Справа № 480/4406/21
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2021 р. Справа № 480/4406/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправним та скасування припису,-
В С Т А Н О В И В:
Публічне акціонерне товариство "Сумихімпром" (далі - позивач, ПАТ "Сумихімпром") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Сумській області (далі - відповідач, Управління Держпраці у Сумській області) про визнання протиправним та скасування припису Управління Держпраці у Сумській області від 12.05.2021 №СМ 1445/204/307 про усунення виявлених порушень законодавства про працю.
Свої вимоги мотивувало тим, що при проведенні планового заходу державного нагляду (контролю) відповідачем помилково прийнято рішення стосовно того, що позивачем порушено норми діючого законодавства України, а саме ч.1 ст.38 КЗпП України, оскільки працівники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подали заяви позивачу про своє звільнення за власним бажанням із зазначенням дати свого звільнення та за наказами ПАТ "Сумихімпром" таких працівників було звільнено згідно з поданими ними заявою, у строк, про який просили працівники.
Ухвалою суду від 31.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Представником відповідача подано до суду відзив, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні з огляду на те, що усі вимоги закону під час видання винесення припису були дотримані та є обґрунтованими та такими, що складені згідно вимог чинного законодавства, а порушення, на підставі яких їх винесено були дійсно допущені позивачем.
Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (ч.3 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України).
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що уповноваженими особами відповідача за направленням від 14.04.2021 №394, у період з 26.04.2021 по 12.05.2021 було здійснено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю на ПАТ "Сумихімпром", результати якої зафіксовані в акті від 12.05.2021 №СМ1442/1206 (5-60).
При цьому, під час проведення планового заходу державного нагляду (контролю) уповноваженими особами відповідача, встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк розривається працівником за наявності письмового попередження власника або уповноваженого ним органу менше ніж за два тижні. Так згідно наказу №22 від 04.02.2020 апаратник фільтрації ОСОБА_1 звільнений за власним бажанням 04.02.2020 на підставі заяви від 03.02.2020. Згідно наказу №200 від 03.08.2020 контролер на КПП ОСОБА_2 звільнений за власним бажанням 03.08.2020 на підставі заяви від 29.07.2020. Згідно наказу №311 від 30.12.2020 контролер на КПИ ОСОБА_3 звільнена за власним бажанням 30.12.2020 на підставі заяви від 29.12.2020. Згідно наказу №64 від 31.03.2021 електромонтер ОСОБА_4 звільнений за власним бажанням 31.03.2021 на підставі заяви від 29.03.2021. Згідно наказу №72 від 06.04.2021 слюсар з КВП та ОСОБА_5 звільнений за власним бажанням 06.04.2021 на підставі заяви від 05.04.2021. Згідно наказу №90 від 21.04.2021 котельник ОСОБА_6 звільнений за власним бажанням 21.04.2021 на підставі заяви від 16.04.2021. Аналогічні порушення допускались й відносно інших працівників. У зв`язку з чим ПАТ "Сумихімпром" порушено ч.1 ст.38 КЗпП (а.с.55).
На підставі вказаного акту проведення планового заходу державного нагляду (контролю) відповідачем було складено припис про усунення порушень законодавства про працю від 12.05.2021 за №СМ 1445/204/307 (а.с.61-63), яким зобов`язано позивача усунути порушення ч.1 ст.38 КЗпП України до 12.06.2021.
Позивач, не погоджуючись з вказаним приписом, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Статтею 36 КЗпП України визначено підстави припинення трудового договору, пунктом 4 якої передбачено, що підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39).
Відповідно до статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю І групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.
За змістом статті 38 КЗпП України сторони трудового договору вправі домовитися про будь-який строк звільнення після подання працівником заяви про це в межах двотижневого строку. За наявності домовленості працівника можна звільнити навіть у день подачі заяви про звільнення.
Таким чином, слід дійти висновку про те, що роботодавець, при звільненні за статтею 38 КЗпП України, вправі звільнити працівника з займаної посади на його прохання раніше двотижневого строку, без зазначення причин, але з зазначенням дати звільнення.
Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 04 листопада 2020 року у справі №753/1181/18.
Як вбачається із заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про звільнення, ОСОБА_1 у заяві від 03.02.2020 просив звільнити його за власним бажанням з 04.02.2020 відповідно до ст.38 КЗпП України та наказом позивача від 04.02.2020 ОСОБА_1 звільнено з 04.02.2020 (а.с.64-65); ОСОБА_2 у заяві від 29.07.2020 просив звільнити його за власним бажанням з 03.08.2020 та наказом позивача від 03.08.2020 ОСОБА_2 звільнено з 03.08.2020 (а.с.66-67); ОСОБА_7 у заяві від 29.12.2020 просила звільнити її за власним бажанням з 30.12.2020 та наказом позивача від 30.12.2020 ОСОБА_8 звільнено з 30.12.2020 (а.с.68-69); ОСОБА_4 у заяві від 29.03.2021 просив звільнити його за власним бажанням з 31.03.2021 та наказом позивача від 31.03.2021 ОСОБА_4 звільнено з 31.03.2021 (а.с.70-71); ОСОБА_5 у заяві від 05.04.2021 просив звільнити його за власним бажанням з 06.04.2021 та наказом позивача від 06.04.2021 ОСОБА_5 звільнено з 06.04.2021 (а.с.72-73); ОСОБА_6 у заяві від 16.04.2021 просив звільнити його за власним бажанням з 21.04.2021 та наказом позивача від 21.04.2021 ОСОБА_6 звільнено з 21.04.2021 (а.с.74-75).
Таким чином, висновки відповідача про порушення позивачем ч.1 ст.38 КЗпП України є необґрунтованими, а відтак, оскаржуваний припис не може вважатись таким, що прийнятий на підставі та у межах повноважень, визначених законами України, обґрунтовано та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Крім того, судом враховано, що в оскаржуваному приписі не повністю викладені всі обставини, на які відповідач вказує як на підставу прийняття оскаржуваного припису, а обмежується лише вказівкою, що аналогічні порушення допускаються й відносно інших працівників підприємства, при цьому, зобов`язуючи забезпечити дотримання норм законодавства про працю, відповідачем не визначено стосовно яких саме працівників необхідно усунути вказане порушення, та в який спосіб, з огляду на те, що дані працівники станом на момент проведення перевірки вже були звільнені, що фактично робить неможливим виконання такого припису у строк зазначений у ньому.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Враховуючи наведене, суд вважає, що оскаржуваний припис 12.05.2021 №СМ 1445/204/307 не відповідає критеріям правомірності, встановленим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, порушує права та законні інтереси позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань в рахунок повернення суму судового збору в розмірі 2270,00грн., сплачених позивачем за подання позовної заяви згідно платіжного доручення від 19.05.2021 (а.с.4).
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Сумській області від 12.05.2021 №СМ 1445/204/307.
Стягнути з Управління Держпраці у Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" в рахунок повернення сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00коп.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 17.12.2021.

Суддя І.Г. Шевченко