Справа № 607/16642/21
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2021 Справа №607/16642/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Безручко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Департементу патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції у якому просить поновити пропущений ним строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення від 28.02.2021 року серії ЕАН №3847365 та скасувати дану постанову, а справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити.

Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що спірну постанову вважає протиправною та такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки жодного правопорушення він не вчиняв і докази зворотного - відсутні. Зазначає, що із мобільного додатку «Дія» йому стало відомо про те, що Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в сумі 255 грн. 08 вересня 2021 року ОСОБА_1 ознайомився із змістом постанови серії ЕАН №3847365 від 28.02.2021 року, копію якої ним отримано на запит адвоката СвірськогоТ.В. Зазначає, що у інспектора поліції не було жодних фактичних даних, на підставі яких можливо було встановити наявність в його діях адміністративного правопорушення, а викладені в оскаржуваній постанові обставини (порушення) взагалі не відповідають дійсності. Вказує на те, що 28 лютого 2021 р. він не керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ», д.н.з. НОМЕР_1 , який зазначений в оскаржуваній постанові, цього дня він не перебував на території Закарпатської області, а перебував у місті Тернополі, що підтверджується відповідною роздруківкою із веб - сервісу компанії «GOOGLE» по його акаунту. Транспортний засіб з державним номером НОМЕР_1 йому не належить та не належав, він ніколи ним не керував. Також зазначає, що підпис у пункті 9 оскаржуваної постанови йому не належить. Вказує на те, що оскаржувана постанова сфальсифікована працівниками поліції, на що також зазначає, що відповідно до інформації Регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Тернопільській області від 16.09.2021 р., з державним номерним знаком НОМЕР_1 зареєстровано транспортний засіб «HYUNDAI TUCSON», а не «MERCEDES-BENZ». Отже вважає, що інспектором поліції постановусерії ЕАН №3847365 від 28.02.2021 року винесено всупереч вимогам законодавства, без розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому її слід скасувати.

Відзиву на позов відповідач не подав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції письмових пояснень щодо позову не подавав.

Судом, на підставі ч.2 ст. 49 КАС України, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат Свірський Т.В. в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача в суд надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити.

Відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому частиною 1 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, що підтверджується наявним у матеріалах справи звітом про таке відправлення. Однак явку свого представника відповідач у судове засідання не забезпечив, що, відповідно до частини 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи. Про причини такого неподання та неявки у судове засідання не повідомив, а тому відсутні підстави вважати їх поважними. Саме тому розгляд справи слід провести за відсутності відповідача за наявними матеріалами на підставі частини 6 ст. 162 КАС України.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3847365 від 28 лютого 2021 року, винесеної інспектором поліції УПП в Закарпатській області Товт В.М., гр.. ОСОБА_1 , 28.02.2021 р. о 14 год. 58 хв., керував автомобілем «MERCEDES-BENZ», д.н.з. НОМЕР_1 , із швидкістю 97 км/год в зоні дії знаку 3.29, чим перевищив обмеження швидкості на 27 км/год та порушив вимоги п. 12.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

У вказаній постанові відсутні дані про те, що додається до неї, як доказ вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Суд, не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, вважає що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинно компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП,до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма - частина 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права про своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Цієї вимоги закону відповідач не виконав та не надав жодного доказу на підтвердження правомірності винесення спірної постанови.

Не міститься таких доказів і у матеріалах справи, а тому суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також суд зауважує, що як вбачається із інформації викладеній у листі Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (Філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області) №31/19-С-92аз від 16 вересня 2021 року, за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстровано транспортний засіб ПР УВН 810080 ЛІДЕР, 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , дата реєстрації 07.07.2009; спірний транспортний засіб «MERCEDES-BENZ» з державним номерним знаком НОМЕР_1 про який зазначено у даній постанові про адміністративне правопорушення за позивачем не числиться. В єдиному державному реєстрі МВС транспортний засіб «MERCEDES-BENZ» з державним номерним знаком НОМЕР_1 не значиться. З державним номерним знаком НОМЕР_1 зареєстровано транспортний засіб «HYUNDAI TUCSON».

За даних обставин, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вимог частини 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд вважає, що ефективним та достатнім способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача у даній справі є скасування спірної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 КУпАП та адміністративну справу провадженням закрити.

Крім того, суд вважає, що слід поновити пропущений позивачем строк для оскарження спірної постанови, оскільки він отримав її копію поштою 08.09.2021 року, про що свідчить відбиток штампу Укрпошти із зазначенням на ньому дати отримання листа.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3847365 від 28 лютого 2021 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. - скасувати та адміністративну справу провадженням закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан