Справа № 420/18364/21
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення №457-VІІІ від 19.08.2021 р. та зобов`язання надати дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території с. Введенка Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту), вирішив адміністративний позов задовольнити частково.

І. Суть спору:

Позивачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернулися до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в якій просив суд:

(1). Визнати протиправним і скасувати рішення Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 457-VIII від 19 серпня 2021 року «Про відмову у наданні громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок комунальної власності зі зміною цільового призначення із земель запасу на для ведення особистого селянського господарства на території с. Введенка Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту).

(2). Зобов`язати Саратську селищну раду Білгород-Дністровського району Одеської області надати дозвіл ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території с. Введенка Саратської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту).

(3). Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, , на користь позивачів судові витрати зі сплати судового збору, а також витрати на правову допомогу.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду було ухвалено рішення від 19 жовтня 2020 року у справі № 420/7640/20 позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Введенської сільської ради Саратського району Одеської області про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Рішенням суду було визнано протиправним та скасовано рішення Введенськоп сільської ради Саратського району Одеської області № 236-VII вiд 11.02.2020 р. «Про розгляд заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ для обслуговування будівель та споруд фермерського комплексу на території Введенської сільської ради Саратського району Одеської області за межами населеного пункту» та рішення Введенської сільської ради Саратського району Одеської області № 237-VII вiд 11.02.2020 р. «Про розгляд заяв громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ на території Введенської сільської ради Саратського району Одеської області за межами населеного пункту». Також судом було зобов`язано Введенську сільську ду Саратського району Одеської області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 27 січня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Введенської сільської ради Саратського району Одеської області за межами населених пунктів та прийняти рішення, передбачене частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, з урахуванням про оцінки, наданої судом у рішенні.

Введенську сільську раду Саратського району Одеської області, - було припинено 16.04.2021 р. Вiдповiдно до розпорядження КМУ від 12.06.2020 р. № 720-р «Про визначення адміністративних центрів тa затвердження територій територіальних громад Одеської області» були визначені адміністративні центри та затверджені території територіальних громад Одеської області згідно з додатком. Відповідно до додатку до зазначеного розпорядження до Саратської територіальної громади з центром у смт. Сарата увійшли території Саратської, Мирнопільської, Введенської, Новоселівської, Світлодолинської, Михайлівської, Долинської, Зорянськоп територіальних громад.

Таким чином, Саратська селищна рада VIII скликання є правонаступником Введенської сільської ради Саратського району Одеської області.

До Саратської селищної ради Одеської області звернулись позивачі 01.02.2021 р. із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рішенням суду у справі № 420/7640/20.

Проте рішенням Саратської селищної ради Одеської області №457-VІІІ від 19.08.2021р. відмовлено позивачам зазначивши, що додані до клопотання заявників графічні матеріали не дають можливості визначити відповідність місця розташування земельних ділянок.

Позивачі вважає зазначену відмову безпідставною, оскільки з наданих до заяви графічних матеріалів можна чітко встановити відповідність місця розташування бажаних земельних ділянок. Підтвердженням факту того, що з графічних матеріалів, доданих до заяв позивачів до селищної ради, чітко вбачається бажане місце розташування земельних ділянок, є присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам.

(б) Позиція Відповідача

12.11.2021 р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідачем зазначено, що Саратська селищна рада не погоджується з твердженнями позивачів щодо неналежного обґрунтування рішення Саратської селищної рада від 19.08.2021 № 457-VIII та звертає увагу на те, що оскаржуване Позивачами рішення Саратської селищної ради містить фактичну підставу, що стала причиною у наданні ним дозволів на розробку проекту землеустрою y щеня у власність земельних ділянок, а саме «доданi до клопотання заявників графічні матеріали не дають можливості визначити відповідність місця розташування земельних ділянок».

Крім того відповідач зазначає, що необґрунтованим є твердження Позивачів про те, що відповідачем, тобто Саратською селищною радою при прийнятті оскаржуваного рішення не було враховано правову оцінку, надану судом при розгляді позову, оскільки у такому разі Одеський окружний адміністративний суд не прийняв би звіт Саратської селищної ради про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 по справі № 420/7640/20.

(в) Позиція Позивача

19.11.2021 р. до суду від позивачів надійшла відповідь на відзив, в якому вони просив позовні вимоги задовольнити, з обставин викладених у позові.

(г) Позиція Відповідача

29.11.2021 р. до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому він просив у задоволенні позовну відмовити, з обставин викладених у відзиві.

ІІІ Процедура та рух справи

18.10.2021 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що 27 січня 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Введенської сільської ради Capaтcького району Одеської області з заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га. до заяв, додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

26 лютого 2020 року вiдповiдачем були надані відповіді на заяви позивачів, до яких додані рішення Введенської сільської ради Саратського району Одеської області № 236-VII від 11.02.2020 р. (щодо позивача ОСОБА_1 ), та № 237 VII вiд 11.02.2020 р. (щодо позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ). Позивачам було відмовлено у наданні дозволу.

Рішенням Введенської сільської ради Саратського району Одеської області №236-VII від 11.02.2020 року відмолено громадянці ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ для обслуговування будівель та споруд фермерського комплексу на території Введенської сільської ради Саратського району Одеської області за межами населеного пункту. При цьому, у п.2 вказаного рішення міститься пропозиція щодо звернення до сільської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної вище земельної ділянки в оренду.

Рішенням Введенської сільської ради Саратського району Одеської області №237-VII від 11.02.2020 року вирішено: розглянути заяви громадян ОСОБА_2 па ОСОБА_3 повторно після проведення інвентаризації земельних ділянок з виготовленням технічної документації та державної реєстрації права комунальної власності на вказані у заявах земельні ділянки.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі № 420/7640/20 адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Введенської сільської ради Саратського району Одеської області - задовольнити.

Визнано протиправними та скасувати рішення Введенської сільської ради Саратського району Одеської області № 236-VІІ від 11.02.2020 року "Про розгляд заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ для обслуговування будівель та споруд фермерського комплексу на території Введенської сільської ради Саратського району Одеської області за межами населеного пункту" та рішення Введенської сільської ради Саратського району Одеської області № 237-VII від 11.02.2020 р. "Про розгляд заяв громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ на території Введенської сільської ради Саратського району Одеської області за межами населеного пункту".

Зобов`язано Введенську сільську раду Саратського району Одеської області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 27 січня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної| власності на території Введенської сільської ради Саратського району Одеської області за межами населених пунктів та прийняти рішення, передбачене частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Як зазначено позивачем, не заперечується відповідачем та підтверджено матеріалами справи, Введенську сільську раду Саратського району Одеської області, - було припинено 16.04.2021 р. Вiдповiдно до розпорядження КМУ від 12.06.2020 p. № 720-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області» були визначені адміністративні центри та затверджені території територіальних громад Одеської області згідно з додатком. Відповідно до додатку до зазначеного розпорядження до Саратської територіальної громади з центром у смт. Сарата увійшли території Саратської, Мирнопільської, Введенської, Новоселівської, Світлодолинської, Михайлівської, Долинської, Зорянськоп територіальних громад.

За повідомлення Саратської селищної ради, наданим у листі-відповіді № 1224-02-14 вiд 03.06.2021 р. на адвокатський запит адвоката Афанасьєва А.О. (копія запиту та відповіді додається, оригінали є у позивачів), 1 грудня 2020 року відбулась перша сесія Саратської селищної ради, у зв`язку з чим були закінчені повноваження у тому числі і Введенської сільської ради Саратського району Одеської області. Згідно рішення Саратської селищної ради Одеської області № 19-VIII від 16.12.2020 р. було прийнято рiшення про припинення Введенської сільської ради Саратського району Одеської області. Рішенням Саратськоп селищної ради Одеської області № 167-VIII вiд 24.03.2021 р. було затверджено передавальні акти щодо передачі майна та майнових прав сільських рад, що припиняються, зокрема і Введенської сільської ради Саратського району Одеської області (копії рішень додаються, оригінали є у справах Саратської селищної ради Одеської області). До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16 квітня 2021 року було внесено запис № 015000264 про припинення Введенської сільської ради Саратського району Одеської області як юридичної особи (копія виписки з реєстру додається, оригінал є у справах Саратської селищної ради Одеської області).

Таким чином, Саратська селищна рада VIII скликання є правонаступником Введенської сільської ради Саратського району Одеської області.

01.02.2021 р. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Саратської селищної ради Одеської області iз заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рішенням суду у справі №420/7640/20.

Позивачі скориставшись тим, що у встановлений законом строку вони не отримали відповідь на свої заяви, замовили проекти землеустрою на бажані земельні ділянки.

21.05.2021 позивачі звернулися до відповідача із заявами про погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, на що отримали відповіді про відмову через відсутність дозволу на розроблення проекту землеустрою. Після виготовлення проектів землеустрою, зазначеним земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери.

02.07.2021 позивачі звернулися до відповідача із заявами про затвердження проекту землеустрою.

20.07.2021 отримали листами відповіді про відмову через відсутність дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Рішенням Саратської селищної ради Одеської області №457-VІІІ від 19.08.2021р. «Про відмову у наданні громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 дозволiв на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок комунальної власності зі зміною цільового призначення із земель запасу на для ведення особистого селянського господарства на території с. Введенка Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту)» відмовлено позивачам зазначивши, що додані до клопотання заявників графічні матеріали не дають можливості визначити відповідність місця розташування земельних ділянок.

Позивачі вважають вказане рішення протиправним та за захистом своїх прав звернувся до суду.

IV. Джерела права та висновки суду

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 19, ч. 2, 3 ст. 22 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно із п. «б» ч. 1 ст. 81, п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з п. «а» ч.1ст.130 ЗК України: « Набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть громадяни України […]».

Частина 1 ст.116 ЗК України визначає: « Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону».

Частина 3 цієї статті встановлює, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться […] у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності встановлені статтями 118,122, 123 ЗК України.

Частина 6 ст.118 ЗК України передбачає: «Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею».

Відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Суд звертає увагу, що Земельним кодексом України визначена саме вмотивована відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Крім того, суд звертає увагу, що статтею 118 ЗК України закріплено право громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та жодним чином не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу після спливу місячного строку дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його надані (аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС від 23.01.2020 у справі №0840/2979/18).

З огляду на спірне рішення Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 457-VIII від 19 серпня 2021 року підставою відмови відповідач зазначає невідповідність мiсця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць. При цьому відповідач вказує на те, що доданi до клопотання заявників графічні матеріали не дають можливості визначити відповідність місця розташування земельних ділянок.

Впродовж розгляду справи суд встановив, що позивачі разом із заявою додали графічні матеріали. Крім того, додатково позивачі після виготовлення проекту землеустрою надавали викопіювання з кадастрової карти України та витяги з Державного земельного кадастру.

Досліджуючи подані до суду копії викопіювання з кадастрової карти та витяги з Державного земельного кадастру суд встановив, що вони чітко визначають відповідність місця розташування земельних ділянок та їх цільове призначення.

Закон України « Про державний земельний кадастр» №3613-VI від 07.07.2011 (далі Закон №3613-VI ) в ст.1 містить визначення: «Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами».

Частина 5 ст. 5 Закону №3613-VI встановлює: «Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом».

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону №3613-VI: «До Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки:

кадастровий номер;

місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності);

опис меж;

площа;

міри ліній по периметру;

координати поворотних точок меж;

дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі;

дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів;

відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка;

цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель);

склад угідь із зазначенням контурів, координат поворотних точок, геометричних параметрів, назв, адрес будівель, споруд та інженерних мереж, ідентифікаторів об`єктів будівництва та закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

відомості про обмеження у використанні земельних ділянок;

відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки;

нормативна грошова оцінка;

інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з аргументами позивачів, що додані ними до заяви графічні матеріали (викопіювання) із зазначеним бажаним місцем розташування земельної ділянки з Публічної кадастрової карти, інформація в якій створена належним суб`єктом, є належним документом із відображенням інформації, яка дає можливість ідентифікувати бажану земельну ділянку на місцевості та містить прив`язку земельної ділянки до відповідного населеного пункту, площу. Даний факт підтверджується додатково витягами із Державного земельного кадастру.

Таким чином, посилання відповідача на невідповідність місця розташування бажаних земельних ділянок у спірному рішенні від 19.08.2021 спростовуються матеріалами справи. Також відповідач не посилався ні у спірному рішенні, ні у своєму відзиві на інші невідповідності бажаних земельних ділянок вимогам ЗК України, відповідно в матеріалах відсутні докази щодо такої невідповідності.

Відтак - суд робить висновок, що позивачі надали належні графічні матеріали, на яких зазначене бажане місце розташування земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації.

За таких обставин, рішення Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 457-VIII від 19 серпня 2021 року «Про відмову у наданні громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок комунальної власності зі зміною цільового призначення із земель запасу на для ведення особистого селянського господарства на території с. Введенка Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту), прийнятий відповідачем не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та відповідно є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, суд зазначає, що умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні, регламентовано ч.3ст.123 ЗК України, яка передбачає лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або відмовити. Тобто за законом у відповідача не має вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження відповідача не є дискреційними.

Таким чином, суд робить висновок про задоволення позовної вимоги Зобов`язати Саратську селищну раду Білгород-Дністровського району Одеської області надати дозвіл ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території с. Введенка Саратської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту).

VI. Розподіл судових витрат

Згідно із п.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями ч.3-5 ст.143 КАС України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно із ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд зазначає, що позивачем до позовної заяви не надані договір про надання правової допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), акт виконаних робіт .

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позивачем не доведено понесених витрат на правничу допомогу адвоката, а тому він не здійснює їх розподіл.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В матеріалах справи містяться квитанції від 13.10.2021 №38212 та №38267 про сплату судового збору в загальній сумі 2724 грн (а.с.99,110-111).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 161,245, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним і скасувати рішення Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 457-VIII від 19 серпня 2021 року «Про відмову у наданні громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок комунальної власності зі зміною цільового призначення із земель запасу для ведення особистого селянського господарства на території с. Введенка Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту).

3.Зобов`язати Саратську селищну раду Білгород-Дністровського району Одеської області надати дозвіл ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території с. Введенка Саратської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту).

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області (68200, смт. Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області, вул. Чкалова, 15, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім),00 грн.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області (68200, смт. Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області, вул. Чкалова, 15, ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім),00 грн.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області (68200, смт. Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області, вул. Чкалова, 15, ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім),00 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач1: ОСОБА_1 : РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач2: ОСОБА_2 : РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Позивач3: ОСОБА_3 : РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Саратська селищна рада Білгород-Дністровського району Одеської області: адреса 68200, смт. Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області, вул. Чкалова, 15, .

Суддя О.Я. Бойко