Справа № 240/10593/21
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 111000000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Капинос О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фермерського господарства "Верба Біоенергетична" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
Фермерське господарство "Верба Біоенергетична" звернулося до суду із позовною заявою, в якій просить:
визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Житомирській області щодо анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи Фермерського господарства "Верба Біоенергетична" та виключення з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2021.
зобов"язати Головне управління ДПС у Житомирській області відновити Фермерське господарство "Верба Біоенергетична" в реєстрі платників єдиного податку Державної податкової служби України, як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2021.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до норм чинного законодавства у відповідача були відсутні підстави для відмови у підтвердженні статусу платника єдиного податку 4 групи на 2021 рік. Вимогами Податкового кодексу України не передбачено порядку відмови контролюючим органом у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої за результатами подання вказаних документів у підпункті 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України. Крім того, рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку відповідачем у встановленому порядку не приймалося та перевірка не проводилася.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідачем подано відзив на позов, в якому зазначено, що обов`язковою умовою для сільськогосподарських товаровиробників щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку є подання до 20 лютого поточного року звітності, яка передбачена пп.295.9.1 п.295.9 ст.295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу. Неподання такої звітності, в свою чергу, має наслідком - відмову у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік. У зв"язку з цим, позивача виключено з реєстру платників єдиного податку.
У відповіді на відзив позивач просить позов задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Фермерське господарство "Верба Біоенергетична" проводить свою господарську діяльність з 2015 і є сільськогосподарським підприємством платником єдиного податку 4 групи, що підтверджується довідкою № 9091/6/06-30-53-04-08 від 05.08.2020. Діяльність за КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи засобами електронного зв`язку позивачем направлено до ГУ ДПС у Житомирський області податкові звітності: звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2020 рік за місцем розташування земельних ділянок, які знаходяться на території конкретного органу місцевого самоврядування та за місцем розташування платника податку, а саме:
Відповідно до квитанції № 2 податкова декларація позивача як платника єдиного податку четвертої групи за 2020 рік від 22.02.2021, пакет прийнято, реєстраційний №11039118, документ доставлено до ГУ ДПС у Житомирський області 22.02.2021.
-розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2020 рік від 22.02.2020. Відповідно до квитанції № 2, Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва як платника єдиного податку четвертої групи за 2020 рік від 22.02.2021 пакет прийнято, реєстраційний №11039172, документ доставлено до ГУ ДПС у Житомирський області 22.02.2021.
Відповідно до вищезазначених квитанцій № 2 податкова звітність позивача, як платника єдиного податку четвертої групи за 2020 рік, від 22.02.2021 року, прийнята.
Разом з тим, Фермерське господарство "Верба Біоенергетична" отримало від ГУ ДПС у Житомирський області повідомлення про відмову у прийнятті звітності від 10.03.2021 року № 3425/6/06/-30- 18-07, в якому зазначено, що станом на 22.02.2021 року Фермерське господарство "Верба Біоенергетична" не подало до контролюючого органу звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік, чим порушено статтю 298 Кодексу та у зв"язку з цим зазначено, що Фермерське господарство у 2021 році не може бути платником єдиного податку четвертої групи.
У зв"язку з цим, відповідачем виключено позивача з реєстру платника податків 4 групи на 2021 рік.
Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 71 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (набрав чинності з 01 січня 2015 року) фіксований сільськогосподарський податок трансформовано в єдиний податок (виділено в окрему 4 групу).
Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлені гл. І "Спрощена система оподаткування, обліку та звітності" р. XIV "Спеціальні податкові режими" ПК України.
Пунктом 291.4 статті 291 ПК України визначено, що суб`єкти господарювання, сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, належать до 4 групи платників єдиного податку.
Підпунктом 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 ПК України врегульовано, що у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.
Відтак, до платників 4 групи єдиного податку можуть належати сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.
Платники єдиного податку 4 групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу (пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 ПК України).
Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування встановлюється ПК України, п. 298.8 якої передбачено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.4 цієї статті.
Відповідно до пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:
- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);
- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);
- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;
- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок. У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).
Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений ст. 299 ПК України, відповідно до п. 299.1 якої, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
Пунктом 299.10 ст. 299 ПК України встановлено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у разі якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.
Системний аналіз норм доводить, що реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку та є безстроковою. ПК України передбачає підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку або підстави, з яких платник не може бути платником єдиного податку 4 групи, але не містить норму, відповідно до якої платник, який до 20 лютого не подав звітність, зазначену у пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України, не може бути, або втрачає статус платника єдиного податку 4 групи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі № 814/1394/15.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того, такої ж позиції дотримується Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 19.10.2020 у справі № 240/6426/20.
Пунктом 299.6 статті 299 ПК України встановлено, що підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно:
1) невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу;
2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації;
3) недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4. пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.
Як вже зазначалось 22.02.2021 позивачем подано до контролюючого органу звітну податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2020 рік за місцем розташування земельних ділянок, які знаходяться на території конкретного органу місцевого самоврядування та за місцем розташування платника податку, а саме:
Відповідно до квитанції № 2 податкова декларація позивача як платника єдиного податку четвертої групи за 2020 рік від 22.02.2021, пакет прийнято, реєстраційний №11039118, документ доставлено до ГУ ДПС у Житомирський області 22.02.2021.
-розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2020 рік від 22.02.2020. Відповідно до квитанції № 2, Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва як платника єдиного податку четвертої групи за 2020 рік від 22.02.2021 пакет прийнято, реєстраційний №11039172, документ доставлено до ГУ ДПС у Житомирський області 22.02.2021.
Відповідно до вищезазначених квитанцій № 2 податкова звітність позивача, як платника єдиного податку четвертої групи за 2020 рік, від 22.02.2021 року, прийнята.
Водночас, повноваження податкового органу не визнавати податкову звітність податковою декларацією передбачені пунктом 48.7 статті 48 ПК України, а саме: податкова звітність не визнається податковою декларацією у разі порушення будь-якої норми статті 48 Податкового кодексу України. Зокрема, це відсутність обов`язкових реквізитів: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; місцезнаходження (місце проживання) платника податків тощо.
У даному випадку контролюючим органом не було встановлено невідповідності поданих податкових декларацій вимогам статті 48 ПК України. Крім того, відповідач не наділений повноваженнями не визнавати звітність, у зв`язку з пропущенням платником податку строку на подачу декларації, встановленого пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України (пропущення встановлених цією нормою строків).
Крім того, слід зауважити, що способом реалізації владних управлінських функцій за наявності встановлення обставин, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття податковим органом рішення саме про анулювання реєстрації платника єдиного податку, а таке анулювання, у свою чергу, вже реалізується шляхом виключення з реєстру платників цього податку.
Разом із цим, відповідачем не приймалося рішення про анулювання реєстрації позивача, а спірним рішення відповідач зазначив, що позивача вже виключено з реєстру платників єдиного податку четвертої групи без анулювання реєстрації, що не відповідає суті повноважень податкового органу.
Законодавець наділив податковий орган правом приймати рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку виключно за наслідками проведення документальної перевірки платника податку.
Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів проведення документальної перевірки позивача, а також прийняття рішення про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку.
Схожа правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі № 816/543/17 та в постанові від 29.03.2018 року у справі № 804/2321/17.
Суд зазначає, що згідно з пп. 5 п. 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.
Судом встановлено факт подання позивачем податкової звітності платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік.
Отже, в разі, коли суб`єкт господарювання вже зареєстрований як платник єдиного податку, то законодавство визначає лише один механізм позбавлення суб`єкта господарювання такого статусу - це прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення суб`єкта господарювання з реєстру платників єдиного податку відповідно до приписів п. 299.10 ст. 299 ПК України, зокрема, у разі неподання податкової звітності.
Відповідач у відзиві підтвердив, що оскільки декларація платника єдиного податку не подана у встановлений термін, позивача виключено з реєстру платників єдиного податку 4 групи.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач при виключенні позивача з реєстру платників єдиного податку 4 групи діяв з підстав та у порядку, не передбачених Податковим кодексом України, а протиправно та всупереч вимогам діючого законодавства, а відтак такі дії є протиправними.
Аналогічна правова позиція викладена Сьомим апеляційним адміністративним судом у справах №560/3942/21 від 04.11.2021, 120/3134/21 від 12.08.2021.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності (п. 61 рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року "Брумареску проти Румунії").
Основу принципу правової визначеності утворює ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам.
Принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними (правові позиції Конституційного Суду України висловлені у рішеннях від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011).
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (п. 109 рішення від 13 грудня 2001 року у справі "Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови").
Досліджуючи принцип правової визначеності у вказаних правовідносинах, суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень має діяти лише в рамках, наданих йому законодавством повноважень.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Застосовуючи механізм захисту порушеного права суд вважає за можливе зобов`язати відповідача поновити позивача у Реєстрі платників єдиного податку четвертої групи Державної податкової служби України, як платника єдиного податку четвертої групи, з 01.01.2021.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області внести до Реєстру платників єдиного податку відомості щодо Фермерського господарства "Верба Біоенергетична" як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2021.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь Фермерського господарства "Верба Біоенергетична" судовий збір у розмірі 2270 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос