Справа № 597/1653/21
Суддя: Шевчук В. М.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 597/1653/21
Провадження № 2-а/597/35/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2021 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

у складі: судді Шевчук В.М.

за участю секретаря судового засідання Николайчук З.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики Тернопільської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5055342 від 21.11.2021 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення, в якому вказує, що постановою серії ЕАО № 5055342 від 21.11.2021 року на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що 21.11.2021 року о 11 годині 06 хвилин лейтенантом поліції Кріцак Ігорем Михайловичем винесено постанову серії ЕАО № 5055342 та накладено на нього адміністративне стягнення за те, що він 21.11.2021 року 11 годині 00 хвилин рухався зі швидкістю 108 км/год. в с.Глибока Коломийського району Івано-Франківської області, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 58 км/год. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем TruCam LTI 20/20 TC 008397, чим порушив п.12.4 ПДР України перевищення водіями транспортних засобів встановленого обмеженння швидкості руху більш як на 50 км/год. Вважає, що оскаржувана постанова не містить доказів вчинення ним правопорушення. Враховуючи викладене, його вина у вчиненні правопорушення недоведена належним чином, просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 5055342 від 21.11.2021 року. Також у позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить відшкодувати йому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати по справі в розмірі 454 гривні відповідно до положень ч.1 ст.139 КАС України.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутності, понесені судові витрати, про стягнення яких зазначає в позовній заяві, просить з відповідача не стягувати. Інші позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про дату, час та міце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 29.11.2021 року надавався строк для подання відповідачем відзиву на позов. Однак, відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов та будь-яких доказів в заперечення позову не подав.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, всебічно перевіривши та оцінивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії постанови про адміністративне правопорушення ЕАО № 5055342 від 21.11.2021 року, ОСОБА_1 21.11.2021 року о 11 годині 00 хвилини, керуючи автомобілем «BMW320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у с.Глибока автодорога Н-10, порушив вимоги п 12.4 ПДР України, а саме: перевищив швидкість руху у населеному пункті більш ніж на 58 км/год, за що наступає відповідальність, передбачена ч.4 ст.122 КУпАП. Однак, у постанові відсутні будь-які докази, які б стверджували вину позивача, оскільки особа може бути притягнена до адміністративної відповідальності за наявності правопорушення, яке підтверджене фактичними даними: поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, показань технічних приладів та засобів фото- і відеоспостереження та іншими документами.

Так, пунктом 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год. Частиною 4 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтями 75, 76 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи викладені в позовній заяві письмові пояснення позивача та відсутність належних та достовірних доказів вини позивача, суд позбавлений можливості належним чином встановити, що місце вчинення правопорушення дійсно відповідає вказаному у оскаржуваній постанові (с.Глибока, автодорога Н-10), а як наслідок констатувати не тільки факт перевищення швидкості руху, а і порушення швидкісного режиму саме в зоні дії дорожнього знаку «5.45» - населений пункт, як це передбачено п.12.4 ПДР України. При цьому контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70), позаяк вказане обумовлено ч.2 ст.40 Закону України Про Національну поліцію, згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці. Однак, відповідач не надав суду доказів проведення контролю швидкості руху автомобіля, яким керував позивач, в межах дії дорожнього знаку 5.70 ПДР. Окрім того, за положеннями ст.40 Закону Про Національну поліцію поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Враховуючи вищевикладені положення ст.40 Закону України Про Національну поліцію № 580-VІІІ при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст.40 названого Закону.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Окрім того, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Втім, в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу винуватості позивача у скоєнні правопорушення, а факт фіксації його приладом TruCam не підтверджується зібраними у справі доказами.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем не було надано та досліджено доказів на підтвердження винуватості позивача, вина його не доведена будь-якими доказами, притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим. У зв`язку із викладеним, інспектором поліції безпідставно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, а висновки посадової особи уповноваженої державою на виконання функцій щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, вказані у оскаржуваній постанові, не ґрунтуються на законі та дійсних обставинах.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.7, ч.4 ст.122, ст.ст.245, 251, 252, 258, 268, 279, 279, 280, 283, 285 Кодексу україни про адміністративні правопорушення, ст.ст.72-77,245, 246, 289 Кодексу адміністративного судочинства, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5055342 від 21.11.2021 року, задовольнити повністю.

Постанову серії ЕАО № 5055342 від 21.11.2021 року молодшого лейтенанта поліції УПП в Івано-Франківській області Кріцак Ігора Михайловича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 1700 гривень штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП, скасувати і справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом 10 днів з дня складення судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.12.2021 року.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, код ЄДРПОУ 40108798, місце знаходження с.Микитинці вул.Юності 23 Івано-Франківської області.

Суддя Валентина ШЕВЧУК