Справа № 160/12831/21
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Шимановської О.Є.
представника позивача Тиховліса В.Р.
представника відповідача Ферафонтова Ю.В.
ВСТАНОВИВ:
01 грудня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРСТ ГРУП», в якій заявник просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року заява призначена до розгляду у судовому засіданні.
Позивач в судовому засіданні підтримав заяву, просив її задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні щодо розміру суми стягнення на правничу допомогу заперечив.
Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
28.07.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕРСТ ГРУП» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просив суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №6155 від 28.01.2021 р.;
- зобов`язати Головне управління ДПС Дніпропетровської області не більше десяти робочих днів з дати набрання рішенням законної сили надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення про виключення Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРСТ ГРУП» (Ідентифікаційний код 41701663) з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
Визнано протиправним та скасувовано Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №6155 від 28.01.2021 року.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕРСТ ГРУП» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
Згідно з частинами 1-3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Положеннями частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Під час визначення суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Як вбачається з матеріалів справи, правова допомога надавалася позивачу Адвокатським бюро «В`ячеслава Тиховліса» в особі Тиховліса В`ячеслава Романовича (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю №1824 від 17.03.2008р.) на підставі Договору про надання правової допомоги № 04/01-6 від 04.01.2021 р.
28.07.2021 року між позивачем та Адвокатським бюро було укладено Додаткову угоду № 4 до вказаного договору про надання правової допомоги.
Відповідно до пункту 2 вказаної додаткової угоди, предметом цієї додаткової угоди є захист прав Клієнта, пов`язаних із Рішенням про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №6155 від 28.01.2021 р., яке міститься в електронному кабінеті платника податків клієнта, в том числі з питань адміністративного та судового оскарження вказаного рішення, реалізації рішення за результатами відповідного оскарження та з будь-яких інших питань, які стосуються вказаного Рішення №6155 від 28.01.2021 року.
Оцінюючи співмірність витрат позивача на правничу допомогу із складністю предмету позову та обсягу наданих робіт, суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.134 КАС України).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Без сумніву, суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому, судом враховано, що сама по собі справа є не складною, а спірні правовідносини - не новими у судовій практиці, а тому, підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала витрат значного часу та коштів.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи представника позивача, враховуючи рівень складності саме цієї справи, заявлені позовні вимоги та їх співвідношення із заявленим розміром судових витрат, наявність сталої судової практики з розгляду такої категорії спорів, суд вважає заявлений представником позивача розмір витрат на правову допомогу неспівмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову, який є позовом немайнового характеру, і значенням справи для сторони, та, з урахуванням задоволення позову, вважає достатнім і співмірним розмір витрат правничої допомоги в сумі 2 000,00 грн.
Керуючись статтями 6, 72-77, 134, 139, 244, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд, -

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Копію додаткового судового рішення направити сторонам.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 17.12.2021 року.

Суддя В.В. Кальник