надісланими матеріалами. Матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги скеровано на адресу ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області для повернення на доопрацювання.

ОСОБА_1 оскаржив до суду бездіяльність МВС України щодо розгляду заяви щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановлення інвалідності.

17.09.2020 Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення №380/3919/20, відповідно до якого позов ОСОБА_1 задовольнив частково, суд серед іншого: - визнав протиправними дії МВС України щодо повернення на доопрацювання документів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ; - зобов`язав МВС України повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, та прийняти відповідне рішення. Це рішення набрало законної сили 12.01.2021 (а.с. 20-26).

На виконання рішення суду у справі №380/3919/20 МВС України розглянуло матеріали щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням інвалідності, за результатом розгляду склало висновок. Директор ДФОП МВС України 02.07.2021 відмовив у затвердженні цього висновку. Відповідно до цього висновку прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС (а.с. 43).

Департамент фінансово-облікової політики МВС України листом №31210/15-2021 від 09.07.2021 повернув ліквідаційній комісії ГУМВС України у Львівській області матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . В листі зазначено, що при огляді Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС матеріалів ОСОБА_1 медико-соціальною експертною комісією допущені порушення пунктів 10,16 Положення про медико-соціальну експертизу, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, повідомлено, що при проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися (а.с. 45).

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виплату одноразової грошової допомоги у разі каліцтва працівника міліції регламентував Закон України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-ХІІ (далі Закон №565-ХІІ). Так, відповідно до статті 23 Закону №565-ХІІ, в редакції Закону України від 13.02.2015 №208-VІІІ, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

З 07.11.2015 Закон України «Про міліцію» №565-ХІІ втратив чинність у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VІІІ (далі Закон №580-VІІІ).

Абзацом третім пункту 15 розділу XI «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону №580-VІІІ визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Таким чином, норми статті 23 Закону №565-ХІІ мають переживаючу дію, а колишні працівники міліції мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю на підставі цього Закону в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію статті 23 Закону України «Про міліцію» Кабінет Міністрів України Кабінет Міністрів України 21.10.2015 прийняв постанову №850, якою затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі Порядок №850).

Відповідно до підпункту 2) пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з пунктом 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пункт 8,9 Порядку №850 передбачає, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до пункту 14 Порядку №850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: - учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; - учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; - навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); - подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського регламентує статті 97 Закону №580-VІІІ. Відповідно до пункту 4) частини першої цієї статті одноразова грошова допомога в разі визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. Частиною другою цієї статті визначено, що порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009 затверджене Положення про медико-соціальну експертизу (далі Положення №1317), яке визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (пункт 3 Положення №1317).

Відповідно до пункту 4 Положення №1317 медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій. Комісії перебувають у віданні МОЗ і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні міські); міські, міжрайонні, районні.

Згідно з пунктом 6 Положення №1317 висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними підприємствами, установами та організаціями, в яких працює або перебуває особа з інвалідністю, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.

Відповідно до пункту 10 Положення №1317 залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються такі комісії: 1) загального профілю; 2) спеціалізованого профілю.

Комісія складається з представників МОЗ, Мінсоцполітики, Міноборони, закладів охорони здоров`я МВС, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби СБУ та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості і у разі потреби - працівники науково-педагогічної та соціальної сфери.

До складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або психолог.

Згідно з пунктів 16,19 Положення №1317 голова лікарсько-консультативної комісії лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я представляє хворого, що досяг повноліття, потерпілого від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, який направляється на комісію вперше, документи цієї особи у разі заочного проведення медико-соціальної експертизи. Для вирішення соціальних питань і створення з урахуванням ступеня втрати життєдіяльності та професії потерпілого спеціальних умов для виконання роботи запрошується представник власника підприємства, установи та організації, де працює хворий, що досяг повноліття, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, або представник уповноваженого ним органу та профспілкового комітету.

Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Пунктом 22 Положення №1317 визначено, що рішення Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, Кримської республіканської, обласних, центральних міських комісій (у тому числі в разі проведення огляду у складних випадках) приймається більшістю голосів членів комісій. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови комісії. Член комісії, не згодний з прийнятим рішенням, викладає свою думку в письмовому вигляді, яка додається до акта огляду. На вимогу такого члена комісії акт огляду надсилається МОЗ.

Відповідно до норм пункту 24 Положення №1317 комісія видає особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому особа з інвалідністю перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації - органові, що здійснює загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги.

Видача особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, виписки з акта огляду комісії на руки забороняється.

При вирішенні цього спору суд керується такими мотивами:

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

19.02.2020 позивачу встановлена третя група інвалідності, причина інвалідності - захворювання, пов`язане з проходженням служби в ОВС та визначено 50% ступеня професійної втрати працездатності.

ОСОБА_1 з покликанням на ці обставини (третя група інвалідність, спричинена захворюванням, котре пов`язане з проходженням служби в ОВС, втрата 50% працездатності) звернувся із заявою/рапортом щодо призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги до органу, в якому проходив службу (ГУ МВС у Львівській області).

ГУ МВСУ у Львівській області за результатом розгляду поданої ОСОБА_1 заяви/рапорту сформувало висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до рішення суду від 17.09.2020 по справі №380/3919/20, який разом із доданими заявником документами направило МВС України для прийняття відповідного рішення.

МВС України за результатом опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги та на виконання судового рішення у справі №380/3919/20 склало висновок. МОПСВ ДФОП МВС України не погодило призначення одноразової грошової допомоги, директор ДФОП МВС України 02.07.2021 відмовив у затвердженні висновку. Відповідно до цього висновку ОСОБА_1 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС. Як підставу відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги МВС обґрунтовує тим, що при проведенні медико-соціальної експертизи заявника представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучались (а.с. 45).

Оцінюючи мотиви прийняття відповідачем оскарженого рішення суд керується такими міркуваннями:

Норми пункту 9 Порядку №580 визначають, що МВС приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги.

Пункт 14 Порядку №580 містить вичерпні підстави, за яких призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються. Це, зокрема, якщо інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги. Затверджений посадовою особою відповідача висновок таких підстав не містить.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на ту обставину, що при проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучались.

Суд враховує норми пункту 10 Положення №1317 про те, що комісії складається з представників МОЗ, Мінсоцполітики, Міноборони, закладів охорони здоров`я МВС, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби СБУ та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки.

З цього приводу суд також зазначає, що позивач не впливає на формування складу комісії та її фактичний склад, а також процедуру прийняття нею рішень; з наданої позивачу довідки згадану інформацію встановити неможливо, оскільки довідка містить лише підпис голови МСЕК. Більше того, відповідач таке твердження не обґрунтовує та не підтверджує жодним доказом.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах щодо оскарження рішень медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб. Відповідач не надав суду доказів оскарження ним і скасування в судовому порядку рішення МСЕК про встановлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС. Враховуючи тривалість строку, що минув від дати звернення ОСОБА_1 про отримання допомоги (з лютого 2020 року), МВС України мало достатньо часу для оскарження результатів медико-соціальної експертизи, проте не скористалося такою можливістю. За таких обставин відповідач не довів, що рішення МСЕК є протиправним, а отже таке рішення є для нього обов`язковим при прийняття рішення щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням третьої групи інвалідності за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС, у зв`язку з цим прийняте МВС України рішення від 02.07.2021 слід скасувати як протиправне.

Позивачу встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності - захворювання, пов`язане з проходженням служби в ОВС. Відповідно до підпункту 2) пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи. Ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання МВС України прийняти відповідно до норм Порядку №850 рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги за заявою/рапортом від 19.02.2020 у зв`язку із встановленням III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, виходячи із 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Підсумовуючи свої висновки суд вважає, що позовні ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 246 КАС України у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про порядок і спосіб його виконання. Суд з`ясував, що МВС України повернуло усі матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ліквідаційній комісії ГУМВС України у Львівській області, котра повернула такі заявнику. З метою виконання цього рішення суд встановлює такі спосіб та строки його виконання, котрі дозволять забезпечити ефективне та дієве відновлення прав позивача:

- ОСОБА_1 впродовж семи робочих днів після набрання цим рішенням суду законної сили подає оригінал заяви/рапорта від 19.02.2020 про призначення одноразової грошової допомоги з додатками до ГУ МВС України у Львівській області;

- ГУ МВС України у Львівській області впродовж трьох робочих днів після отримання цих документів скеровує такі разом із висновком про призначення одноразової грошової допомоги до Міністерства внутрішніх справ України;

- Міністерство внутрішніх справ України впродовж десяти робочих днів після надходження документів ГУ МВС України у Львівській області приймає рішення на виконання частини третьої резолютивної частини цього рішення суду.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, за правилами, визначеними статтею 139 КАС України судові витрати позивача компенсуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України від 02.07.2021 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення (висновок) відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення Інвалідності працівника міліції» про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, виходячи із 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Встановити такий спосіб та строки виконання цього рішення суду: 1) ОСОБА_1 впродовж семи робочих днів з дати набрання цим рішенням суду законної сили подає оригінал заяви/рапорта від 19.02.2020 про призначення одноразової грошової допомоги з додатками до ГУ МВС України у Львівській області; 2) ГУ МВС України у Львівській області впродовж трьох робочих днів після отримання цих документів скеровує такі разом із висновком про призначення одноразової грошової допомоги до Міністерства внутрішніх справ України; 3) Міністерство внутрішніх справ України впродовж десяти робочих днів після надходження документів ГУ МВС України у Львівській області приймає рішення на виконання частини третьої резолютивної частини цього рішення суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.