Справа № 400/7852/21
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 р. № 400/7852/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,

про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.09.2019 № 0002-5206-1415, № 0001-5206-1415,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 25.09.2019 № 0002-5206-1415, №0001-5206-1415, хоча по суті про скасування податкові повідомлення -рішення від 21.04.2021 № 0-1415, № 0-1415.

Позивач обґрунтовує позов тим, що йому на праві приватної власності належать нежитлові будівлі, що використовуються ним для товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки позивач є керівником та членом ФГ «САД+» та членом ФГ «Амарант Україна+», тому ці споруди не є об`єктом оподаткуванні відповідно до п. «ж» пп.266.2.2 ст.266 ПК України,

Відповідач надав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач не надав суду доказів, що будівлі відносяться до класу 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення», будівля протягом звітного періоду не була здана в оренду та перебувають у власності сільськогосподарського товаровиробника, який займається сільськогосподарською діяльністю.

Відповідно до ст. 262 КАС України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Позивач отримав податкові повідомлення-рішення від 21.04.2021, якими позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які сплачують фізичні особи, як власники об`єктів нежитлової нерухомості» за 2020 № 0-1415 на суму 9095,87грн., № 0-1415 на суму 5321,72грн.

Позивачу на праві власності належить нежитлова будівля, гараж площею 68,4 кв.м та цементний склад площею 231 кв.м. за адресою смт.Веселинове,вул.Одеська,2у, нежитлова будівля, контора площею 175,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач обґрунтовує позов тим, що об`єкти нерухомого майна використовуються ним у сільськогосподарській діяльності, оскільки він є керівником та членом ФГ «САД+» та членом ФГ «Амарант Україна+».

Ухвалою від 14.09.2021 суд витребовував від позивача докази того, що позивач ФГ «САД+» та ФГ «Амарант Україна+» є сільськогосподарськими товаровиробниками, що об`єкти нерухомого майна використовуються в сільськогосподарській діяльності фермерськими господарствами.

На виконання ухвали суду позивач надав витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які підтверджують, що у позивача перебувають в оренді та у постійному користування земельні ділянки, Статут Фермерського господарства «САД+» свідчить, що позивач є членом ФГ з частковою250 грн. або 25%.

Також матеріали справи містять виписку є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФГ «САД+», яка свідчить, що керівником є ОСОБА_1 .

Установчий договір Фермерського господарства «Амарант Україна +» свідчить, що позивач є членом фермерського господарства з статутною частковою 5%.

У статуті ФГ «САД +» та установчому договір «Амарант Україна +» зазначено, що господарство створюється з метою виробництва, переробки та реалізації сільськогосподарської продукції.

Поняття «сільськогосподарський товаровиробник» міститься у статті 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років» від 18 січня 2001 року №2238-III, під яким законодавець визначає фізичну або юридичну особу, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

З метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, законодавцем вживається також поняття «виробники сільськогосподарської продукції».

Так, згідно зі статтею 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис»:

виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Продукція сільського господарства (сільськогосподарська продукція) - це продукція, що виробляється в сільському господарстві та відповідає кодам Державного класифікатора продукції та послуг (стаття 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис»).

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки входить до складу податку на майно (ст. 265 Податкового кодексу України).

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (п.266.3.1 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України). Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п.266.6.1 п. 266.6 ст. 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1. ст. 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з пп. ж п.266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, не є об`єктом оподаткування: будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Правовий аналіз цієї норми зумовив висновок, що її застосування передбачає наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Згідно з ДК 018-2000, до групи «Будівлі нежитлові інші» (код 127) належить клас «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271), який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та т. ін.

Одночасно, клас 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» охоплює такі підкласи: 1271.1 «Будівлі для тваринництва»; 1271.2 «Будівлі для птахівництва»; 1271.3 «Будівлі для зберігання зерна»; 1271.4 «Будівлі силосні та сінажні»; 1271.5 «Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства»; 1271.6 «Будівлі тепличного господарства»; 1271.7 «Будівлі рибного господарства»; 1271.8 «Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва»; 1271.9 «Будівлі сільськогосподарського призначення інші».

Застосовуючи об`єктно-функціональний підхід до визначення податкової пільги у підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України законодавець ключовим критерієм обрав функціональне призначення будівлі, а не належність конкретному суб`єкту - платнику.

Разом з тим, сама по собі специфіка об`єкта оподаткування - наявність спеціального статусу будівлі, а саме споруди сільськогосподарських товаровиробників не може бути підставою для звільнення від оподаткування.

Законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у сільськогосподарській діяльності), а й з використанням цієї будівлі у сільськогосподарській діяльності.

Таким чином, правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення його від сплати є правовий статус будівлі та використання цієї будівлі за її призначенням.

Позивач не надав суду доказів, що належні йому будівлі віднесені до підкласу 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення» та не надав суду доказів виробництва сільськогосподарської продукції, переробки власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Надані суду на виконання ухвали суду документи, що у нього перебуває у користуванні та в оренді земля та той факт, що він є членом фермерських господарств не свідчать, що об`єкти нерухомого майна- гараж, цементний склад та контора віднесені до будівель сільськогосподарського призначення. Також позивачем не надано суду звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду, який би підтверджував, що він є сільськогосподарським товаровиробником.

Посилання позивача на рішення суду, яке набрало законної сили по справі 400/2778/19, та яким податкові повідомлення-рішення за 2019 були скасовані не приймається судом до уваги, оскільки відповідно до ст.78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Крім того, Законом України від 16.01.2020 №466 у ст.266 ПК України були внесені зміни, умови, правове регулювання, за якими майно не є об`єктом оподаткування, тому підстави для застосування до позивача податкової пільги відсутні.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, позивач не довів суду, що він є сільськогосподарським виробником та використовує будівлі у сільськогосподарській діяльності, тому позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 43144729) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.09.2019 № 0002-5206-1415, № 0001-5206-1415 - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко