Справа № 357/13982/21
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Біла Церква, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції, поліцейського Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції старшого сержанта Паламарчука Сергія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 08.11.2021 року поліцейським роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м.Києві ДПП старшим сержантом Паламарчук С.М. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.6 КУпАП України /серії ЕАО № 5005892/, за якою позивача піддано штрафу в розмірі 850 грн., за керування транспортним засобом «RENAULT KANGOO» д.н.з НОМЕР_1 у м. Київ по Кільцевій дорозі, 9-А, в темну пору доби з неосвітленим заднім номерним знаком, чим порушено п.2.9 «в» ПДР. Позивач заперечує дані обставини, вказує на ряд порушень, що допустив інспектор при складанні постанови, оскільки оскаржувана постанова складена з порушенням ст. 283 КУпАП та не містить відомостей про докази інкримінованого позивачу правопорушення. Крім того позивач зазначає, що в оскаржувальній постанові відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснювався відеозапис та просив суд скасувати зазначену постанову про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді від 25.11.2021 року відкрито провадження у зазначеній справі. Постановлено проводити розгляд справи за правилами ст.286 КАС з повідомленням учасників справи відповідно до ст.268 КАС.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов.

Відповідач не направив в судове засідання свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали відзив на позов з відеозаписом події.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис події, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 08.11.2021 року поліцейським роти № 6 бат. № 2 Управління патрульної поліції у м.Києві ДПП старшим сержантом Паламарчук С.М. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, /серії ЕАО № 5005892/ відповідно до якої гр. ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 850 грн.(а.с.11).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 08.11.2021 року об 22 год.58 хв. у м. Київ по Кільцевій дорозі, 9-А, керував транспортним засобом марки «RENAULT KANGOO» д.н.з НОМЕР_1 , в темну пору доби з неосвітленим заднім номерним знаком, чим порушив п.2.9 «в» ПДР керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до п.п. «в» п. 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Пунктом 30.2 ПДР закріплено те, що номерні знаки повинні бути чистими і достатньо освітленми.

За вказане порушення ч. 6 ст. 121 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач суду пояснив, що перед початком руху, сідаючи за кермо автомобіля, він перевірив належність роботи зовнішнього освітлення, номерний знак освітлювався. Конструкцією ТЗ не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху, і дану технічну несправність помітити було неможливо. В позовній заяві, ОСОБА_1 зазначив, що лише після зупинки автомобіля на вимогу поліції він дізнався від інспектора про непрацююче освітлення заднього номерного знаку, яке на його думку вийшло з ладу в момент руху, через низьку якість дорожнього покриття, враховуючи неможливість його негайно відремонтувати безпосередньо на місці через пізній час, він мав намір продовжити рух, натомість інспектор виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні, позивач спростував свої ж пояснення, що викладені в позовній заяві, зазначивши, що задній номерний знак в автомобілі освітлювався, але через наявність іншого джерела світла від автомобіля працівників поліції, не можливо безперечно стверджувати, що номерний знак його авто був неосвітлений. Також, позивач заначив, що інспектор поліції складав постанову в своєму автомобілі, не надав можлитвості позивачу заперечити та дати свої пояснення по суті розгляду адміністративної справи, не вказав на докази. Крім того, позивач в судовому засіданні вказав на відсутність повної фіксації події, зокрема, самого керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком не зафіксовано. Працівники поліції не зафіксували чітко номерний знак автомобіля під керуванням позивача, а тому, позивач просив скасувати постанову, оскільки вона складена з порушенням норм чинного законодавства та відповідачем не надано доказів, а саме повний відеозапис з нагрудної камери поліцейського, та не зазначено будь-який технічний засіб за допомогою якого здійснювалася відео або фото фіксація.

Відповідач надав відзив на позов в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки 08.11.2021 року під час виконання службових обов`язків, екіпажом було помічено автомобіль «RENAULT KANGOO» д.н.з НОМЕР_1 , який рухався з несправністю світлових приладів, а саме не працювала підсвітка заднього номерного знаку в темну пору доби. Окрім того, представник у відзиві зауважує, що після зупинки транспортного засобу «RENAULT KANGOO» д.н.з НОМЕР_1 , водієм якого виявився ОСОБА_1 , інспектор підійшов, представився та пояснив, що водія було зупинено у зв`язку із тим, що задній державний номерний знак транспортного засобу під його керуванням не освітлений, що є порушенням ПДР та за що передбачена адміністративна відповідальність. Таким чином інспектором було здійснено дослідження та оцінка доказів у присутності позивача, сам факт та доказ вчинення правопорушення позивачем був встановлений на місці вчинення правопорушення, а саме, непрацююча підсвітка на автомобілі, а тому посилання щодо ненадання позивачу можливості для ознайомлення з доказами не відповідає дійсності. Разом з тим, факт непрацюючої підсвітки заднього номеру зафіксовано нагрудною камерою поліцейського АА00087, та спростовує доводи позивача. Відповідач зазначив, що інспектор діяв відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026 та до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», відтак під час спілкування з позивачем та при винесенні постанови велася відеозйомка. Крім того, позивачем не оспорюються факт керування автомобілем з непрацючою підсвіткою номерного знаку, а оспорюється порядок розгляду справи. Вказані обставини свідчать про правомірне притягнення позивача до адміністративної відповідальності та правомірне виненсення оскаржувальної постанови на місці вчинення правопорушення. Відповідач вказав, що твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п.1.3 та п.1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно вічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КпАП України розгляд вказаних справ віднесено до компетенції органів національної поліції, від імені яких розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Главою 19 КУпАП передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, посадова особа органів внутрішніх справ має право розглянути справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З відеозапису, наданого стороною відповідача вбачається, що позивач під час притягнення його до адміністративної відповідальності предствавився, надав можливість позивачу дати пояснення по справі, проінформував водія про причину зупинення ТЗ, факт керування автомобілем з непрацюючою підсвіткою номерного знаку позивач не заперечував, в т.ч. в графі про роз`яснення йому передбачених ст. 268 КпАП України прав, про відсутність такого роз`яснення не наголошував.

Вказаний відеозапис здійснювався відкрито відповідно до вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, відповідний відеозапис надано представником відповідача у встановленому законом порядку, як доказ по адміністративній справі.

Крім того, доводи позивача щодо порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовані наданими відповідачем доказами. Сама по собі незгода позивача зі складеною відносно нього постановою не може бути правовою підставою для її скасування. При цьому, суд враховує, що факт порушення ПДР позивач не заперечував під час розгляду адміністративної справи інспектором поліції, а також, в позовній заяві підтвердив факт поломки освітлення номерного знаку. В судовому засіданні, після огляду відео події, позивач зазначив, що належно не зафіксовано відсутність освітлення номерного знаку, а тому таке освітлення було справним. Така позиція сторони не є підставою для задоволення позову.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи.

Позивач не надав належних та допустимих доказів своєї позиції по справі.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, наданий стороною відповідача відеозапис, суд вважає належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, яким підтверджено наявність адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та підтвердження позивачем факту порушення.

Таким чином, суд вважає, що обставини адміністративного правопорушення, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають дійсності, а тому суд вважає, що у діях позивача на час розгляду даної справи наявні подія і склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, а також беручи до уваги те, що позовну заяву позивача залишено без задоволення, витрати позивача пов`язані зі сплатою судового збору слід залишити без відшкодування.

Керуючись ст. ч.6 ст.121, ст. 222, 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст.ст. 2,6,19,77,78, 159,242-246, 250,286, 293,295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції, поліцейського Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції старшого сержанта Паламарчука Сергія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційні скарги на судове рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Рішення суду виготовлено та підписано 17.12.2021 року.

СуддяО. Я. Ярмола