Справа № 356/506/21
Суддя: Голік Г. К.
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 356/506/21
№ провадження 2-а/356/21/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.21 Березанський міський суд Київської області в складі

головуючого судді Голік Г.К.

за участі секретаря Бейгул Л.М.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Березань адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, з-я особа: поліцейський РПП Сектору поліцейської діяльності №1 (м.Березань) Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області старший сержант поліції Шумій Євгеній Олексійович про скасування постанови про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з вказаним вище позовом.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 20.10.2021року до Березанської міської лікарні в супроводі поліцейських Шумій Є.О. та Ейзенбрук А.О. був доставлений гр. ОСОБА_3 за підозрою у вживанні наркотичних речовин. Ним як лікарем було проведено тест , але ознак наркотичного сп`яніння не виявлено. Поліцейським, які були присутні під час проведення тесту, такий результат не сподобався, вони почали його ображати, примушували посвідчити, що ОСОБА_4 вживав наркотики, тобто діяли з явним перевищенням владних повноважень.29.10.2021року на його адресу було надіслано постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП де зазначено , що ОСОБА_1 знаходячись у відділенні КНП «Березанська міська лікарня» перебував без засобів індивідуального захисту, що закривають ніс і рот , чим порушив пп.1п.2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, за що притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф. Він не погоджується з вказаною вище постановою про адміністративне правопорушення, та просить її скасувати.

Ухвалою судді від 05.11.2021 року адміністративний позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 26.11.2021 відкрито провадження у даній справі, розгляд її призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 10 год.30хв. 17 грудня 2021 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив.

Третя особа ОСОБА_5 належним чином повідомлений про час та місце слухання , в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив.

Відповідач та третя особа, належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, від них не надходило заяв чи клопотань про розгляд справи за їх відсутності, ними не подано відзиву, зважаючи на те, що в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без відповідача та третьої особи на підставі наявних у справі доказів .

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2ст.55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

Правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямовані на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб визначено Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», відповідно до статті 1 якого карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Судом встановлено, що 20.10.2021 поліцейським РПП Сектору поліцейської діяльності №1 (м.Березань) Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області старшим сержантом поліції Шумій Є.О. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ГАВ № 014341, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн. Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 перебував у відділенні КНП «Березанська міська лікарня» без засобів індивідуального захисту, що закривають ніс і рот , чим порушив пп.1п.2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020./а.с. 3 /

Свідки: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 в судовому засіданні спростували обставини викладені в постанові про адміністративне правопорушення, а саме, щодо відсутності засобів індивідуального захисту, що закривають ніс і рот у ОСОБА_1 в приймальному приміщенні КНП «Березанська міська лікарня».

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідальність за ст. 44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозицією ч.2 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 71 КАС України обов`язок доказування покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову. Відповідачем не спростовано доводи позивача про те, що він не порушував правил карантину та не доведено правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Тому суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За приписами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки обов`язок доказування в даній справі покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача поліцейським виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП.

Окрім того, відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Суб`єктом владних повноважень жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на позивача штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, не було в наявності та, відповідно, не долучено до матеріалів справи, а єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові, а притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи будь-яких доказів, зокрема пояснення свідків, фото-, відеофіксації стосовно даного правопорушення, які б свідчили про вчинення позивачем порушення передбачених ч. 2 ст. 44-3 КУпАП відповідачем суду не надано.

Беручи до уваги те, що будь-яких належних і допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, відповідачем до суду не надано, то суд змушений приймати рішення на підставі наявних доказів і констатувати, що факт порушення позивачем вимог ч.2ст.44-3 КУпАП не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, до того ж спростовується вищевказаними доказами.

Враховуючи вищевикладене, відсутність доказів правомірності своїх дій з боку відповідача, встановлені в судовому засіданні обставини, не спростовані відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч.3 ст.286КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого ним рішення і не надано доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 44-3 КУпАП, аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави для висновку про неправомірність винесеної поліцейським постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, тому її необхідно скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Суд не вбачає правових підстав ,щодо постановлення окремої ухвали в порядку ст.249 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.5,8,14,22,72-79, 136, 211,220,241-246,250,271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, 3-я особа: поліцейський РПП Сектору поліцейської діяльності №1 (м.Березань) Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області старший сержант поліції Шумій Євгеній Олексійович про скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову ГАВ № 014341 від 20.10.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 (сто сімдесят)гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Київській області ( вул.Володимирська,15 м.Київ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 проживаючий: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Г. К. Голік