Справа № 205/3168/21
Суддя: Сорока О. В.
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 205/3168/21
№ 2-а/183/91/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

за участю секретаря судового засідання Устименко М.О.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції ГУНП МВС України в Дніпропетровській області, поліцейського ВРПП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Зайчука Андрія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

за участю представника позивача Пришляк В.О.,

відповідача Зайчука А.В.,-

в с т а н о в и в:

15.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить скасувати постанову ГАБ № 738448 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 44-3 КУпАП про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень, а також закрити провадження по справі за відсутність складу адміністративного правопорушення.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 07 квітня 2021 року відносно нього поліцейським ВРПП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Зайчуком А.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серія ГАБ № 738448, про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 44-3 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 170 гривень, відповідно до якої, позивач, 07 квітня 2021 року о 18 годині 40 хвилин знаходився в приміщенні станції Метро Покровська в м.Дніпро без вдягнених засобів індивідуального захисту, зокрема маски та респіратора, що закривають рот і ніс, чим порушив п.п.1.1 п.2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року.

З зазначеною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною з наступних підстав. Так, позивач зазначає, що сама постанова не містить підпису працівника поліції, протокол ВАБ № 481448 про адміністративне правопорушення від 07.04.2021 року містить дані про свідків лише із зазначенням Прізвища, ім`я, по батькові, без ідентифікації особи. Протокол містить дані про те, що справа про адміністративне правопорушення розглянута на місці 07.04.2021 року о 19.05 годині.

До протоколу додається постанова, рапорт, пояснення двох свідків.

Під час розгляду самої справи його ніхто не опитував, огляд на стан здоров`я не проводився, свідки та потерпілі не встановлені, не надано доказів, передбачених ст. 251 КУпАП. Крім того, суттєво порушено його права, визначені ст.. 268 КУпАП, з матеріалами справи його не ознайомили, пояснення не відбирали, у подачі своїх доказів відмовили, не роз`яснили право на заявлення клопотання, не надали можливості скористатися правовою допомогою.

При цьому позивач наполягає на тому, що визначена у протоколі та постанові про накладення адміністративного стягнення норма п.п.1.1 п.2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року обмежує його конституційні права і свободи громадянина, що суперечить статтям 1,3,6,8,19,64 Конституції України, на думку позивача, порушення особою карантину, які встановлені у неконституційний спосіб, не можуть бути підставою для адміністративної відповідальності.

При винесенні постанови був порушений порядок, встановлений ст. 293 КУпАП, а саме не оголошено особу. Яка розглядає справу, не роз`яснено права, визначені ст. 268 КУпАП, не оголошено протокол, не заслухані були інші особи, які беруть участь у розгляді справи, не розглянуте жодне його клопотання, не взято до уваги його усні пояснення, тощо.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська суду від 12 травня 2021 року адміністративний позов направлено за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 15 червня 2021 року відкрите загальне позовне провадження у справі (а.с.20-21).

Ухвалою суду від 09 грудня 2021 року призначено розгляд справи пол. суті

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити (а.с.37).

В судовому засіданні представник позивача позов ОСОБА_1 підтримала, надала пояснення про те, що 07.04.2021 року в вечірній час її довіритель під час перетину турнікету в приміщення станції метро Покровська в м.Дніпро дійсно не мав одягнутої на обличчі маски, оскільки до цього вона у нього впала на підлогу та була брудної, у приміщенні станції метро він не знайшов місця, де можливо було придбати маску, а одягати на обличчя брудну маску вважав не доречним. В цей час до нього несподівано підійшов працівник патрульної поліції, повідомив, що він зобов`язаний вдягнути маску, інакше він заплатить штраф. ОСОБА_1 спробував надати усні пояснення щодо неможливості вдягти брудну маску, однак у нього почали вимагати посвідчення особи та повідомили про те, що зараз буде розглядати справа про адміністративне правопорушення. Він повідомив, що у нього при собі не має посвідчення особи, на що до приміщення метро була викликана слідчо-оперативна група, якій він надав посвідчення водія. Одразу поліцейським Зайчуком А.В., який не представився, не роз`яснив йому ніяких прав, було складено протокол. Поліцейський повідомив, що все фіксується на нагрудну камеру, ОСОБА_1 просив ознайомити його з доказами, наполягав на тому, що постанова КМУ, яка зобов`язує всіх носити маску прийнята у спосіб, не передбачений Конституцією України. Його всі прохання не були прийняті до уваги, він наполягав на тому, що має право на адвоката, однак ніхто адвоката не чекав, внаслідок чого на місці події була винесена постанова. При цьому ні копія протоколу під підпис йому не була вручена, а так само і постанова. Представник наполягала на скасуванні постанови у справі про адміністративне правопорушення, звернула увагу, що копія справи про адміністративне правопорушення подана у спосіб, не передбачений нормами КАС України.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, надав пояснення про те, що 07.04.2021 року він заступив у складі групи на чергування на станції метро Покровське в м.Дніпро. Приблизно о 18.40 годині цього дня спрацювала кнопка термінового виклику від контролера касової зони. Прибувши на місце вони встановили особу, яка була без засобів індивідуального захисту, а саме без маски. Останній відмовився надавати посвідчення, внаслідок чого була викликана слідчо-оперативна група для встановлення особи, їм він надав посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , його було перевірено по різним базам, потім він почав складати протокол та виніс постанову на місці події. Від надання письмових пояснень, отримання протоколу та постанови ОСОБА_3 відмовився, тому в присутності свідків ця обставина була зафіксована, однак протокол та постанова йому були передані в руки. Поліцейський спростовував доводи позивача про те, що йому не було роз`яснено право на захист, однак при цьому не зміг пояснити суду послідовність та порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Запис з нагрудної камери не зберігся, в зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Представник Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ N 481448, 07.04.2021 року біля 18:40 год. ОСОБА_1 знаходився в приміщенні станції метро «Покровська в м.Дніпро без вдягнених засобів індивідуального захисту, зокрема без маски та респіратора, що покривають рот та ніс, чим порушив п.п. 1.1 п.2 та п. 3-2 Постанови КМУ N 1236 від 09.12.2020 року.

При цьому, з протокол містить посилання на те, що до нього додаються постанова, рапорт, пояснення 2-х свідків, бодікаміра (мовою оригіналу) № 10.

З протоколу та пояснень відповідача вбачається, що під час складання адміністративного матеріалу 07 квітня 2021 року працівниками патрульної поліції проводилась відеозйомка на нагрудні відеокамери, однак сам запис суду не представлений, такий запис не зберігається і в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, аналіз назначених норм закону свідчить про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

В свою чергу, у відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на положення ст. ст. 251, 252 КУпАП, суд в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам в їх сукупності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідальність за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП настає у разі перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Тобто, за цією статтею КУпАП може бути притягнутою до відповідальності будь-яка особа, що перебуває в громадському транспорті.

Також зазначена норма закону є бланкетною (відсильною), а тому при складані протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства, зокрема», інші актами законодавства, а також рішення органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

П.п. 1.1 п. 2 Постанови КМУ N 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" передбачено, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Як випливає з постанови, поліцейський обґрунтував винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, доказами, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідка ОСОБА_4 та у власному рапорті.

Проте, складений протокол не містить доказів порушення ОСОБА_1 правил карантину, а викладена у ньому суть адміністративного правопорушення є суб`єктивною позицією особи, яка склала такий протокол.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на те, яку саме статтю Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» порушив ОСОБА_1 , хоча зазначення конкретних спеціальних норм при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП є обов`язковим.

Так, при оформленні матеріалів даної справи працівниками поліції не встановлене конкретне місце вчинення адміністративного правопорушення.

Так, постанова у справі про адміністративне правопорушення містить посилання на те, що ОСОБА_1 знаходився в приміщенні станції метро Покровська в м.Дніпро, в той час як Постановою КМУ N 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Матеріали у справі про адміністративне правопорушення беззаперечно не доводять суду перебування ОСОБА_1 у громадському транспорті, показання свідка свідчать про те, що ОСОБА_1 було зупинено в касовій зоні станції метро.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення містить посилання на наявність відеозапису з нагрудної камери поліцейської, однак такий відеозапис суду не представлений до матеріалів про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази, які поза розумним сумнівом підтверджують порушення ОСОБА_1 правил карантину, санітарно-гігієнічних, санітарно протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи позивача слід визнати обґрунтованими, оскільки висновки поліцейського про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується належними і допустимими доказами та не ґрунтуються на вимогах закону, тому постанова ГАБ № 738448 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 44-3 КУпАП про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень, а підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до основних положень про докази, закріплених у КАС України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем не надано суду жодних беззаперечних доказів того, що позивач порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 8.5.1. Правил дорожнього руху, заперечення позивача щодо відсутності в його діях порушень ПДР, нічим не спростовані.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2,19-20, 205, 241-243 КАС України, ст. ст. 9, 33, 122,251,254,258,268 КУпАП, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції ГУНП МВС України в Дніпропетровській області, поліцейського ВРПП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Зайчука Андрія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ГАБ № 738448 від 07 квітня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 44-3 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В.Сорока.