Справа № 340/4643/20
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року справа № 340/4643/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Брегея Р.І.,

за участі секретаря судового засідання Черної О.Ю.,

представника відповідача Шопіної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький (в режимі відеоконференції з Шостим апеляційним адміністративним судом) у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України (далі - Міністерство) про визнання протиправним рішення та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду зі заявою до відповідача про визнання протиправною відмови у виплаті одноразової грошової допомоги у разі набуття стану інвалідності (далі - допомога), який пов`язаний з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Водночас просив суд стягнути з Міністерства допомогу у сумі 301050 грн.

У позовній заяві зазначив, що у 2010 році звільнився зі служби в органах внутрішніх справ за віком. У 2011 році встановлено захворювання, яке пов`язане з проходженням служби, що призвело до часткової втрати працездатності без стану інвалідності.

У 2019 році набув стану інвалідності (3 група), що зумовлює відповідача виплатити допомогу.

Стверджує, що Міністерство безпідставно відмовило у виплаті.

У судовому засіданні представник підтримав вимоги позову.

Міністерство заперечило стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.34-39).

Зазначило, що між встановленням захворювання з частковою втратою працездатності без стану інвалідності і групи інвалідності минуло більше як два роки, що виключає право на виплату допомоги у більшому розмірі.

Пояснило, що правовий висновок відповідає правовому висновку Верховного Суду в аналогічній справі.

У судовому засіданні представник заперечив стосовно задоволення позову та пояснив і про порушення порядку складання експертного висновку, оскільки на засідання не запросили представника відповідного територіального підрозділу Міністерства.

21 жовтня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.27-28).

29 грудня 2020 року суд прийняв ухвалу про розгляд справи у судовому засіданні (а.с.65).

Суд, вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, 30 грудня 2010 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в органах міліції за віком (а.с.1-10).

16 лютого 2011 року видано свідоцтво про хворобу №121, в якому зазначено, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (вперше діагностовано у 2008 році) (а.с.18)

21 березня 2011 року експертами встановлено втрату працездатності на 15% без стану інвалідності (а.с.17 (на звороті)).

Причина - захворювання, яке пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

ОСОБА_1 не звертався до НАСК «Оранта» про виплату страхової суми (а.с.19).

Також не виплачувалась і допомога.

07 серпня 2019 року встановлено стан інвалідності (3 група) (а.с.16).

Причина - захворювання, яке пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Втрата працездатності склала 40%.

Позивач звернувся до Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області (далі - Управління) зі заявою про виплату допомоги на підставі постанови Уряду України від 21 жовтня 2015 року №850 (далі - Постанова), якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок).

Управління склало висновок про виплату допомоги у сумі 301050 грн. і разом з матеріалами заяви надіслало до Міністерства (а.с.15).

27 вересня і 31 жовтня 2019 року Міністерство повернуло матеріали заяви, зазначивши, що не відповідають вимогам пункту 4 Порядку (а.с.22-24).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у справі №340/3153/19, яке набрало законної сили 18 травня того ж року, зобов`язано Міністерство розглянути по суті заяву ОСОБА_1 про виплату допомоги з урахуванням правової оцінки суду (а.с.22-25).

Суд зробив висновок, що приписи статті 23 Закону України «Про міліцію» не містять часового обмеження щодо виплати допомоги, які встановленні приписами пункту 4 Порядку.

17 липня 2020 року Міністерство відмовило у затвердженні висновку Управління (а.с.15).

Підстава - між встановленням захворювання з частковою втратою працездатності без стану інвалідності і групи інвалідності минуло більше як два роки, що виключає право на виплату допомоги у більшому розмірі; порушення порядку складання експертного висновку, оскільки на засідання не запросили представника відповідного територіального підрозділу.

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» (далі - Закон).

Приписами пункту 15 Прикінцеві та перехідні положення Закону встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Приписами частин 6 та 7 статті 23 Закону України «Про міліцію» (далі - Закон 2) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для

працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

У разі отримання працівником міліції поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При цьому розмір одноразової грошової допомоги не повинен бути меншим за 20-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб, та більшим за 100-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб.

Отже, допомога виплачується у разі поранення, захворювання або нещасного випадку, якщо потягло стан інвалідності.

Водночас допомога виплачується і у разі поранення, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення стану інвалідності.

Часткова втрата позивачем працездатності без стану інвалідності обумовлювалась захворюванням, а не пораненням, тому у 2011 році не набув право на допомогу.

Управління підтвердило, що допомога не виплачувалась.

Захворювання встановлено експертами у 2011 році через 48 дні після звільнення і пов`язане з проходження служби в органах внутрішніх справ.

Вперше звертався за наданням медичної допомоги з приводу хвороби у 2008 році (в період проходження служби).

Стан інвалідності визначено у 2019 році.

Тому вперше право на допомогу набув у 2019 році.

Відповідно до приписів пункту 2 Постанови особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. № 208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. №707.

Отже, ОСОБА_1 допомога мала би бути виплачена на підставі приписів Порядку.

Положеннями пункту 4 Порядку встановлено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Норма підзаконного акту направлена на регулювання правовідносин стосовно права на допомогу у більшому розмірі.

Тобто, мова йде про повторну виплату за наявності певних обставин.

Тому не може регулювати правовідносини, які склались між сторонами, так як позивач вимагає виплати допомоги вперше.

Припис пункту 4 Порядку націлений на регулювання виплати допомоги у більшому розмірі, коли вперше встановлено втрату працездатності без стану інвалідності внаслідок поранення, а не захворювання, за що особа раніше отримала кошти.

Отже, ОСОБА_1 має право на виплату допомоги вперше на підставі приписів статті 23 Закону 2.

Якщо відповідач вбачав процесуальні порушення експертною комісією складання висновку, то мав звернутися до неї щодо перегляду або до суду, оскаржуючи його.

Рішення Міністерства про відмову у виплаті допомоги є протиправним і належить скасувати.

Захист порушеного права полягає у стягненні коштів з Міністерства, яке відповідно до приписів пунктів 9-10 Порядку приймає рішення про виплату коштів і виділяє їх, оскільки відповідач, розглядаючи заяву про виплату допомоги по суті на виконання рішення суду, проігнорував його правові висновки, котрі мав за обов`язок врахувати.

Рішення суду змусить відповідача прийняти відповідне рішення про виплату коштів, щоб не допустити примусового виконання.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про задоволення позову.

Суд не враховує правовий висновок Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі №711/1837/18, на застосуванні якого наполягає Міністерство, оскільки поширюється на правовідносини щодо виплати допомоги у більшому розмірі (повторна виплата) (а.с.82-89).

Судові витрати складаються зі сплати судового збору у сумі 3010,50 грн. (а.с.12).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України від 17 липня 2020 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про виплату одноразової грошової допомоги.

Стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у сумі 301050 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 3010,50 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня складення у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20 грудня 2021 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей