Справа № 826/9503/18
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

07 грудня 2021 року м. Київ№ 826/9503/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Рябого І.П., розглянувши у підготовчому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Міністерства оборони України до державного реєстратора - приватного нотаріуса Потапова Михайла Юрійовича, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортабуд", Київська міська рада, Установа "28 Управління Начальника Робіт", Кабінет Міністрів України, за участю Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

за участю:

від позивача - Зазуляк В.М.;

від відповідача - не з`явився;

від відповідача - (Департамент) - не з`явився;

від третіх осіб - не з`явились

від Офісу - Толстореброва О.О.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Потапова Михайла Юрійовича про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29045119 від 31.03.2016 щодо реєстрації за Установою "28 Управління Начальника Робіт" прав на земельну ділянку кадастровий номер :63:389:0056, площею 12,2446 га за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, земельна ділянка 18 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 з підстав порушення відповідачем вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень;

- зобов`язати Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Потапова Михайла Юрійовича про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29045119 від 31.03.2016 щодо реєстрації за Установою "28 Управління Начальника Робіт" прав на земельну ділянку кадастровий номер :63:389:0056, площею 12,2446 га за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, земельна ділянка 18, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Ухвалою суду від 25.06.2018 відкрито провадження у справі №826/9503/18 та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 17.08.2018 відкрито провадження у справі № 826/11538/18 за позовом Міністерства оборони України до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Потапова Михайла Юрійовича Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування рішення № 29045119 від 31.03.2016 приватного нотаріуса Потапова Михайла Юрійовича, речових прав на земельну ділянку кадастровий номер :63:389:0056 загальною площею 12,2446 га, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 18, за Установою "28 управління начальника робіт" , як за власником та зобов`язання Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом реєстрації за Міністерством оборони України права постійного користування на земельну ділянку, кадастровий номер :63:389:0056 загальною площею 12,2446 га, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 18, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Відповідно до ухвали суду від 02.10.2018 об`єднано в одне провадження позови у справах № 826/9503/18, № 826/11538/18 для їх спільного розгляду і вирішення та присвоєно справі за об`єднаними позовами № 826/9503/18.

Ухвалою суду від 18.12.2018 зупинено провадження у справі № 826/9503/18 до вирішення господарським судом м. Києва справи № 910/15288/18 та набрання законної сили рішенням у ній.

Згідно ухвали суду від 23.09.2021 поновлено провадження у справі № 826/9503/18, продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні 09.11.2021.

28.10.2021 до суду надійшла заява позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал" про відмову від позову, у якій останній просить суд прийняти відмову від позову, закрити провадження у справі та повернути п`ятдесят відсотків сплаченого позивачем судового збору. Також у вказаній заяві позивач зазначив, що повністю усвідомлює правові наслідки процесуальної дії, визначені ч. 2 ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України.

У судовому засіданні 09.11.2021 ухвалено вважати вірним найменування особи, яка бере участь у справі - Офіс Генерального прокурора.

Ухвалою суду від 09.11.2021 прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал" від позову та закрито провадження в адміністративній справі № 826/9503/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал" до державного реєстратора - приватного нотаріуса Потапова Михайла Юрійовича, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортабуд", Київська міська рада, Міністерство оборони України, Установа "28 Управління Начальника Робіт", Кабінет Міністрів України, за участю Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у підготовчому судовому засіданні 09.11.2021, відкладено розгляд справи на 07.12.2021.

17.11.2021 до суду від представника Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" Пожидаєва І.В. надійшла заява про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

06.12.2021 до суду від представника Кабінету Міністрів України Суботи О.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовчому судовому засіданні 06.12.2021 судом поставлено на обговорення про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти закриття провадження у справі.

Представник Офісу Генерального прокурора при вирішенні поставленого питання поклалась на розсуд суду та висловила думку, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 7 грудня 2021 року оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 183 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS N 005, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997, проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

З аналізу наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду справ недостатньо застосовувати виключно формальний критерій - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин, адже визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Так, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як стверджує позивач у позовній заяві, Міністерством оборони України як уповноваженим органом управління державним майном не приймалось будь-яких рішень про наділення основними фондами (закріплення) "28 УНР" нерухомим майном військового містечка № 233, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 18, а також земельною ділянкою, на якій розміщено дане військове містечко. Крім того, наголошує, що Міністерством не приймалось будь-яких рішень щодо передачі своїх функцій як органу управління державним майном іншим установам, організаціям та структурам. Вважає, що приватним нотаріусом не перевірено всі належні підстави для вчинення реєстраційних дій, а саме щодо наявності (відсутності) у Міністерства оборони України рішення про закріплення за Установою "28УНР" на праві господарського відання нерухомого майна - нежитлових будівель за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 18 та відповідної земельної ділянки, яка відноситься до земель оборони. За наведених обставин вважає, що оскаржуване рішення за заявою Установи "28УНР" прийнято всупереч вимогам чинного законодавства та за відсутності підстав, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

З метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 4 квітня 2018 року у справах № 817/567/16 та № 826/9928/15, від 10 квітня 2018 року у справі № 808/8972/15, від 16 травня 2018 року у справі № 826/4460/17, від 23 травня 2018 року у справі № 815/4618/16, від 05 червня 2018 року у справі № 04/20728/14, від 12 червня 2018 року у справі № 823/378/16, від 13 червня 2018 року у справах № 820/2675/17 та 803/1125/17 щодо належності до юрисдикції адміністративних судів спорів за позовами осіб, які не були заявниками вчинення реєстраційних дій, до державного реєстратора про скасування його рішень чи записів у державному реєстрі стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Такий критерій визначення юрисдикції спору як наявність порушень вимог чинного реєстраційного законодавства у діях державного реєстратора під час державної реєстрації прав на земельну ділянку не завжди є достатнім та ефективним, адже наявність цих порушень можна встановити лише при розгляді справи по суті, а не на момент звернення позивача з позовною заявою.

Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов`язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких договорів.

Таким чином, в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження. А тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим.

Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини стосуються права власності за Установою "28 Управління начальника робіт" на земельну ділянку з цільовим призначенням: для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України.

При цьому, обґрунтування позову зведені виключно до того, що Міністерство оборони України не приймало жодних рішень про наділення основними фондами (закріплення) за Установою "28 Управління начальника робіт" нерухомим майном військового містечка № 233, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 18, а також земельною ділянкою, на якій розміщено дане військове містечко.

Наведене підтверджує висновок суду, що даний спір стосується спору про право власності на земельну ділянку, що розташована у м. Києві по вул. Бориспільська, 18.

За правилами пункту 13 частини першої статті 20 Господарсьного процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

З огляду на заявлені вимоги позивача, фактичні обставини справи, судову правозастосовну практику, яка склалася за наслідками розгляду справи за подібних спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, та з огляду на суб`єктний склад має розглядатись за правилами господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі.

Відповідно до статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

На виконання вимог наведеної норми, суд роз`яснює позивачеві, що даний спір підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства господарським судом.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись ст. 183, п. 1 ч. 1 ст. 238, ст. ст. 239, 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в адміністративній справі № 826/9503/18 за позовом Міністерства оборони України до державного реєстратора - приватного нотаріуса Потапова Михайла Юрійовича, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортабуд", Київська міська рада, Установа "28 Управління Начальника Робіт", Кабінет Міністрів України, за участю Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Згідно з частиною першою статті 295 та частиною першою статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Катющенко

Повний текст ухвали підписано 16 грудня 2021 року.