Справа № 480/9814/21
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року Справа №480/9814/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9814/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській обл.), Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, Комісія), в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області від 19.08.2021 №5 в частині відмови позивачу у підтвердженні (зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2) стажу роботи у період з 01.11.1993 по 30.06.1997 на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки у ВАТ "Сумський молочний завод".

2. Зобов`язати Комісію з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області підтвердити (зарахувати до пільгового стажу за Списком №2) ОСОБА_1 період роботи машиністом холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки у ВАТ "Сумський молочний завод" з 01.11.1993 по 30.06.1997.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №06 від 10.09.2021 року про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 05.09.2021 року, врахувавши до пільгового стажу період роботи машиністом холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки у ВАТ "Сумський молочний завод" з 01.11.1993 по 30.06.1997.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, досягнувши 55 річного віку, маючи загальний трудовий стаж більше 30 років, з них більше 12,5 років працював на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, неодноразово звертався до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення пенсії, але відповідач відмовляв у задоволенні даної заяви у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців, оскільки рішенням Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області не зараховано період його роботи з 01.11.1993 по 30.06.1997 на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки у ВАТ "Сумський молочний завод".

Ухвалою суду від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

18.11.2021 представником ГУ ПФУ в Сумській області подано відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що позивачу відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу за списком №2 період роботи з 01.11.1993 по 30.06.1997 через те, що неможливо визначити наявність зайнятості протягом повного робочого часу на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки (є суміщення з доплатою по обслуговуванню повітряних компресорів) (а.с.38-39). Відповідно до наданих документів позивачем, станом на час звернення, його страховий стаж складає 37 років 12 днів, з них за списком №2 - 11 років 9 місяців 5 днів та, з огляду на положення п.2 ч.2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 має право на зниження пенсійного віку, передбаченого абз. 1 ч.1 ст. 26 цього закону на 4 роки і при досягненні 56 років, з 19.05.2022, матиме право на призначення пенсії.

Крім того, відповідач зауважив, що адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

На виконання ухвали суду від 15.11.2021 ГУ ПФУ в Сумській обл. надано суду копії матеріалів пенсійної справи позивача.

Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7), звертався до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення пенсії, але 16.06.2021 року йому було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців. Період роботи позивача з 09.08.1988 по 14.03.2002 не зараховано до стажу, у зв`язку з тим, що не надана пільгова довідка. У рішенні зазначено, що для зарахування вказаного періоду роботи до пільгового стажу необхідно надати пільгову довідку або рішення комісії про зарахування пільгового стажу.

У зв`язку з тим, що в період, не зарахований відповідачем 1, позивач працював на підприємстві, яке ліквідоване, він 24.06.2021 звернувся до Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області. За результатами розгляду заяви, Комісія прийняла рішення №5 від 19.08.2021, яким підтверджено періоди роботи за Списком №2 з 09.08.1988 по 31.10.1993 та з 01.07.1997 по 14.03.2002 на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки. Робоче місце за вказаною посадою, передбаченою підрозділом ХХХІІ «Загальні професії» списку №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, р. ХХХІІІ постанови Кабміну від 26.01.1991 №10, постанови Кабміну від 11.03.1994 № 162, атестоване по Списку №2. Проте, не підтверджено та не зараховано до пільгового стажу період роботи з 01.11.1993 по 30.06.1997 на цій же посаді, у зв`язку з тим, що неможливо визначити наявність зайнятості протягом повного робочого часу на вказаній посаді, бо було суміщення з доплатою по обслуговуванню повітряних компресорів (а.с. 27).

Позивач, отримавши рішення Комісії, повторно, а саме 05.09.2021 звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п.2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 25). Однак рішенням №06 від 10.09.2021 йому було відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Наявний пільговий стаж - 11 років 9 місяців 5 днів.

Вважаючи вказані рішення Комісії та ГУ ПФУ в Сумській області протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, регламентуються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-VI від 28.12.2007 року (далі - Закон №1058-VI).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 8 Закону Закон №1058-VI право на отримання пенсій мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058-VI право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2. ст. 114 Закону № 1058-VI на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-ІV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 105 Кодексу законів про працю України, працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника.

Згідно записів трудової книжки позивача (а.с. 11-13), судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 09.08.1988 по 14.03.2002 працював у ВАТ "Сумський молочний завод" на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки.

Як вбачається з архівної довідки №863 від 01.0.62021, виданої ВК Сумської міської ради, в наказах з особового складу ВАТ "Сумський молочний завод" за 1988-2002 роки наказів про переведення ОСОБА_1 на неповний робочий день, іншу роботу та надання йому відпусток без збереження заробітної плати немає (а.с. 15).

Крім того, відомості, які містяться у архівній довідці №864 від 01.06.2021, зокрема, щодо кількості відпрацьованих днів та годин, підтверджують зайнятість позивача у період з 01.11.1993 по 30.06.1997 повний робочий день на пільговій посаді (а.с. 16-23).

Таким чином, суд зазначає, що оскільки згідно записів трудової книжки позивач працював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, що не заперечується, та підтверджується у оскаржуваних рішеннях відповідачами, та у трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні будь-які інші записи щодо зайняття ним посад за сумісництвом або суміщенням, посилання відповідача на неможливість визначити наявність зайнятості протягом повного робочого часу на посаді машиніста холодильних установок є безпідставними.

Отже, висновки Комісії щодо незарахування до пільгового стажу оспорюваного позивачем періоду його роботи, є необгрунтованими, тому суд визнає рішення Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 19.08.2021 №5 в частині відмови позивачу у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 стажу роботи за період з 01.11.1993 по 30.06.1997 протиправним та таким, що підлягає скасуванню в цій частині.

Таким чином, з урахуванням записів у трудовій книжці позивача, розрахунку стажу роботи (а.с. 42) та досліджених судом матеріалів справи, суд дійшов висновку, що пільговий стаж позивача по Списку № 2 становить більше 12 років 6 місяців, при цьому на момент звернення із заявою про призначення пенсії позивач досяг віку 55 років, мав загальний трудовий стаж більше 30 років (а.с. 24), а тому ОСОБА_1 має право на пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-VI.

З огляду на викладене, відповідач протиправно прийняв рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії. При цьому, суд наголошує, що будь-яких заперечень щодо того, що спірне рішення прийнято саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області відповідачем суду не надано. Ураховуючи зазначене, суд дішов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 06 від 10.09.2021 не відповідає вимогам щодо правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, є протиправним та підлягає скасуванню.

Обираючи належний спосіб захисту прав позивача, суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 81 Закону №1788-XII призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. З огляду на те, що пенсійним органом протиправно не було зараховано до пільгового стажу позивача стаж роботи за період з 01.11.1993 по 30.06.1997, на думку суду, належним та достатнім способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 період роботи з 01.11.1993 по 30.06.1997 на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки у ВАТ "Сумський молочний завод" та зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 05.09.2021.

При цьому, посилання представника відповідача на те, що призначення пенсії є його дискреційними повноваженнями, суд не приймає до уваги, враховуючи наступне.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що переглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Також, суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15, а також у постанові Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №227/3208/16-а. Щодо ефективного способу захисту шляхом зобов`язання відповідача призначити пенсію з певної дати зроблено висновки Верховним Судом і у постановах від 29.04.2020 у справі №826/9781/18, від 25.06.2020 у справі №520/10521/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн. за квитанцією від 27.09.2021 року (а.с.6).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 19.08.2021 №5 в частині відмови позивачу у підтвердженні (зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2) стажу роботи у період з 01.11.1993 по 30.06.1997 на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки у ВАТ "Сумський молочний завод".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 41100, ) зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ) період роботи машиністом холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки у ВАТ "Сумський молочний завод" з 01.11.1993 по 30.06.1997.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №06 від 10.09.2021 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 41100, ) призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ) з 05.09.2021 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 41100, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ) 908 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска