Справа № 536/1096/21
Суддя: Колотієвський О. О.
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/1096/21
Провадження № 2-а/536/28/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого - судді - Колотієвського О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Пасєчнікової В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до Департаменту патрульної поліції, , адреса: 03048, України, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок, 3 - про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 4336529 від 11.06.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4336529 від 11.06.2021 року, яка винесена інспектором лейтенантом поліції 1 батальйону 4 роти УПП в Полтавській області Ткаченко Віктором Анатолійовичем, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

В мотивувальній частині постанови зазначено, що водій, керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 79 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху транспортного засобу TruCam LТ1 20/20 ТС000702, чим порушив п. 12.4 ПДР - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).

Позивач вказав, що вважає оскаржувану постанову незаконною, безпідставною з наступних підстав.

Так, 11.06.2021 року приблизно о 12 год.20 хв., керуючи транспортним засобом SKODA KODIAQ д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Європейська в м. Полтава, ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими, який повідомив йому, що він перевищив дозволену швидкість руху.

Інспектор лейтенантом поліції 1 батальйону 4 роти УПП в Полтавській області Ткаченко В.А. повідомив, що позивачем допущено перевищення дозволеної швидкості руху в населеному пункті, чим порушено п.12.4 Правил дорожнього руху України та скоєно адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

За словами інспектора, про даний факт свідчить покази приладу TruCam LTI 20/20 № ТС000702.

Позивач надав пояснення інспектору, що жодним чином не порушував Правила дорожнього руху, під час керування транспортним засобом їхав зі швидкістю, була меншою за передбачені 50 км/год.

Крім того, інспектором поліції Ткаченко В.А. не було дотримано вимог передбачених статтею 40 Закону України «Про національну поліцію». При проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), а інспектор поліції Ткаченко В.А. тримав лазерний вимірювач швидкості руху транспортного засобу TruCam L11 20/20 ТС000702 в руках. Через неналежне закріплення прилад TruCam може зазнавати певної вібрації. Така вібрація приладу TruCam, може дати більшу похибку, ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

Зазначив, що йому не було надано можливості ознайомитися з самими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, що є суттєвим порушенням норми ст. 268 КУпАП, а сам «розгляд справи» тривав цілих 5 хвилин без роз`яснення законних прав, в тому числі права на захист та залучення адвоката, що свідчить про допущено грубе порушення ст.ст. 280, 251 КУпАП.

На підставі вищевикладеного просив суд ухвалити рішення, яким: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4336529 від 11.06.2021 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

25.06.2021 року по справі було прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у загальному позовному провадженні.

02.09.2021 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, за підписом представника Департаменту патрульної поліції Любич А.В., де відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог.

У відзиві зазначено про правомірність притягнення до адміністративної відповідальності та правової підстави застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LТ1 20/20.

Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/2191 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam до застосування. До постанови у справі про адміністративне правопорушення додається фото та відео із приладу TruCam, на якому зафіксовано автомобіль та швидкість якою він рухається, також додається відеозапис із нагрудної камери.

Відповідач зауважує, що лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. В незалежності від способу розташування приладу (з рук чи з триноги) вимірювання швидкості транспортних засобів, здійснюється автоматично, що не суперечить приписами ст.40 Закону України «Про Національну поліцію».

На підставі вищевикладеного просив суд прийняти рішення у справі, яким повністю відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві зазначив про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши позов та докази, яким він обґрунтовується, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративні правопорушення серія ЕАН №4336529 від 11.06.2021 року, що винесена інспектором лейтенантом поліції 1 батальйону 4 роти УПП в Полтавській області Ткаченко Віктором Анатолійовичем, було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

В мотивувальній частині постанови зазначено, що водій, керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 79 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху транспортного засобу TruCam LТ1 20/20 ТС000702, чим порушив п. 12.4 ПДР - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км./год.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 74, 75 КАС України визначено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" (в редакції Закону України № 1231-ІХ від 16.02.2021 року), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Наведене свідчить про те, що приписи ст. 251 КУпАП надають право працівникам поліції використовувати інформацію отриману за допомогою лазерного вимірювача та інформацію відеозапису в якості доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

В той же час, приписами ч. 1 ст. ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" (в редакції Закону України № 1231-ІХ від 16.02.2021 року) визначено спосіб використання та встановлення (монтування) спеціальних приладів.

Даною нормою закону закріплений порядок застосування, зокрема, технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки та засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Зокрема, технічний засіб з виявлення та/або фіксації правопорушень має бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель. Іншого способу використання даного засобу вказаною нормою не передбачено.

В контексті наведеної статті закону, слід розуміти так, що технічний засіб має бути або ж вмонтований, або ж розміщений стаціонарно (статично), що виключало б можливість його руху під час вимірювання швидкості. При цьому, обидва слова «монтований» та/або «розміщений» стосуються виключно технічного засобу, а не розміщення поліцейського з технічним засобом по зовнішньому периметру доріг і будівель.

З оскаржуваної постанови вбачається, що порушення зафіксоване лазерним вимірювачем TruCam LT1 20/20 (серійний номер TC 000702), на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, швидкість з якою він рухався, максимальну допустиму швидкість, місце вчинення правопорушення - м. Полтава.

Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/21191, видане ДП "Укрметртестстандарт" чинне до 20.01.2022 року. Тобто лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 ТС000702 був придатним для застосування.

Правомірність використання вимірювача TruCam підтверджується експертним висновком, що виданий Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27.09.2018 № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Термін дії експертного висновку - до 27.09.2021 року.

Відповідачем до суду надано фотознімок з приладу TruCam LTI 20/20, відеозапис на якому міститься процедура розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також відео-фрагмент з приладу TruCam LTI 20/20, на якому фіксується швидкість автомобіля.

В той же час, з дослідженого відео-фрагменту з приладу TruCam та відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, судом встановлено, що даний прилад не був зафіксований під час вимірювання швидкості руху транспортного засобу позивача.

Зображення на відеозапису з відео-фрагменту з приладу TruCam коливається, що свідчить про те, що в момент фіксації прилад, яким ця фіксація здійснювалась, не був вмонтований, або ж розміщений стаціонарно (статично), що виключало б можливість його руху під час вимірювання швидкості.

Як зазначав позивач, та не спростовано відповідачем, вказаний прилад під час вимірювання швидкості руху транспортного засобу позивача знаходився у руці працівника патрульної поліції.

На переконання суду, такий спосіб застосування приладу TruCam, неможливо визнати таким, що відповідає положенням статті 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Інших доказів на підтвердження порушення позивачем п.п.12.4 ПДР України відповідачем не надано.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, з закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно квитанції про сплату від 22.06.2021 року позивачем по справі сплачено судовий збір в сумі 454,00 грн.

Враховуючи наведене, та задоволення позову в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з Департаменту патрульної поліції ідентифікаційний код юридичної особи: 40108646 на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 454,00 грн.

Керуючись ст.122 КУпАП, ст. ст. 9, 72-77, 134, 160, 161, 241-246, 250, 251, 255, 293-295 КАС України, «Правилами дорожнього руху України», -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, , адреса: 03048, України, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок, 3 - про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 4336529 від 11.06.2021 року - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАН №4336529 від 11.06. 2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за постановою серії ЕАН №4336529 від 11.06.2021 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40108646 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський