Справа № 160/14287/21
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд: у складі головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ФОП ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з вищевказаною позовною заявою, в якій, просила суд:
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо нарахування їй шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 98 937,59 грн.;
- зобов`язати відповідача здійснити коригування даних в Інформаційній системі органів ДФС шляхом виключення з інтегрованої картки платника податків їй нарахованої пені з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 98 937,59 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що відповідачем було протиправно нараховано їй пеню з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 98 937,59 грн. Оскільки оплата у розмірі 70 231,07 грн., яка була нею здійснена згідно з платіжним дорученням від 27.12.2019 року №1, не проведена по особовому рахунку платника податків у відповідний день, а з незрозумілих причин відображена в особовому рахунку платника податків лише 29.04.2020 року. Назва операції зазначено: зараховано 29.04.2020 (+) Перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший платіжне доручення №60832021 від 29.04.2020 року. Таким чином, відповідачем нараховано пені за більший період та, як наслідок у більшому розмірі. Тому, дії відповідача по нарахуванню їй пені є протиправними.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 року було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач своїм правом щодо надання письмових заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву до суду до теперішнього часу не скористався.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
В силу ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
За викладених обставин, відповідно до вимог статей 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві та у відповіді, позицію відповідача, викладену у відзивах на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
- період за який нарахована пеня зазначено - з 19.02.2017 р. по 29.02.2020 р. Як зазначено у відповіді дана пеня була нарахована наступним чином: «після занесення в ІТС «Податковий блок» про вручення ППР системою автоматично нарахована пеня по єдиному податку у розмірі 86 969,37 грн. При самостійному розрахунку визначено суму пені у розмірі 117 151,46 грн.».
Позивач пов`язує порушення своїх прав з діями відповідача щодо нарахування їй пені за більший період та, як наслідок у більшому розмірі.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
На підставі підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Відповідно до п.57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Пунктом 57.4 статті 57 ПК України встановлено, що пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.
На підставі підпункту 129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України, нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Згідно з підпунктом 129.3.1 п.129.3 ст.129 ПК України, нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
Отже, пеня нараховується на суму коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір, але не сплатив у встановлені законодавством строки, та/або на суму штрафної (фінансової) санкції чи санкцій за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності, не сплачених платником у встановлені законодавством строки. Нарахування пені за правилами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України (при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки (податкове повідомлення - рішення)), розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати, визначеного пунктом 57.3 статті 57 ПК України, податкового зобов`язання, включаючи період адміністративного та судового оскарження та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
З аналізу даної норми вбачається, що пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України не передбачено нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.02.2019 року у справі №820/6468/17.
Отже, сума пені з єдиного податку з фізичних осіб повинна була бути розрахована за період з 22.01.2019 р. по 29.04.2020 р. у розмірі 18 213,87 грн. та розрахована наступним чином:
- з 22.01.2019 року по 05.02.2019 року у кількості 15 днів затримки на суму боргу єдиного податку 213 745,84 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 18 розрахункової ставки 21,6% на рік у розмірі 1 897,36 грн.;
- з 22.01.2019 року по 25.04.2019 року у кількості 94 днів затримки на суму боргу єдиного податку 70 231,07 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 18 розрахункової ставки 21,6% на рік у розмірі 3 906,77 грн.;
- з 26.04.2019 року по 18.07.2019 року у кількості 83 днів затримки на суму боргу єдиного податку 70 231,07 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 17,5 розрахункової ставки 21% на рік у розмірі 3 353,77 грн.;
- з 19,07.2019 року по 05.09.2019 року у кількості 48 днів затримки на суму боргу єдиного податку 70 231,07 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 17 розрахункової ставки 20,4% на рік у розмірі 1 884,12 грн.;
- з 06.09.2019 року по 24.10.2019 року у кількості 48 днів затримки на суму боргу єдиного податку 70 231,07 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 16,5 розрахункової ставки 19,8% на рік у розмірі 1 828,70 грн.;
- з 25.10.2019 року по 12.12.2019 року у кількості 48 днів затримки на суму боргу єдиного податку 70 231,07 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 15,5 розрахункової ставки 18,6% на рік у розмірі 1 717,87 грн.;
- з 13.12.2019 року по 27.12.2019 року у кількості 48 днів затримки на суму боргу єдиного податку 70 231,07 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 13,5 розрахункової ставки 16,2% на рік у розмірі 1 496,21 грн.;
- з 31.02.2020 року по 12.03.2020 року у кількості 42 дні затримки на суму боргу єдиного податку 70 231,07 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 11 розрахункової ставки 13,2% на рік у розмірі 1 066,74 грн.;
- з 13.03.2020 року по 24.04.2020 року у кількості 42 дні затримки на суму боргу єдиного податку 70 231,07 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 10 розрахункової ставки 12% на рік у розмірі 969,77 грн.;
- з 25.04.2020 року по 29.04.2020 року у кількості 5 днів затримки на суму боргу єдиного податку 70 231,07 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 8 розрахункової ставки 9,6% на рік у розмірі 92,36 грн.
З урахуванням наведених вище розрахунків вбачається неправомірне нарахування відповідачем пені з єдиного податку з фізичних осіб у наступному розмірі 98 937,59 грн. = 117 151,46 грн. - 18 213,87 грн.
Таким чином, відповідачем, всупереч вищевказаним нормам Податкового кодексу України, здійснено нарахування пені з єдиного податку з фізичних осіб за період з 19.02.2017 р. по 29.02.2020 р. у розмірі 98 937,59 грн.
Згідно з п. 129.4 ст. 129 ПК України, на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що нарахування податковим органом позивачу пені за весь період заниження податкових зобов`язань, до дати узгодження податкових зобов`язань, а відповідно і внесення відповідного запису (даних, операції) до інтегрованої картки платника пені з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 179 474,31 грн. є неправомірним.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДФС шляхом виключення з інтегрованої картки платника податків позивача нарахованої пені з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 98 937,59 грн., суд зазначає наступне.
Оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС. Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи (пункт 3 та 4 Порядку).
Тобто, до повноважень органів ДФС віднесено відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників.
Таким чином, враховуючи протиправність дій відповідача щодо нарахування позивачу пені з єдиного з фізичних осіб у розмірі 98 937,59 грн., суд вважає, що належним способом захисту, що відновить порушені її права, є коригування в Інформаційній системі органів ДФС даних інтегрованої картки шляхом виключення з інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 нарахованої пені з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 98 937,59 грн.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 19.02.2019 року по справі №825/999/17.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість нарахування податковим органом пені у розмірі 98 937,59 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з викладених вище підстав.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що позов задоволено, слід повернути позивачу судові витрати по справі в розмірі 989,38 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд -
Позовну заяву задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо нарахування Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 98 937,59 грн.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити коригування даних в Інформаційній системі органів ДФС шляхом виключення з інтегрованої
картки платника податків Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 нарахованої пені з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 98 937,59 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма