Справа № 215/5782/20
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Волошин Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 р. Справа № 215/5782/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.07.2021, по справі № 215/5782/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держпраці у Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилася у неналежному застосуванні управлінської функції, у порушенні правового режиму, форми розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.08.2020 і не підкоренню ст. 3, 43, 46, 92 Конституції України;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилася у не винесенні за результатами розгляду заяви від 18.08.2020 рішення, постанови, тобто, правового акту та у порушенні управлінської функції відповідно п. 18, 19 ч.1 ст. 4 КАС України і ст. 3, 19, 43 Конституції України;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилася у не наданні штатного розкладу, копії положення установи, юридичної адреси, номера телефонів, E-mail, ЄДРПОУ належно завірені, у не вжитті заходів для забезпечення права на отримання інформації, права на отримання належно завіреної копії заяви від 18.08.2020, запрошення для позивача, з повідомленням про повноваження осіб з приводу розгляду його заяви до правової позиції ст. 3, 22, ч. 3 ст. 32, 34, 59 Конституції України;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилася у порушенні права на свободу від шкоди, спричиненої неналежним функціонуванням системи органу державної влади, у не вжитті заходів до усунення причин, що породжують подання заяви від 18.08.2020 та зазначити закон вимоги якого порушено ним згідно ст. 249 КАС України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держпраці у Харківській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.08.2020.

Зобов`язано Головне управління Держпраці у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.08.2020 з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням, відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що розгляд звернення ОСОБА_1 від 18.08.2020 проведений у відповідності із вимогами Закону України «Про звернення громадян», на підставі та в межах наданих повноважень, та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, 18.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держпраці у Харківській області із заявою, у якій просив:

1) надати запрошення для нього, з повідомленням про повноваження осіб з приводу розгляду його заяви від 18.08.2020, а після розгляду висновки викласти в рішенні, постанові, тобто індивідуальному правовому акті, складеному за підсумком всебічного розгляду питання заяви;

2) розпорядженням зобов`язати правонаступника чи ТОВ "Скаді РК" внести запис до його трудової книжки про звільнення по згоді;

3) надати копію з реєстраційної книги з номером, датою прийняття і видачі трудової книжки;

4) розпорядженням зобов`язати правонаступника ТОВ "Скаді РК" надати документ для державної служби зайнятості для виконання Закону України "Про зайнятість населення" щоб забезпечити його права на соціальний захист;

5) розпорядженням зобов`язати правонаступника чи ТОВ "Cкаді РК" видати йому довідку про роботу на даному підприємстві із зазначенням спеціальності кваліфікації посади, часу роботи і розміру заробітної плати за весь час роботи належної форми для ПФУ;

6) зобов`язати правонаступника чи ТОВ "Cкаді РК" видати його належно оформлену трудову книжку, а при її втраті її дублікат;

7) належним чином в його інтересах звернутися до суду для стягнення з ТОВ "Скаді РК" на його користь заборгованості з його заробітної плати з урахуванням компенсації індексації та визнання його таким який був звільнений з моменту отримання ним трудової книжки надати йому копію позову;

8) розпорядженням направити додану заяву від 18.08.2020 до ТОВ "Скаді РК" за адресою м. Харків, пров. Сімферопольський, 6 для розгляду і надати її вихідний та вхідний реєстраційні номера;

9) надати копію належно оформлених відомостей про отримання ним заробітної плати;

10) частково загладити його моральні страждання сумою у 2000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 2102 грн х 2000 = 4204000 грн;

11) надати копію цієї заяви з реєстраційними номерами належно завірену;

12) надати штатний розклад Головного управління Держпраці у Харківській області з зазначенням тарифних окладів;

13) надати копії положення установи, юридичну адресу, номери телефонів, е-мейл, ЄДРПОУ належно завірені.

Головне управління Держпраці у Харківській області листом від 15.09.2020 за №С-1217/02.03/12-08/9661 надало відповідь за заяву позивача, повідомивши, що з питань, викладених у зверненні, Головним управлінням Держпраці у Харківській області у грудні 2015 було проведено захід державного нагляду (контролю), за результатом якого позивачу надавалась відповідь від 18.12.2015 (вих. №С-151/УГЛ/02.03/12.-15/2457), яку було направлено поштою на адресу, вказану у зверненні ( АДРЕСА_1 ). Також, роз`яснено, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» повторні звернення від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, не розглядаються.

Не погодившись із відмовою відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що, хоча підстави для звернень ОСОБА_1 у 2015 та 2020 щодо неналежного звільнення одні й ті ж самі, проте питання, викладені у зверненнях, різні.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

За приписами ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 7 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

За приписами ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що орган, до якого направлена заява чи скарга громадянина, зобов`язаний об`єктивно, всебічно і вчасно її розглянути, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, а також повідомити громадянина про наслідки розгляду такої заяви.

Так, предметом даної справи є законність дій/бездіяльності Головного управління Держпраці у Харківській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.08.2020.

Відповідно до змісту наданої відповіді Головне управління Держпраці у Харківській області повідомило позивача, що питання, викладені у заяві від 18.08.2020, вже були предметом розгляду на підставі звернення ОСОБА_1 від 09.11.2015 (вх. № СТ-4316774), відповідь на яке оформлена листом від 18.12.2015 № С-151/УГЛ/02.03/12.-15/2457.

В силу ч. 2 ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Крім того, наказом Міністерства соціальної політики України 16.11.2016 № 1339 затверджено Порядок розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах, відповідно до п. 18 розд. ІІ якого також встановлено що повторні звернення від одного й того самого громадянина з одного й того самого питання, якщо перше вирішено по суті, а також скарги, подані з порушенням строків, передбачених статтею 17 Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними, розгляду не підлягають.

Із матеріалів справи встановлено, що звертаючись до Головного управління Держпраці у Харківській області із заявою від 09.11.2015 відповідачем порушено питання проведення розрахунку при звільненні ТOB «Скаді РК».

Так, позивач повідомив, що працював у ТOB «Скаді РК», звільнений 03.03.2015, втім станом на 09.11.2015 не отримав розрахункові кошти з березня 2015, у зв`язку з чим просив вжити заходів для виплати заборгованості. Також заявник висловив прохання звернення надіслати на розгляд до Державної служби України з питань праці та надати відповідні роз`яснення також від Державної служби України з питань праці.

Надаючи відповідь на зазначене звернення листом від 18.12.2015 № С-151/УГЛ/02.03/12.-15/2457 Головне управління Держпраці у Харківській області повідомило, що наказом від 03.03.2015 № 03/03-к позивача звільнено з посади торгового представника ТOB «Скаді РК» із виплатою компенсації за 2 календарні дні невикористаної щорічної відпустки. Зазначено, що за лютий 2015 позивачу нарахована заробітна плата у сумі 825,00 грн., до виплати - 663,62 грн.; за березень 2015 - у сумі 275,00 грн., до виплати - 260,97 грн. Грошові кошти, належні при звільненні у сумі 1015,96 грн. ТОВ «Скаді РК» депоновані (видатковий касовий ордер № 25 від 06.03.15), чим порушені вимоги ст. 116 КЗпП України. В порушення ч. 4 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» адміністрацією роботодавця без згоди працівника 05.03.2015 до ПАТ «ЮСБ БАНК» відправлена депонована заробітна плата за лютий, березень 2015.

Крім того, відповідачем повідомлено, що ТОВ «Скаді РК» надано акти «Про відмову в отриманні трудової книжки» від 03.03.15, 06.03.15, згідно з яким позивач відмовився від отримання трудової книжки в день звільнення, в порушення п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту Мінсоцзахисту населення України від 29.07.1993 № 58, роботодавцем направлені позивачу листи щодо отримання трудової книжки у відділі кадрів не в день звільнення, а 06.03.15, 21.04.15.

Отже, за результатами розгляду звернення відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 та адміністрацією ТОВ «Скаді РК» виник індивідуальний трудовий спір, розгляд якого відноситься до компетенції суду, роз`яснено механізм поновлення трудових прав працівників, передбачений КЗпП України, та повідомлено, що позивач, якщо вважає свої права порушеними, має звернутись до суду в порядку цивільного судочинства шляхом подання позовної заяви.

У той же час, досліджуючи зміст звернення ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Харківській області від 18.08.2020, колегія суддів зазначає, що порушені у ньому питання пов`язані із розрахунком при звільненні, який, на думку позивача, не проведений ТОВ «Скаді РК» належним чином, зокрема позивачу не повернуто трудову книжку, не виплачено належні при звільненні суми, у зв`язку з чим позивач просив зобов`язати роботодавця вчинити дії щодо видачі трудової книжки із внесеним записом про звільнення, зобов`язати надати копію з реєстраційної книги з номером, датою прийняття і видачі трудової книжки, довідку про роботу на підприємстві, відомості про отримання заробітної плати. Крім того, позивач просив відповідача в його інтересах звернутись до суду із вимогою про стягнення з ТОВ «Скаді РК» заборгованості з виплати заробітної плати з урахуванням компенсації індексації та визнання позивача таким, що був звільнений з моменту отримання трудової книжки.

На підставі викладеного, колегія суддів звертає увагу, що спірні питання, викладені заявником у зверненні від 18.08.2020, у тому числі підстави їх виникнення, за своєю суттю є тотожними тим, що вже були предметом дослідження Головним управлінням Держпраці у Харківській області при розгляді звернення позивача від 09.11.2015, який завершився наданням відповіді від 18.12.2015 № С-151/УГЛ/02.03/12.-15/2457.

При цьому, вирішуючи викладені позивачем у звернення від 09.11.2015 питання, Головним управлінням Держпраці у Харківській області надано відповідь і щодо проведеного із ОСОБА_1 розрахунком при звільненні, і щодо повернення роботодавцем трудової книжки.

Таким чином, розглядаючи звернення ОСОБА_1 від 18.08.2020 відповідачем обґрунтовано повідомлено позивачу, що з питань, викладених у зверненні вже було проведено захід державного нагляду (контролю) та надана вмотивована відповідь у грудні 2015 (вих. № С-151/УГЛ/02.03/12.-15/2457 від 18.12.2015), у зв`язку з чим також роз`яснено приписи Закону України «Про звернення громадян» та додано копію відповіді вих. № С-151/УГЛ/02.03/12.-15/2457 від 18.12.2015.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем розгляд звернення ОСОБА_1 від 18.08.2020 проведений у відповідності із вимогами Закону України «Про звернення громадян», на підставі та в межах наданих повноважень, та у спосіб, визначений чинним законодавством.

За результатами такого розгляду відповідачем надано заявнику обґрунтовану відповідь щодо питань, викладених у зверненні, з огляду на що колегія суддів не вбачає в діях Головного управління Держпраці у Харківській області ознак протиправної бездіяльності.

Доводи позивача щодо допущення Головним управлінням Держпраці у Харківській області протиправної бездіяльності, оскільки за результатами розгляду заяви від 18.08.2020 відповідачем не винесено рішення чи постанови, колегія суддів не приймає. Оскільки проложеннями Закону України «Про звернення громадян», зокрема розділом II, яким визначено порядок розгляду звернень громадян, за наслідками розгляду звернень передбачено надання відповіді, вимоги щодо прийняття при цьому рішень чи постанов відсутні.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Втім, суд першої інстанції зазначені вище обставини не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкових висновків щодо часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.317 КАС України неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи викладене вище, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Харківській області - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 по справі № 215/5782/20 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов І.С. Чалий