Справа № 200/11763/21
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 р. Справа№200/11763/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасенка І.М.,

при секретарі судового засідання: Масловій К.С.,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії. Просив суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині не встановлення виплати позивачу щомісячної доплати з 1 липня 2021 року в сумі 2000 гривень, згідно п. 1 абз. 2, постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вчинити дії щодо встановлення, проведення нарахування та виплати щомісячної доплати (в найближчий виплатний період) позивачу щомісячної доплати з 1 липня 2021 року в сумі 2000 гривень, згідно п. 1 абз. 2, постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», на раніше надані відповідачу реквізити АТ «Ощадбанк»; 3) стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області суму заборгованості недоплаченої щомісячної доплати з 1 липня 2021 року, згідно п. 1 абз. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», на раніше надані відповідачу реквізити АТ «Ощадбанк»; 4) стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячної доплати з 1 липня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років у відповідності до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служи, та деяких інших осіб». Зазначає, що з 1 липня 2021 року у нього виникло право на щомісячну доплату у розмірі 2000 грн., згідно п. 1 абз. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», проте Пенсійним фондом позивачу було відмовлено у нарахуванні вказаної виплати, у зв`язку із тим, що доплату отримують лише ті, хто був звільнений з військової служби після 1 березня 2018 року.

Позивач не згоден із такою позицією відповідача, у зв`язку із чим був змушений звернутися до суду.

15 вересня 2021 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2021 року замінено спрощене провадження на засідання для розгляду по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представники сторін до судового засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач просив розглядати справу за його відсутністю.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , мотивуючи це тим, що абзацом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» № 713, встановлено установити з 1 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 року відповідно до Закону № 2262 (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідних до статей 13, 21 і 36 Закону, станом на 1 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000 грн., яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону. Позивач є одержувачем пенсії відповідно до Закону України № 2262 з 20 лютого 2019 року. Таким чином, на думку Пенсійного фонду, оскільки пенсія позивачу призначена після 01 березня 2018 року на нього не розповсюджуються положення абзацу 1 пункту 1 Постанови КМУ № 713. Також представником відповідача було зазначено, що оскільки розмір пенсії позивача обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України № 2262 розраховано з грошового забезпечення, визначеного після 01 березня 2018 року (станом на 26 вересня 2018 року, станом на 19 лютого 2019 року) на ОСОБА_1 не розповсюджується положення абзацу 2 пункту 1 постанови КМУ № 713. Таким чином, з огляду на вищевикладене, представник відповідача вважає, що відсутні правові підстави для встановлення позивачу щомісячної доплати в сумі 2000 грн.

01 листопада 2021 року, від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій, крім іншого позивач зазначив, що відповідач, як для не виплати позивачу щомісячної доплати у розмірі 2000 грн., хибно акцентує увагу суду на те, що згідно грошового атестату, позивачу визначено, станом на 19 лютого 2019 року, оклад за військове звання та надбавку за вислугу років та згідно грошового атестату, позивачу визначено, станом на 26 вересня 2018 року, посадовий оклад та додаткові види грошового забезпечення. Позивач зазначає, що з 01 березня 2018 року по день звільнення, грошове забезпечення розраховувалось на підставі Постанови Кабінету Міністрів від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» - станом на момент введення в дію цієї постанови, тобто з 01 березня 2018 року, а не на момент звільнення і виключенні позивача із списків особового складу. Позивач також звертає увагу на тому, що пенсія йому була нарахована з грошового забезпечення визначеного станом на 01.03.2018 року, а не на 26.09.2018 року та 19.02.2019 року.

Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що з початку січня 2019 року і по теперішній час грошове забезпечення, нараховується згідно Постанови № 704 та визначеного станом на 01.01.2019 року, у зв`язку із тим, що згідно відповідних телеграм Міністра Оборони України, з 01.01.2019 року збільшена надбавка за особливості проходження військової служби з 10% до 65%. Тобто з 01.01.2019 року було перераховано та збільшено грошове забезпечення для військовослужбовців так як змінився один із її видів. Пенсія, на даний час, для тих військовослужбовців які її оформлюють, нараховуються тим же порядком, цією ж Постановою але зі збільшеного грошового забезпечення (з 10% до 65%) виходячи із грошового забезпечення станом на 01.01.2019 року.

Отже, позивач вважає, що аргументи відповідача, наведені у відзиві, є необґрунтованими і непереконливими, а тому підлягають відхиленню, а позовні вимоги задоволенню у повному обсязі.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_2 , з 20.02.2019 року є пенсіонером Міністерства оборони та отримує пенсію відповідно до Закону України № 2262, що підтверджується пенсійним посвідченням серія НОМЕР_3 .

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 29.08.2018 року, позивач є переміщеною особою з тимчасово окупованого м. Донецьк до м. Маріуполь Донецької області.

Позивач є учасником бойових дій, учасником антитерористичної операції (операція об`єднаних сил), приймав безпосередню участь в її проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що підтверджується посвідченням НОМЕР_4 .

19 лютого 2019 року позивач був звільнений з військової служби Збройних Сил України в запас (офіцер запасу) та виключений зі списків особового складу.

19 липня 2021 року, позивач через особистий кабінет Пенсійного фонду, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою надати йому роз`яснення та відповіді на наступні питання: коли буде здійснене нарахування щомісячної виплати у розмірі 2000 грн. згідно п. 1 абз. 2; в якому розмірі буде здійснена дана доплата та з якого місяця буде здійснена виплата даної доплати.

18 серпня 2021 року через особистий кабінет Пенсійного фонду, позивач отримав відповідь відмову від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у здійсненні вищевикладеної виплати.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В рішенні від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

Тобто набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22.09.2005 № 5-рп/2005, від 29.06.2010 року № 17-рп/2010, від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, від 11.10.2011 року № 10-рп/2011).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі за текстом Закон України № 2262-ХІІ).

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ визначено, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до абз. 12 п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», проводиться на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1-4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 (далі за текстом - Порядок №45) пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

14.07.2021 року прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Згідно пп. 1 Постанови № 713 Установлено з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Позивач наполягає на тому, що розмір його пенсії з 01.03.2018 року не змінювався.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., а тому в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині не встановлення виплати позивачу щомісячної доплати з 1 липня 2021 року в сумі 2000 гривень, згідно п. 1 абз. 2, постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вчинити дії щодо встановлення, проведення нарахування та виплати щомісячної доплати (в найближчий виплатний період) позивачу щомісячної доплати з 1 липня 2021 року в сумі 2000 гривень, згідно п. 1 абз. 2, постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», на раніше надані відповідачу реквізити АТ «Ощадбанк» позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області суму заборгованості недоплаченої щомісячної доплати з 1 липня 2021 року, згідно п. 1 абз. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», на раніше надані відповідачу реквізити АТ «Ощадбанк», суд зазначає, що вказана вимога є передчасною, з огляду на наступне.

В розумінні статей 5 та 245 КАС України, стягненню підлягає виключно відшкодування шкоди, як наслідок визнання дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними.

За своєю природою пенсію я щомісячною пенсійною виплатою, яка призначається у встановленому державою порядку, як захід матеріального забезпечення певних категорій осіб, що закріплено в статті 46 Конституції України. Пенсія не може вважатися шкодою, завданою внаслідок неправомірних дій Головного управління, оскільки за своєю природою не є збитками в розумінні статті 22 Цивільного Кодексу України.

Суд вказує на те, що стягнути можливо лише ті суми, які підтверджено документально, тобто ті, які на час розгляду справи є обрахованими.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року справі № 200/3639/21-а.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячної доплати з 1 липня 2021 року, суд зазначає наступне.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно із статтею 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі Порядок № 159) компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Наведене свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з положеннями статті 4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону № 2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету. З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу.

Отже, позивач просить нарахувати компенсацію на ще не нараховані та не виплачені суми пенсії, що не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом № 2050, за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Суд також зазначає, що резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

З наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги щодо виплати компенсації втрати частини доходу не знайшли свого підтвердження матеріалами справи та є передчасними, з огляду на що у задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена, зокрема у постановах Верховного Суду від 01.04.2021 у справі № 120/4555/18-а, від 04 березня 2021 року у справі № 520/34/17, від 16 грудня 2020 року у справі № 521/21718/16-а, від 17.09.2020 року у справі № 300/544/19, від 10.02.2020 року у справі №134/87/16, від 05.03.2020 року у справі № 140/1547/19, від 16.04.2020 року у справі № 200/11292/19-а, від 12 лютого 2019 року у справі № 814/1428/18, від 19 вересня 2019 року у справі № 522/2370/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 638/19990/16-а, від 08 серпня 2019 року у справі № 646/7115/17, від 03 липня 2018 року у справі № 521/940/17.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, підлягає частковому задоволенню.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) в частині не встановлення виплати ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячної доплати з 1 липня 2021 року в сумі 2000 грн., згідно п. 1 абз. 2, Постанови Кабінету Міністрів від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) вчинити дії щодо встановлення, проведення нарахування та виплати щомісячної доплати (в найближчий виплатний період) ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячної доплати з 1 липня 2021 року в сумі 2000 грн., згідно п. 1 абз. 2 Постанови Кабінету Міністрів від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», на раніше надані відповідачу реквізити АТ «Ощадбанку».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена та проголошена у судовому засіданні 06 грудня 2021 року.

Повний текст рішення виготовлений 16 грудня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко