Справа № 380/3679/20
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
09 грудня 2021 року справа №380/3679/20
провадження № П/380/3791/20
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючої судді Крутько О.В.,
за участю секретаря судового засідання Шведа Б.В.,
представника позивача Гурняк О.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу
за позовом Головного управління ДПС у Львівській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інрадо»
про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,
Згідно ухвали від 18.05.2020 відкрито загальне позовне провадження у адміністративній справі, підготовче засідання призначено на 18.06.2020.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому покликається на те, що у контролюючого органу були відсутні підстави для проведення перевірки, у зв`язку з чим ТзОВ «Інрадо» оскаржило у судовому порядку наказ про проведення перевірки № 1154 від 18.02.2020. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 у справі № 380/1642/20 прийнято до розгляду позовну заяву ТзОВ «Інрадо» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу та відкрито провадження у справі.
Відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі.
Ухвалою від 18.06.2020 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 380/1642/20.
11.06.2021 представником відповідача подано клопотання про поновлення провадження у справі, повідомлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 у справі № 380/1642/20 у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою від 14.06.2021 поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 08.07.2021.
08.07.2021 оголошено перерву у судовому засіданні до 09.09.2021.
09.09.2021 протокольною ухвалою замінено позивача на Головне управління ДПС у Львівській області (код ЄДРПОУ ВП 43968090), закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 05.10.2021.
05.10.2021 оголошено перерву у судовому засіданні до 09.11.2021.
09.11.2021 відкладено розгляд справи на 09.12.2021.
Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши докази, які мають значення для справи суд виходив з наступного.
04.03.2020 Головним управлінням ДПС у Львівській області видано направлення на перевірку ТОВ «ІНРАДО» № 2934, № 2935, № 2936, № 2937, № 2938. Метою перевірки визначено своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів), дотримання вимог валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.
Статтею 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
За приписами п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Одночасно, в силу абз. 5 п. 81.1 ст. 81 ПК України, непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Згідно з положеннями пп. 16.1.13 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків (п. 81.2 ст.81 ПК України).
Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом є адміністративний арешт майна платника податків.
Пунктом 94.2 ст.94 ПК України передбачені підстави для застосування адміністративного арешту майна, в тому числі, відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (підп. 94.2.3 цього пункту). Перелік таких підстав є вичерпним.
За наявності однієї з обставин, визначених у п.94.2 ст.94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна (підп.94.6.1, підп.94.6.2 п.94.6 ст.94 ПК України)
При цьому відповідно до положень п.94.10 ст.94 ПК України обґрунтованість рішення про арешт майна має бути перевірена судом протягом 96 годин. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, якщо власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).
У разі відсутності протягом строку, визначеного п. 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим, згідно з підп. 94.19.1 п.94.19 ст.94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків припиняється в силу закону.
Також, відповідно до ч.1 ст.283 КАС України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Частиною 7 ст.283 КАС України передбачено, що у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.
Згідно з ч.5 ст.283 КАС України відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.
Отже, саме з метою оперативної перевірки наявності підстав для застосування адміністративного арешту і гарантування як прав та охоронюваних законом інтересів платника податків, так і належного здійснення повноважень податковим органом, законодавцем передбачено обов`язок податкових органів звертатись до суду із заявами про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Саме тому, стаття 283 КАС України встановлює особливий, оперативний порядок розгляду такої заяви.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що в разі коли минуло 96 годин з моменту застосування адміністративного арешту він припиняється в силу закону безвідносно до причин, з яких рішення суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту не було прийнято. При цьому не має значення те, що вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна заявлені в позовному провадженні, а не в порядку ст.283 КАС України.
Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 27.09.2019 року по справі №520/9858/19, постанові від 24.04.2020 у справі № 805/4974/18-а, постанові від 10.07.2020 у справі № 820/1508/17, постанові 21.04.2021 року у справі № 820/1895/17.
Таким чином, позовні вимоги контролюючого органу є такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Львівській області не підлягають задоволенню. В задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Відмовити у задоволенні позову Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРАДО» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна повністю.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 17.12.2021.

Суддя Крутько О.В.