Справа № 460/15436/21
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є., після одержання позовної заяви
доГоловне управління ДПС в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС в Рівненській області (далі - відповідач 1), Кабінету Міністрів Украйни (відповідач 2) та Дубровицької міської ради (відповідач 3), яких позивач і визначає як третіх осіб відповідача, проте фактично звертає до них позовні вимоги у наступній редакції:
1.У відповідності до норм от.2, ч.3 та ч.4 ст.7 КАС України та з врахуванням п.1 ч.1 ст.7, ч.2 ст.8 Закону України «Про Конституційний Суд України» виконати ними встановлений обов`язок для суду першої інстанції: звернутись до Верховного Суду щодо направлення ним подання до Конституційного Суду України на предмет не відповідності норм п.3 р.ІІ Закону №2245-УПІ та п.3 р.ІІ Закону №2628-УІІІ. Додатку 1 до Типового рішення про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2017р. «Про затвердження форм тилових рішень про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» №483 нормам прямої дії ст.6, ст.8, ст.9, ст.19, ст-,22, от.57, ст.58, ст.64, ст.151-2 Конституції України.
2.У відповідності до норм ст.2, ч.12 ст.264 КАС України виконати встановлений ними для суду обов`язок - розглянути питання протиправності, не входження до податкового законодавства, нечинності: Додатку 1 до Типового рішення про встановлення ставок та пільг' із сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2017р. «Про затвердження форм тилових рішень про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» №483; рішення Дубровицької міської ради від 08.06.2018р. «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» № 631 - яке постало за позовною заявою.
У відповідності до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Ознайомившись з вказаною позовною заявою та доданими до неї документами, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.
Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, зокрема, що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України.
Згідно ст. 27 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб`єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, крім випадків, визначених цим Кодексом, адміністративні справи з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи за позовом Антимонопольного комітету України у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи, відповідачем у яких є дипломатичне представництво чи консульська установа України, їх посадова чи службова особа, а також адміністративні справи про оскарження актів, дій чи бездіяльності органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, про заборону (примусовий розпуск, ліквідацію) політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.
Підсудність окремих категорій адміністративних справ визначається цим Кодексом.
Ст. 21 КАС України передбачено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою. Якщо справа щодо пов`язаних вимог територіально підсудна різним місцевим адміністративним судам, то її розглядає один з цих судів за вибором позивача. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.
У відповідності до вимог ст. 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.
Згідно ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.
Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.
Системний аналіз наведених норм доводить наступне.
Чітко визначена юрисдикція адміністративних судів, яка не поширюється на справи, зокрема, що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України, а також визначена виключна підсудність. Процесуальним законом позивачеві надано право заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою. Якщо така справа територіально підсудна різним місцевим адміністративним судам, то її розглядає один з цих судів за вибором позивача. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом, а також щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.
Місцевими адміністративними судами (місцевими загальними суди як адміністративні суди та окружними адміністративними судами) вирішуються адміністративні справи як суди першої інстанції. Судом першої інстанції також може бути Верховний Суд щодо справ про встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.
Вирішення окремих категорій справ по першій інстанції віднесено до виключної юрисдикції окружного адміністративним суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, зокрема оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб`єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, тобто до Окружного адміністративного суду міста Києва .
З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач посилається на те, що ставки та пільги з податку на нерухоме майно визначені постановою Кабінету Міністрів та Дубровицькою міською радою не відповідають Конституції України в зв`язку з чим позивач просить скасувати податкове повідомлення рішення по донарахуванню позивачу податкових зобов`язань та санкцій із вказаного виду податку.
Позовні вимоги, крім іншого, стосуються оскарження двох нормативно правових актів а саме: постанови Кабінету Міністрів № 483 від 24.05.2017 в частині Додатку 1 до Типового рішення про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку…. та рішення Дубровицької міської ради № 631 від 08.06.2018 «Про встановлення ставок та пільг із спалити податку на нерухоме майно…»
З наведеного вбачається, що позивач в одній позовній заяві об`єднав позовні вимоги, які процесуальним законом віднесені до різних категорій справ, зокрема, складних (справах щодо оскарження нормативно правових актів), і по вказаних категоріям справ також визначений певний особливий порядок їх розгляду.
Крім цього, позивач в одній позовній заяві об`єднав позовні вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства, а саме адміністративного (справах щодо оскарження індивідуально правових актів та нормативно правових актів що стосується безпосередньо позивача) та справ, що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України (щодо відповідності Конституції України нормативно-правових актів - законів прийнятих Верховною Радою України та прийнятих на їх підставі рішень Кабінету Міністрів України).
До того ж позивачем в одній позовній заяві поєднані позовні вимоги, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам, оскільки оскарження нормативно правових актів Кабінету Міністрів України віднесено до юрисдикції Окружного адміністративного суду міста Києва.
Тобто до підсудності Рівненського окружного адміністративного суду належить позовна вимога лише в частині, що стосується визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень прийнятих відповідачем 1 та визнання нечинним нормативно правового акту прийнятого відповідачем 3; проте і ці вимоги неможливо розглядати в одному провадженні враховуючи те, що КАС України визначені особливості розгляду окремих категорій справ ( оскарженя нормативно правових актів.)
Що стосується позовних вимог в частині визнання таким що суперечить Конституції України Законів № 2245 та 2628 та Постанови КМУ № 843, то вони належать до юрисдикції Конституційного Суду України. Останній є органом конституційної юрисдикції, який забезпечує верховенство Конституції України, вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених Конституцією України випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до Конституції України. Саме до його повноважень належить вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність) законів України та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим (п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про Конституційний Суд України»).
Повноваженнями перевіряти на відповідність Конституції України нормативних актів не наділений жодний інший орган державної влади.
За таких обставин, позивачем порушені вимоги, визначені процесуальним законом, щодо об`єднання позовних вимог.
Згідно ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).
Як вже зазначалось, згідно ч. 6 ст. 172 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.
Визначальною умовою для роз`єднання позовних вимог по цій позовній заяві є та обставина, що таке роз`єднання сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства. Зазначений припис спрямований на те, щоб суб`єкт правовідносин міг з дотриманням принципів адміністративного судочинства і конкретних обставин скористатися правом на судовий захист.
Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Аналіз наведеного доводить, що суд вправі з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження для забезпечення виконання завдань адміністративного судочинства, тобто, зокрема, для своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Проте таке роз`єднання може мати місце лише у тому випадку, якщо кожна з виділених вимог може бути предметом розгляду у тому суді, який роз`єднав позовні вимоги.
Зазначене також кореспондується із приписом і абз. 2 ч.6 ст. 172 КАС України, згідно з яким розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.
КАС України імперативно врегульовує питання підсудності адміністративних справ, і певні категорії, які можуть розглядатися конкретним адміністративним судом на підставі виключної юрисдикції встановленої процесуальним законом, не підлягають розгляду іншими адміністративними судами у разі об`єднання у позові вимог, що хоча і пов`язані між собою, але їх розгляд віднесено до підвідомчості інших адміністративних судів першої інстанції.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.08.2019 року по справі № 9901/430/19, провадження № 11- 815ав19.
Додатково суд вказує, що згідно зі ст. 3 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року Високі Договірні Сторони зобов`язуються проводити вільні вибори з розумною періодичністю шляхом таємного голосування в умовах, які забезпечують вільне вираження думки народу у виборі законодавчого органу.
Ст. 3 Першого Протоколу Конвенції надає Договірним Сторонам широку свободу розсуду для обмежень зазначених прав без конкретизації переліку легітимних цілей такого обмеження. Договірні Сторони вільні виправдати застосування обмежень за умови, що відповідність такої мети принципу верховенства права та загальним цілям Конвенції доведено конкретними обставинами справи.
Порядок оскарження нормативно правових актів Кабінету Міністрів України визначено КАС України. На думку суду, з огляду на приписи КАС України право позивача на доступ до суду не є абсолютним. Це право підлягає дозволеним КАС України обмеженням, зокрема, щодо підсудності та умов прийняття позовної заяви. Такі обмеження не можуть суперечити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.
Крім того, суд вважає, що згідно з принципом правової визначеності позивач має знати наслідки об`єднання ним позовних вимог, які не можуть розглядатися Рівненським окружним адміністративним судом як судом першої інстанції, та передбачати наслідки дій з об`єднання в одному позові вимог, для яких у такому поєднанні вказаний суд не є судом, встановленим законом.
Суд також звертає увагу на те, що позивач мотивує вимоги необхідністю захисту не тільки своїх прав чи інтересів, а й інтересу інших платників податків, тоді як завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів конкретних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а не захист невизначеного кола осіб.
При цьому, суд зауважує, що даною ухвалою право позивача на звернення до суду із заявленими вимогами не поставлене під загрозу, з огляду на передбачуваність для позивача наслідків його дій з об`єднання в одній позовній заяві вимог, для розгляду яких Рівненський окружний адміністративний суду не є судом, встановленим законом, суть права позивача на звернення до суду не нівельована поверненням йому позовної заяви, а дії суду є пропорційними відповідній меті.
За таких обставин, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви особі, яка її подала.
Керуючись ст. 169 КАС України, суд

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Рівненській області, Кабінету Міністрів Украйни та Дубровицької міської ради повернути особі, яка її подала, разом з доданими до заяви документами.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.Є. Махаринець