Справа № 750/9239/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року

м. Київ

справа №750/9239/17

адміністративне провадження № К/9901/62059/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Виконавчого комітету Чернігівської міської ради на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року (колегія суддів у складі: Василенка Я.М., Кузьменка В.В., Шурка О.І.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Телекомунікаційна компанія «Комфорт» до виконавчого комітету Чернігівської міської ради, треті особи - Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Голд Фьюче» про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Телекомунікаційна компанія «Комфорт» звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- скасувати рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 24.03.2017 № 134 «Про тимчасове розміщення зовнішньої реклами»;

- скасувати рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 11.05.2017 № 209 «Про тимчасове розміщення зовнішньої реклами» в частині надання дозволів на тимчасове розміщення зовнішньої реклами строком на один рік товариству з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Голд Фьюче» на наземні рекламні конструкції типу «сіті-лайт» за адресами: проспект Миру, 50; проспект Миру, 44 (зупинка громадського транспорту); проспект Миру, 44 Г (лівий); проспект Миру, 49 (магазин « Космо »); проспект Миру, 49; проспект Миру, 55; проспект Миру, 54;

- зобов`язати виконавчий комітет Чернігівської міської ради розглянути питання про надання товариству з обмеженою відповідальністю «Телекомунікаційна компанія «Комфорт» дозволів на розміщення зовнішньої реклами за адресами: проспект Миру, 49, на території зеленої зони уздовж проспекту Миру; проспект Миру, 49, напроти зупинки громадського транспорту, на території зеленої зони уздовж просп. Миру; проспект Миру, 55, на території зеленої зони уздовж просп. Миру; проспект Миру, 54, на території зеленої зони уздовж просп. Миру; проспект Миру, 52, на території зеленої зони уздовж просп. Миру; проспект Миру, 50, на території зеленої зони уздовж просп. Миру; проспект Миру, 44, напроти зупинки громадського транспорту, на території зеленої зони уздовж просп. Миру; проспект Миру, 44, за 55 м. до світлофора, на території зеленої зони уздовж просп. Миру.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що при прийнятті рішень відповідач незаконно обмежив і порушив права та законні інтереси позивача.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2018 року скасовано та ухвалено нове про задоволення позову.

Не погодившись з указаним судовим рішенням, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційну скаргу, зокрема, обґрунтовано тим, що позивач здійснив погодження для отримання відповідних дозволів на розміщення реклами ще у вересні 2015 року, проте у подальшому проводилась реконструкція парку по проспекту Миру в м. Чернігові, що унеможливило розміщення такої реклами саме ТОВ «Комфорт».

Відзиви на адресу суду від позивача та третьої особи на адресу суду не надходили.

Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.

У зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом апеляційної інстанції установлено, що 17.09.2015 відповідно до вимог Типових правил та Порядку розміщення зовнішньої реклами на території міста Чернігова Товариством з обмеженою відповідальністю «Телекомунікаційна компанія «Комфорт» до робочого органу, на який покладено функції з регулювання діяльності з розміщення реклами в м. Чернігові, були подані заяви за номерами: № 1374, № 1384, № 1424, № 1434, № 1444, № 1454, № 1494, № 1484 про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами за наступними адресами:

1. просп. Миру, 49, на території зеленої зони уздовж просп. Миру;

2. просп. Миру, 49, напроти зупинки громадського транспорту, на території зеленої зони уздовж просп. Миру;

3. просп. Миру, 55, на території зеленої зони уздовж просп. Миру;

4. просп. Миру, 54, на території зеленої зони уздовж просп. Миру;

5. просп. Миру, 52, на території зеленої зони уздовж просп. Миру;

6. просп. Миру, 50, на території зеленої зони уздовж просп. Миру;

7. просп. Миру, 44, напроти зупинки громадського транспорту, на території зеленої зони уздовж просп. Миру;

8. просп. Миру, 44, за 55 м до світлофора, на території зеленої зони уздовж просп. Миру.

Розглянувши дані заяви, відповідно до вимог п. 3.5 Порядку та п. 10 Типових правил Робочим органом було надано пріоритет на зазначені місця за № 1274 від 01.10.2015.

Після отримання від Робочого органу примірників дозволів на зазначені місця Товариством з обмеженою відповідальністю «Телекомунікаційна компанія «Комфорт» у вересні 2015 року здійснено оформлення зазначених вище дозволів та отримано погодження від: КП "Зеленбуд", ЧМР, спеціально уповноваженого органу з містобудування та архітектури, Державтоінспекції, департаменту культури і туризму, національностей та релігій , про що містяться відповідні відмітки (а.с. 27-58).

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 24.03.2017 № 134 «Про тимчасове розміщення зовнішньої реклами» відмовлено у наданні дозволів на тимчасове розміщення зовнішньої реклами товариству з обмеженою відповідальністю «Телекомунікаційна компанія «Комфорт» на рекламні конструкції типу «сіті-лайт», розміром 1,2 м х 1,8 м, усього 8 одиниць, за адресами:

1. просп. Миру, 49, на території зеленої зони уздовж просп. Миру;

2. просп. Миру, 49, напроти зупинки громадського транспорту, на території зеленої зони уздовж просп. Миру;

3. просп. Миру, 55, на території зеленої зони уздовж просп. Миру;

4. просп. Миру, 54, на території зеленої зони уздовж просп. Миру;

5. просп. Миру, 52, на території зеленої зони уздовж просп. Миру;

6. просп. Миру, 50, на території зеленої зони уздовж просп. Миру;

7. просп. Миру, 44, напроти зупинки громадського транспорту, на території зеленої зони уздовж просп. Миру;

8. просп. Миру, 44, за 55 м до світлофора, на території зеленої зони уздовж просп. Миру.

Разом з цим, 11.05.2017 виконавчим комітетом Чернігівської міської ради було прийняте рішення № 209 «Про тимчасове розміщення зовнішньої реклами», відповідно до ч. 4.1.2. п. 4 якого було вирішено дозволити тимчасове розміщення зовнішньої реклами строком на один рік товариству з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Голд Фьюче» на наземні рекламні конструкції типу «сіті-лайт», усього 12 одиниць, розміром 1,2 м х 1,8 м, за адресами:

1. просп. Миру, 50;

2. просп. Миру, 48/2;

3. просп. Миру, 44 (зупинка громадського транспорту);

4. просп. Миру, 44 Г (лівий);

5. просп. Миру, 44 Г (правий);

6. просп. Миру, 49 (магазин «Космо»);

7. просп. Миру, 49;

8. просп. Миру, 49 А;

9. просп. Миру, 53;

10. просп. Миру, 55;

11. просп. Миру, 54 ;

12. вул. Софії Русової, 7.

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями відповідача позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач прийняв оскаржувані рішення у межах своїх повноважень, з метою упорядкування розміщення рекламних засобів шляхом збільшення відстані між рекламними конструкціями на нових місцях та зменшення візуального перевантаження рекламними засобами центральної частини міста, в тому числі відмовивши і третій особі у продовженні дозволів на тимчасове розміщення реклами (11 одиниць) на бульварі вздовж проспекту Миру, а тому підстав для задоволення позовних вимог немає.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду виходила з того, що відповідачем порушено вимоги законодавства, що полягає у безпідставній відмові позивачу у отриманні відповідного права, а також безпідставно надано перевагу у розміщенні рекламних засобів третій особі.

Верховний Суд, враховуючи доводи та вимоги касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами закріплено Законом України «Про рекламу» від 03.07.1996 за №270/96-ВР (далі - Закон №270/96-ВР).

Положеннями статті 1 указаного Закону передбачено, що реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності, порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів визначені Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 № 2806-IV (далі - Закон № 2806-IV)

Згідно з ч. 5 ст. 4-1 Закону № 2806-IV підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб`єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб`єктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

З метою регулювання відносин, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначення порядку надання дозволів на розміщення такої реклами постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2003 № 2067 затверджено Типові правила розміщення зовнішньої реклами (надалі - Типові правила).

Відповідно до п. 3 Типових правил зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Так, 20.10.2008 рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 279 був затверджений Порядок розміщення зовнішньої реклами на території міста Чернігова (надалі Порядок)

Відповідно до пункту 3.1 Порядку для одержання дозволу заявник подає робочому органу заяву за типовою формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, до якої додаються: фотомакет місця розташування рекламного засобу з розміщеним рекламним засобом (розміром не менш як 6 х 9 сантиметрів); ескіз плану місцевості із прив`язкою рекламного засобу до найближчої будівлі, споруди; ескіз рекламного засобу з конструктивним рішенням; копія свідоцтва про державну реєстрацію заявника як юридичної особи або фізичної особи - підприємця; витяг із Статуту, довідку ЄДРПОУ про види діяльності юридичної особи, для фізичної особи-підприємця свідоцтво про сплату єдиного податку; ескізи та інша технічна документація підписуються та скріплюються печаткою її розробника чи заявника.

Робочий орган протягом п`ятнадцяти робочих днів з дати реєстрації заяви перевіряє можливе місце розташування рекламного засобу, із адресою, зазначеною у заяві, на предмет наявності на місце з такою адресою раніше зареєстрованої заяви, пріоритету іншого заявника або надання зареєстрованого в установленому порядку дозволу, та відповідність заявленого місця і типу рекламного засобу вимогам пункту 10, розділу 5.12. Правил забудови та цим Порядком. Після перевірки керівник робочого органу приймає рішення про встановлення пріоритету на заявлене місце або про відмову у встановленні пріоритету. При наявності інформації про самовільне встановлення заявником рекламних засобів робочий орган відмовляє у встановленні пріоритету на заявлені місця до усунення порушень.

У разі прийняття керівником робочого органу рішення про встановлення пріоритету заявника на місце розташування рекламного засобу, робочий орган видає заявнику для оформлення (розміщення фотографій, фотомакетів, схем, ескізів, заповнення інформації про заявника та рекламний засіб) два примірники дозволу згідно з додатком 3 до цього Порядку, визначає заінтересовані органи (особи), з якими необхідно їх погодити, повідомляє заявника про необхідність укладання договору на тимчасове користування місцем розташування рекламного засобу, яке перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Чернігова. Отримання двох примірників дозволу та їх оформлення і погодження в установлений строк пріоритету покладається на заявника (п.п. 3.5. -3.6 Порядку).

Судом апеляційної інстанції установлено, що 17.09.2015 TOB «ТК «Комфорт» до робочого органу на якого покладено функції з регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами в м. Чернігові були подані заяви за номерами: № 137Ч, № 138Ч, № 142Ч, № 143Ч, № 144Ч, № 145Ч, 148Ч, № 149Ч про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами за адресами що зазначались вище.

Розглянувши вказані заяви, Робочим органом було надано пріоритет на зазначені місця за № 1274 від 01.10.2015 та після отримання від Робочого органу примірників дозволів на зазначені місця TOB «ТК «Комфорт» було здійснено оформлення вищезазначених дозволів та отримано погодження від усіх необхідних органів, про що містяться відповідні відмітки.

Відповідно до ч. 5.1., ч. 5.2., ч. 5.6. п. 5 Порядку, робочий орган протягом не більш як п`ятнадцяти робочих днів з дати одержання належним чином оформлених двох примірників дозволу готує і подає виконавчому комітету Чернігівської міської ради пропозиції та проект відповідного рішення.

Виконавчий комітет Чернігівської міської ради після отримання пропозицій робочого органу на першому черговому засіданні приймає рішення про надання дозволу або про відмову у його наданні.

Рішення про відмову у наданні дозволу надсилається робочим органом протягом десяти робочих днів з дати його прийняття.

Відповідно до п. 5.8. Порядку визначено, що у наданні (продовженні терміну дії) дозволу розповсюджувачу зовнішньої реклами може бути відмовлено у разі коли: оформлення поданих документів не відповідає встановленим вимогам; у поданих документах виявлені завідомо неправдиві відомості; робочим органом чи іншими фізичними, або юридичними особами надана аргументована інформація про порушення заявником законодавства про зовнішню рекламу.

Також п. 3 Типових правил закріплено, що видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Частина 5 статті 4-1 Закону № 2806-IV передбачено, що підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб`єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб`єктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

Водночас, колегія суддів апеляційного суду вірно вказала, що приймаючи рішення № 134 від 24.03.2017 «Про тимчасове розміщення зовнішньої реклами» виконавчий комітет Чернігівської міської ради відмовив у наданні дозволів не вказавши на жодну з причин такої відмови.

Крім того, як було встановлено судом першої інстанції, розпорядженням міського голови від 17.06.2016 № 201-р була створена робоча група з питань розміщення зовнішньої реклами у місті Чернігові 20.03.2017 на засіданні робочої групи було вирішено надати пропозиції виконавчому комітету Чернігівської міської ради щодо відмови ТОВ «ТК «Комфорт» в наданні дозволів на розміщення зовнішньої реклами на конструкції типу «сіті-лайт» в кількості 8 штук.

При цьому, в даній пропозиції Робочої групи також не було вказано жодної підстави відмови в наданні дозволів ТОВ «ТК «Комфорт», які визначені Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами та Порядком розміщення зовнішньої реклами на території міста Чернігова.

З огляду на викладене колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про необхідність скасування рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 24.03.2017 № 134 «Про тимчасове розміщення зовнішньої реклами» та зобов`язати відповідача розглянути питання про надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Телекомунікаційна компанія «Комфорт» дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Також судом апеляційної інстанції установлено, що протягом двох місяців після відмови TOB «ТК «Комфорт» у наданні дозволів на розміщення зовнішньої реклами, а саме 11.05.2017 виконавчим комітетом Чернігівської міської ради було прийняте рішення № 209 «Про тимчасове розміщення зовнішньої реклами», відповідно до ч. 4.1.2. п. 4 якого було вирішено дозволити тимчасове розміщення зовнішньої реклами строком на один рік товариству з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Голд Фьюче» на наземні рекламні конструкції типу «сіті-лайт», усього 12 одиниць, розміром 1,2 м х 1,8 м, за адресами:

- просп. Миру, 50;

- просп. Миру, 48/2;

- просп. Миру, 44 (зупинка громадського транспорту);

- просп. Миру, 44 Г (лівий);

- просп. Миру, 44 Г (правий);

- просп. Миру, 49 (магазин «Космо»);

- просп. Миру, 49;

- просп. Миру, 49 А;

- просп. Миру, 53;

- просп. Миру, 55;

- просп. Миру, 54;

- вул. Софії Русової, 7;

З даного переліку 7 місць, а саме: просп. Миру, 50; просп. Миру, 44 (зупинка громадського транспорту); просп. Миру, 44 Г (лівий); просп. Миру, 49 (магазин «Космо»); просп. Миру, 49; просп. Миру, 55; просп. Миру, 54 відповідають місцям, на які TOB «ТК «Комфорт» було відмовлено у наданні дозволів на розміщення реклами згідно з рішенням № 134 від 24.03.2017.

Водночас, положеннями статті 3 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначені основні принципи державної політики з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності, зокрема:

- розвиток конкуренції;

- прозорість процедури видачі документів дозвільного характеру;

- додержання рівності прав суб`єктів господарювання під час видачі документів дозвільного характеру;

- установлення єдиних вимог до порядку видачі документів дозвільного характеру.

Аналізуючи дії відповідача в цілому, зважаючи на наявність протиправної відмови позивачу у отриманні відповідних дозвільних документів, Верховний Суд погоджується з висновком колегії суддів апеляційної інстанції, що приймаючи рішення № 209 від 11.05.2017 виконавчий комітет Чернігівської міської ради свідомо здійснив надання переваги одному суб`єкту господарювання перед іншим, що є безпосереднім порушенням принципів, зазначених вище, а тому таке рішення підлягає скасуванню.

Стосовно посилань в касаційній скарзі на втручання судів в дискреційні повноваження відповідача колегія суддів звертає увагу на наступне.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у справі №805/4508/16-а Верховний Суд зазначав, що стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами суб`єктів владних повноважень Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus) заява № 32181/04); пункт 44 рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus) заява № 32181/04; пункти 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria) заява № 38780/02).

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 квітня 2008 року «Вассерман проти Росії» вказав, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

З огляду на викладене, доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, наданих судам попередніх інстанцій.

Не дають підстав для скасування рішень судів попередніх інстанцій також інші, зазначені у касаційній скарзі, аргументи відповідача, позаяк вони не применшують і не змінюють основних правових висновків та мотивів судів.

Суд також звертає увагу на те, що здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 липня 2006 р. у справі "Проніна проти України" зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довод. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення (CASE OF Svetlana Vladimirovna PRONINA against Ukraine (Application no. 63566/00)).

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Виконавчого комітету Чернігівської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий А. Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук