Справа № 640/20316/21
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, у якому просили:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови в проведенні перерахунку пенсій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі наданих додатково документів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в місті Києві здійснити з 01.04.2019:

перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 03.08.2020 №21/3/2-9/878-461, виданої фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України, в розмірі 77 % сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум;

перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки від 03.08.2020 №21//3/2-9/878-462, виданої фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України, з урахуванням виплачених сум.

На обґрунтування своїх вимог позивачі зазначали, що положення постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 щодо обмеження складових грошового забезпечення для перерахунку пенсії в судовому порядку визнані протиправними та нечинними, а тому позивачі мають право на перерахунок пенсії, у зв`язку зі збільшенням грошового забезпечення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови в проведенні перерахунку пенсій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі наданих додатково документів.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в місті Києві здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 03.08.2020 №21/3/2-9/878-461, виданої фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України, з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в місті Києві здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки від 03.08.2020 №21//3/2-9/878-462, виданої фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії та ухвалити нове в цій частині, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що при перерахунку пенсії має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримують пенсію за вислугою років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

30.08.2017 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 704, що набрала чинності 01.03.2018, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103, пунктом 1 якої встановлено перерахувати з 01.03.2018 пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовик (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови № 704.

На виконання постанови КМУ № 103 позивачам було здійснено перерахунок пенсії.

05.03.2019 набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

На підставі викладених обставин, 15.07.2020 позивачі звернулись з заявою до фінансово-економічного управління Служби безпеки України з проханням надати нові довідки про розміри грошового забезпечення, в яких зазначити відомості про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсій та просили надіслати вказані довідки до Головного управління Пенсійного фонду України.

На виконання вказаної заяви фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України було підготовлено необхідні довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 № 21/3/2-9/878-461 від 03.08.2020 та ОСОБА_2 № 21//3/2-9/878-462 від 03.08.2020 та надіслано їх до Головного управління Пенсійного фонду України.

17.09.2020 позивачі звернулися до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії на підставі отриманих нових довідок.

Листами від 07.10.2020 № 2600-0312-8/14989 та № 2600-0312-8/141750 Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві було відмовлено у перерахунку пенсії позивачів на підставі оновлених довідок, оскільки після визнання протиправними та не чинними пунктів 1, 2 Постанови № 103, Урядом не приймалися акти, які визначають механізм перерахунку пенсій відповідних категорій військовослужбовців.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Частково задовольняючі позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що починаючи з 05.03.2019 (з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18) у позивачів виникло право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення. Враховуючи, що фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України до пенсійного органу було направлено оновлені довідки, суд дійшов висновку, що відповідачем було протиправно відмовлено позивачам у здійсненні перерахунку основного розміру їх пенсії з 01.04.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії).

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 в частині перерахунку його пенсії виходячи з 77 % сум грошового забезпечення, визначеного в оновленій довідці, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що дана вимога є передчасною та спрямована на майбутнє.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з тим, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України (пункт 1 резолютивної частини Рішення № 6-зп від 25 листопада 1997 року; пункт 1 резолютивної частини Рішення № 9-зп від 25 грудня 1997 року та пункт 1 резолютивної частини Рішення №19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року).

Так, у рішенні № 19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року Конституційний Суд України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст та спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Відтак, системний аналіз статті 55 Конституції України дозволяє дійти висновку, що частина 2 цієї правової норми гарантує кожному захист своїх прав, які були порушені органами державної влади, місцевого самоврядування, посадовими і службовими особами.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Разом з цим, обставину щодо фактичного порушення суб`єктом владних повноважень - відповідачем його прав, свобод чи інтересів належними і допустимими доказами має довести саме позивач.

У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто, передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Відтак, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес.

В даному випадку, ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивачів на перерахунок пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення після визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Колегія суддів зауважує, що пенсійний орган у відповідь на заяву ОСОБА_1 відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів не прийняття Урядом актів, які визначають механізм перерахунку пенсій відповідних категорій військовослужбовців.

Відтак спір щодо відсоткового розміру сум грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, на час звернення позивача у цій справі до суду відсутній.

Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку пенсії на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні цих позовних вимог, як передчасних.

Посилання апелянта на постанови Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду є безпідставними, оскільки у таких справах було встановлено факт зменшення пенсійним органом відсоткового значення розміру пенсії, та спір стосувався безпосередньо зменшення відсоткового значення розміру пенсії, а тому обставини цих справ не є релевантними обставинам справи, що розглядається.

Аргументи скаржника щодо наявності судового рішення (справа №640/12998/20) між тими самими сторонами стосовно відсоткового значення розміру його пенсії є необґрунтованим, оскільки позивач не зазначає та не надає відповідні докази, що після виконання вказаного судового рішення пенсійний орган зменшив відсоткове значення розміру пенсії. Крім того, наявність такого судового рішення свідчить про те, що спір між сторонами щодо відсоткового значення розміру пенсії позивача є вирішеним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П. Мельничук

Суддя О.М.Оксененко