Справа № 160/9103/21
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2021 року Справа № 160/9103/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.05.2021 року позивачем засобами поштового зв`язку отримано копію розпорядження ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 115-о від 30.04.2021 року про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним. Підставою для анулювання ліцензій зазначено про отримання від уповноважених органів інформації, у відповідності до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями), документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами.
Натомість, позивач зазначає, що під час подання повного переліку документів, необхідних для отримання ліцензій, жодних підстав для відмови в їх видачі відповідачем не було встановлено, а подані документи були достатніми для прийняття відповідачем рішення про видачу ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.
Крім того, позивач зауважує, що конкретні обставини невідповідності/недійсності наданих позивачем документів /копій документів в оскаржуваному розпорядженні не визначені та відсутні.
Також, позивач звертає увагу на те, що автозаправні пункти, що знаходяться за адресами, зазначеними в розпорядженні відповідача, за їх технічними властивостями, - не є стаціонарними станціями та не є нерухомим майном, яке вводиться в експлуатацію за правилами, передбаченими містобудівним законодавством, не пов`язані фундаментами із земельною ділянкою та можуть бути вільно переміщені без втрати функціонального призначення (фактично є тимчасовими спорудами).
Таким чином, позивач вважає оскаржуване розпорядження протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2021 року було відкрито провадження в адміністративній справі та призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк на надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Заперечуючи проти позову, відповідачем надано до суду письмовий відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи.
Листом від 23.04.2021 року № 1004-1.15/650 Департаментом архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області надано відповідь, що відповідно до реєстру відсутня інформація щодо видачі/реєстрації документів, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (АЗС) за вказаними адресами.
За поясненнями відповідача, до 01 січня 2022 року подання документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію не є обов`язковою умовою, без якої не можливо б було отримати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним. Проте, за відсутності зазначених документів, законом встановлено за необхідне подання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна.
Тому, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області в результаті отриманої від уповноважених органів інформації, прийнято оскаржене розпорядження, яке винесено в межах повноважень контролюючого органу та за наявності законних на те підстав.
Таким чином, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Тому, суд зазначає, що заявлена вимога відповідача про заміну відповідача не підлягає задоволенню.
Ухвалою суду від 30.06.2021 року зупинено провадження у адміністративній справі № 160/9103/21 до перегляду в порядку апеляційного провадження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 року.
16.12.2021 року справа № 160/9103/21 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та 16.12.2021 року була передана судді Лозицькій І.О. для продовження розгляду.
Ухвалою суду від 20.12.2021 року поновлено провадження в адміністративній справі № 160/9103/21.
Заперечуючи проти позову, позивачем надано до суду відповідь на відзив, яку долучено до матеріалів справи.
В обґрунтування відповіді на відзив, позивач зазначає, що посилання відповідача на лист від 23.04.2021 року № 1004-1.15/650 Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про відсутність інформації щодо видачі/реєстрації документів, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (АЗС) за адресами господарської діяльності позивача є безпідставними, оскільки, останній не мав, відповідно до ст. 15 Закону № 481/95-ВР, подавати документи зазначеного змісту через відсутність таких об`єктів.
Позивач вважає, що доводи відзиву не ґрунтуються на фактах подання позивачем будь-яких недійсних або таких, які б містили недостовірні відомості, документів для отримання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності позивача є: 47.30 Роздрібна торгівля пальним (основний); 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 82.92 Пакування; 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.; 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у.; 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення; 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 69.10 Діяльність у сфері права.
У 2020 році позивачем були отримані наступні ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, а саме:
30.04.2021 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято розпорядження «Про анулювання ліцензій» за №115-о, згідно з яким, у відповідності до ст. 15 Закону №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями), а саме: на підставі отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами, зобов`язано анулювати ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним згідно з додатком.
У додатку до вказаного розпорядження визначені видані ФОП ОСОБА_1 ліцензії, зокрема:
Не погоджуючись з оскаржуваним розпорядженням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі пальним, а також посилення боротьби з незаконним його виробництвом та обігом на території України регулює Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995р. (далі - Закон №481/95-ВР).
У відповідності до положень статті 1 Закону №481/95-ВР, ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.
Єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним - перелік суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.
Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, та розміщується у вільному доступі.
Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального містить відомості про:
ліцензіатів (для юридичних осіб - найменування, код ЄДРПОУ, для фізичних осіб - суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) - прізвище, ім`я, по батькові, номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки та повідомили про це відповідний податковий орган і мають відмітку в паспорті), для спільної діяльності без створення юридичної особи - найменування, код ЄДРПОУ особи, відповідальної за ведення обліку спільної діяльності, для іноземного суб`єкта господарювання - найменування постійного представництва, реєстраційний номер постійного представництва);
місця виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним (адреса);
дату видачі/призупинення/анулювання та термін дії ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним.
Анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.
Згідно з положеннями статті 15 Закону України №481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Річна плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним становить 2000 гривень на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним справляється щорічно і зараховується до місцевих бюджетів згідно із законодавством.
Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).
Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.
Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:
- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;
- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;
- дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.
Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.
У разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.
Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального податковий орган вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.
Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії на право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.
Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі:
заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);
рішення про скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);

несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії;

рішення суду про встановлення факту незаконного використання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво)марок акцизного податку(стосовно імпортерів);

рішення суду про встановлення факту торгівлі суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку;

рішення суду про встановлення факту переміщення суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольних напоїв або тютюнових виробів поза митним контролем;

порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях;

отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами;

встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

Відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР, тимчасово до 01.01.2022 року, суб`єкти господарювання можуть отримувати ліцензію на право виробництва пального, право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального на відповідне місце здійснення такої діяльності без подання акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо об`єктів, необхідних для здійснення відповідної діяльності, за умови подання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 01.01.2014р.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - «Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального»), затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 19.06.2019р. (далі - Порядок №545).

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Порядку № 545, Єдиним реєстром ліцензіатів та місць обігу пального є електронна база даних, яка містить інформацію про суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місця виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які провадять діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.

Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального формується та ведеться ДФС та її територіальними органами в електронній формі на підставі відомостей, зазначених у документах, які подаються суб`єктами господарювання для отримання ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним відповідно до статей 3 та 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (пункт 2 Порядку № 545).

Підставою для виключення суб`єкта господарювання з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є рішення про анулювання ліцензії, прийняте ДФС та її територіальними органами, відповідно до статей 3 та 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (пункт 6 Порядку № 545).

Інформація про суб`єкта господарювання вноситься до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше робочого дня, наступного за днем видачі/зупинення/анулювання ліцензії або внесення змін до ліцензії (пункт 7 Порядку №545).

Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального розміщується на офіційному веб-сайті ДФС (пункт 8 Порядку №545).

Інформація, що міститься в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального, є відкритою (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) (пункт 9 Порядку №545).

Обов`язкове передування анулюванню ліцензії процедури податкової перевірки, вказаний Закон № 481/95-ВР не передбачає.

У контексті наведених вище положень норм чинного законодавства, контролюючий орган наділений повноваженнями щодо анулювання ліцензій на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним з підстав встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії шляхом прийняття рішень про таке анулювання та внесенням до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального інформації про суб`єкта господарювання щодо анулювання ліцензій.

Зі змісту наведених приписів статті 15 Закону № 481/95-ВР, нормами чинного законодавства чітко регламентовано послідовну процедуру анулювання ліцензій на роздрібну торгівлю пальним, яка полягає у такому:

1) встановлення обставини, яка визначена статтею 15 Закону №481/95-ВР як підстава для анулювання ліцензії;

2) прийняття органом, який видав ліцензію, письмового розпорядження про її анулювання;

3) внесення відомостей про анулювання ліцензії до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Як вже встановлено судом, підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження та анулювання ліцензій позивача на право роздрібної торгівлі пальним, а саме, ліцензії за реєстраційним № 2000201 з терміном дії з 01 квітня 2020 року по 01 квітня 2025 року, за адресою місця торгівлі: Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Єлизаветівка, вул. Центральна, 1а; ліцензії за реєстраційним №2000204, з терміном дії з 01 квітня 2020 року по 01 квітня 2025 року, за адресою місця торгівлі: м. Дніпро, на розі вул. Журналістів, 3а та вул. Байкальської; ліцензії за реєстраційним №2000205, з терміном дії з 01 квітня 2020 року по 01 квітня 2025 року, за адресою місця торгівлі: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 100-Г, став лист Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області за вих. №1004-1.15/650 від 23.04.2021, в якому повідомлено, що станом на дату надання відповіді, відсутня інформація щодо видачі/реєстрації документів, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (АЗС), зокрема, за вищенаведеними адресами.

Суд зазначає, що за приписами ст. 15 Закону № 481, для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Тобто, для отримання вищезазначених ліцензій за реєстраційним № 2000201 з терміном дії з 01 квітня 2020 року по 01 квітня 2025 року, за адресою місця торгівлі: Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Єлизаветівка, вул. Центральна, 1а; ліцензії за реєстраційним №2000204, з терміном дії з 01 квітня 2020 року по 01 квітня 2025 року, за адресою місця торгівлі: м. Дніпро, на розі вул. Журналістів, 3а та вул. Байкальської; ліцензії за реєстраційним №2000205, з терміном дії з 01 квітня 2020 року по 01 квітня 2025 року, за адресою місця торгівлі: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 100-Г, позивачем було подано до контролюючого органу відповідно до чинного законодавства України заяви на отримання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, до яких було додано пакет документів, необхідний для отримання ліцензії. На момент видачі ліцензій позивачу, підстав для відмови у видачі таких ліцензій не було встановлено, що не заперечується відповідачем.

Тобто, вказане свідчить про те, що контролюючим органом належним чином перевірено надані суб`єктом господарювання документи та визнано їх достатніми для видачі ліцензій.

Наведене вище підтверджує, що при зверненні позивача до відповідача з документами для отримання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, позивачем було дотримано приписи ст. 15 Закону № 481.

При вирішенні даного спору важливо наголосити на тому, що у даній справі не оскаржується правомірність видачі позивачу спірних ліценцій на право здійснення роздрібної торгівлі пальним, а серед законодавчих підстав анулювання таких ліценцій відсутні підстави щодо неправомірності їх видачі.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Водночас, суд наголошує на тому, що матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що для отримання ліцензій позивачем були подані документи, які не видавалися або не погоджувалися відповідними органами, або доказів того, що у таких документах позивачем наведено недостовірні дані.

Стосовно твердження відповідача, що листом від 23.04.2021 року № 1004-1.15/650 Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, яким надано відповідь про те, що відповідно до реєстру відсутня інформація щодо видачі/реєстрації документів, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (АЗС) за вказаними адресами, підтверджується наявність такої підстави для анулювання ліцензії, як отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися / не погоджувалися такими органами, суд зазначає наступне.

В матеріалах справи наявні акти введення в експлуатацію основних засобів позивача, а саме: від 03.02.2020 року за адресою Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 100-Г, від 29.01.2020 року за адресою Дніпропетровська обл., Петриківський район, с. Єлизаветівка, вул. Центральна, буд. 1А, від 30.01.2020 року за адресою Дніпропетровська обл., м. Дніпро, на розі вул. Журналістів, 3А та вул. Байкальської, відповідно до яких вбачається, що (ІН 001) резервуари наземні для сжижених вуглеводородних (нафтових) газів/СУГ, СНГ, LPG/ тип «Рн-9,9» с V=9,9 куб.м.; (ІН 002) колонки газороздавальні АСТРА -2- 07(08,09); (ІН 003) споруди для операторської, площею 20 кв.м. готові до експлуатації згідно своїм технічним характеристикам.

Відповідно до паспортів резервуарів для СУГV=9,9 куб.м., резервуари є наземними.

Згідно Державного класифікатору будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України №507 від 17.08.2000 (далі - ДК БС), об`єктами класифікації в ДК БС є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

ДК БС призначено для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні.

Пунктом 1 ДК БС визначено, що споруди є будівельними системами, пов`язаними з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт. Інженерні споруди - це об`ємні, площинні або лінійні наземні, надземні або підземні будівельні системи, що складаються з несучих та в окремих випадках огороджувальних конструкцій і призначені для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення устаткування, матеріалів та виробів, для тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів та т. ін. До інженерних споруд відносяться: транспортні споруди (залізниці, шосейні дороги, злітно-посадкові смуги, мости, естакади тощо), трубопроводи та комунікації, дамби, комплексні промислові споруди, спортивні та розважальні споруди та ін.

Разом з тим, до переліку споруд, що визначені ДК БС, не віднесено модульні автозаправні станції.

Відповідно до абзацу 54 частини 1 статті 1 Закону №481/95-ВР, місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування.

Суд зауважує, що у відповідності до положень Закону №481/95-ВР, відповідальність суб`єкта у вигляді анулювання ліцензії може мати місце тоді, коли контролюючим органом достовірно встановлено, що конкретний документ, наявний серед інших документів, які подавалися разом із заявою для отримання ліцензії, насправді не видавався відповідним органом, відтак є підробленим (сфальшованим). Однак, у разі якщо у суб`єкта взагалі наявне право не подавати певний документ через відсутність у нього за законом такого обов`язку, то вказана норма, як підстава для анулювання ліцензії, не підлягає застосуванню.

Як стверджує позивач, АЗС ФОП ОСОБА_1 , розташовані за спірними адресами є рухомим майном, яке не може бути введено в експлуатацію, згідно містобудівного законодавства. Протилежного відповідачем не доведено.

За всіма ознаками та характеристиками стаціонарний заправник газу та пункт паливозаправний - це модульні установки заводського виготовлення, які є технологічним обладнанням для заправки автомобілів.

Отже, означені АЗС не є нерухомим майном, оскільки не пов`язані із земельною ділянкою фундаментами і являють собою модульну установку заводського виготовлення, яка може бути вільно переміщена за допомогою вантажно-транспортних засобів без втрати свого функціонального призначення.

Тобто, суд доходить висновку, що відповідні установки не належать до категорії споруд як об`єктів будівництва, з урахуванням того, що відповідні об`єкти не є будівлею, спорудою чи іншим об`єктом будівництва.

Із системного аналізу положень ст.15 Закону України №481/95-ВР слідує, що законодавством передбачено, що об`єктом ліцензування при здійсненні роздрібної торгівлі пальним може бути не тільки споруда, тобто об`єкт нерухомого майна або об`єкт завершеного будівництва, але й обладнання, що використовуються для роздрібної торгівлі на праві власності або користування, а також ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі на праві власності або користування.

З огляду на викладене, встановлена автозаправна станція (модульний заправник) є пересувним виробом заводського виготовлення, що встановлюється без фундаменту, отже, не є об`єктом нерухомості, оскільки нерухомим майном (нерухомістю) є земельна ділянка без поліпшень або земельна ділянка з поліпшеннями, які з нею нерозривно пов`язані, будівлі, споруди, їх частини, а також інше майно, що згідно із законодавством належить до нерухомого майна.

Модульні заправники є рухомим майном, тобто матеріальним об`єктом, який може бути переміщеним без заподіяння йому шкоди.

Дані об`єкти не підпадають під визначення об`єктів завершеного будівництва, у зв`язку з тим, що будь-яких будівельних робіт щодо їх створення не здійснювалося.

Таким чином, розміщення модульних заправників автомобілів моторним паливом та зрідженим газом, установка та монтаж (зборка) яких проводилась без здійснення будівельних робіт та без улаштування фундаменту, не потребують документів, що дають право на їх виконання, а такі модульні заправники автомобілів моторним паливом та зрідженим газом, після закінчення робіт по їх установці та монтажу (зборці) не підлягають прийняттю в експлуатацію в розумінні Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038-VI від 17.02.2011р.

Вищенаведену позицію підтримано й Верховним Судом у постанові від 22.07.2021р. у справі № 640/19955/19.

Розглядаючи дану справу, суд також вважає за необхідне вказати, що покладеними в основу оскаржуваного рішення обставинами, відповідач фактично вказує про неправомірність видачі позивачу спірних ліцензій.

Однак потреба виправити минулу помилку, допущену державним органом, не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Ризик помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Додатково слід зазначити, що в тексті оскаржуваного розпорядження від 30.04.2021р. № 115-о відсутні дані про те, які саме документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися уповноваженими органами.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив наявність правових та фактичних підстав для прийняття вказаного розпорядження щодо анулювання позивачу ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В справі "East/WestAllianceLimited" проти України" (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією "небезпідставної скарги" та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).

Відповідно до п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржене розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області "Про анулювання ліцензії" №115-о від 30.04.2021р. прийнято контролюючим органом не на підставі, не в межах та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, що мають значення, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду на загальну суму 2270,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією №0.0..1 від 01.06.2021 року.

Враховуючи задоволення позовних вимог, сума сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2270,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровської області № 115-о від 30.04.2021 року про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, а саме, ліцензії за реєстраційним № 2000201 з терміном дії з 01 квітня 2020 року по 01 квітня 2025 року, за адресою місця торгівлі: АДРЕСА_1 ; ліцензії за реєстраційним №2000204, з терміном дії з 01 квітня 2020 року по 01 квітня 2025 року, за адресою місця торгівлі: м. Дніпро, на розі вул. Журналістів, 3а та АДРЕСА_2 ; ліцензії за реєстраційним №2000205, з терміном дії з 01 квітня 2020 року по 01 квітня 2025 року, за адресою місця торгівлі: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 100-Г.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-а, м. Дніпро, 49000, код ЄДРПОУВП 44118658) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 20.12.2021 року.

Суддя І.О. Лозицька