Справа № 160/18276/21
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу реклами Кам`янської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Відділу реклами Кам`янської міської ради (далі відповідач, відділ реклами КМР) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, в якій позивач просить:
- визнати рішення відділу реклами Кам`янської міської ради від 12.01.2021 року № 01-14/21 про відмову в продовженні терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами неправомірним і його скасувати.
- стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відділу реклами Кам`янської міської ради судовий збір (в тому числі на апеляційне, касаційне оскарження рішення, ухвал суду) та всі судові витрати по справі.
В обґрунтування позовної заяви вказано, що позивачу було надано 7 дозволів на розміщення зовнішньої реклами в м. Кам`янське, строк дії яких в подальшому був продовжений. Після закінчення строку дії, позивач звертався до відповідача із відповідними заявами, за результатами розгляду яких, відповідач своїми рішеннями відмовив у продовженні строку дії дозволів. Не погодившись з такими діями відповідача, позивач оскаржив їх до суду. За результатами судового оскарження (справи №160/8738/18, №160/8738/19, №160/9311/20) позовні заяви задоволено частково: визнано протиправними та скасовано рішення відповідача про відмову у продовженні терміну дії дозволів; зобов`язано відповідача повторно розглянути питання про продовження термінів дії дозволів №25, №26, №27, №29, №31, №33, №49. Проте, відповідачем знову прийнято рішення від 12.01.2021 року № 01-14/21 про відмову в продовженні терміну дії дозволів, не погодившись з яким, позивач оскаржив його до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 року відкрито провадження у справі за позовом, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
04.11.2021 року на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю. В обґрунтування правової позиції зазначає, що перевіркою виявлені порушення вимог чинного законодавства, що регулює питання розміщення зовнішньої реклами, які викладені у довідці про перевірку. Встановлено, що 15.01.2019 рекламні засоби ФОП ОСОБА_1 демонтовані, і на цей час не встановлені, що підтверджується відповідними актами відсутності рекламних засобів. Отже, встановити відповідність фактично розташованого рекламного засобу з ескізом неможливо. Але, оглядом місць розташування рекламних конструкцій встановлено наявність фундаментів цих рекламних засобів, що, в свою чергу, дає можливість встановити відповідність фактичного місця розташування рекламного засобу місцю розташування, зазначеному у дозволах на розміщення зовнішньої реклами. При перевірці встановлено, що фактичне місце розташування рекламного засобу не відповідає місцю розташування, зазначеному у дозволі на розміщення зовнішньої реклами. Наведені обставини на думку відповідача обґрунтовують правильність висновків щодо відсутності підстав для продовження строку дії дозволу на розміщення реклами.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням виконавчого комітету міської ради від 23.12.2004 №929 позивачу 04.01.2005 видано дозволи на розміщення зовнішньої реклами №25, № 26, № 27, № 29, № 31, № 33 та № 49 на розташування рекламних засобів за саме:
- АДРЕСА_1 , напроти будинку (дозволи №25, №26 та № 27 , строк дії до 04.10.2018);
- Заводський район, проспект Свободи, 51, напроти будинку (дозвіл №29 , строк дії до 04.10.2018);
- Заводський район, проспект Свободи, 53, напроти будинку (дозвіл №31 , строк дії до 04.10.2018);
- Заводський район, проспект Свободи, 55, напроти будинку (дозвіл №33 , строк дії до 04.10.2018);
- Заводський район, перехрестя пр.Шевченка - пр.Свободи, (дозвіл №49, строк дії до 04.10.2018).
30.08.2018 року позивач звернулася до відділу реклами Кам`янської міської ради із заявами про чергове продовження строку дії дозволів знову на п`ять років відповідно до 04.10.2023 року.
28.09.2018 року рішенням у вигляді листа відділу реклами Кам`янської міської ради № 01-14/296 було відмовлено в продовженні строку дії дозволів на підставі п. 7; п. 8 Порядку розміщення зовнішньої реклами в м. Кам`янському з огляду на те, що розташування рекламних засобів розміщено в порушення вимог Порядку розміщення зовнішньої реклами в м. Кам`янському, затв. Рішенням виконкому Кам`янської міської ради від 26.07.2017 року № 206 (далі Порядок) та не відповідає вимогам до оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами та вимогам до засобів зовнішньої реклами.
Позивачем оскаржено дану відмову в судовому порядку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 у справі №160/8738/18 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Відділу реклами Кам`янської міської ради у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 №160/8738/18 апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 у справі №160/8738/18 скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Відділу реклами міської ради про відмову в продовженні терміну дії зазначених дозволів на розміщення зовнішньої реклами від 28.09.2018 №01-14/296. Зобов`язано Відділ реклами Кам`янської міської ради повторно розглянути питання щодо продовження ФОП ОСОБА_1 терміну дії дозволів №25, №26, №27, №29, №31, №33, №49 на розміщення зовнішньої реклами, відповідно до поданих ФОП ОСОБА_1 заяв від 30.08.2018. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою від 16.08.2019 відкрито виконавче провадження №59812043 по виконанню виконавчого листа №160/8738/18.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням відповідача від 15.08.2019 №01-14/425 за результатами перевірки, проведеної на підставі наказу від 30.07.2019 №08 позивачу повторно відмовлено в продовженні строку дії дозволів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 у справі №160/9749/19 позовну заяву ФОП ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірним та скасовано рішення Відділу реклами Кам`янської міської ради від 15.08.2019 №01-14/425 про відмову в продовженні терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами. Зобов`язано Відділ реклами Кам`янської міської ради повторно розглянути питання щодо продовження ФОП ОСОБА_1 термін дії дозволів №25, №26, №27, №29, №31, №33, №49 на розміщення зовнішньої реклами, відповідно до поданих ФОП ОСОБА_1 заяв від 30.08.2019 (номери Центру надання адміністративних послуг м. Кам`янського №40277, №40278, №40279, №40281, №40283, № 40285, №40289) з урахуванням висновків суду.

Постановою від 03.04.2020 відкрито виконавче провадження №61686516 по виконанню виконавчого листа №160/9749/19.

Рішенням відділу реклами від 14.02.2020 р. № 01-14/119 позивачу було відмовлено в продовженні строку дії дозволів. Відмова оскаржена позивачем в судовому порядку.

10 листопада 2020 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/9311/20 позовні вимоги були задоволені. Визнано протиправним та скасовано рішення Відділу реклами міської ради про відмову в продовженні терміну дії зазначених дозволів на розміщення зовнішньої реклами від 14.02.2020р. № 01-14/119.

Зобов`язано відділ реклами Кам`янської міської ради повторно розглянути питання щодо продовження фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 терміну дії дозволів №25, №26, №27, №29, №31, №33, №49, на розміщення зовнішньої реклами, відповідно до поданих фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 заяв від 30.08.2018 року (номери Центру надання адміністративних послуг м. Кам`янського №40277, №40278, №40279, №40281, 40283, №40285, №40289) з урахуванням висновків суду.

12.01.2021 року позивач отримала рішення у вигляді листа відділу реклами Кам`янської міської ради № 01-14/21 «Про продовження строку дії дозволів» від 12.01.21 р у якому повідомлялось, що відділом реклами Кам`янської міської ради на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/9311/20 від 10.11.20 р з метою вирішення питання щодо продовження фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 терміну дії дозволів №25, №26, №27, №29, №31, №33, №49, на розміщення зовнішньої реклами, відповідно до поданих фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 заяв від 30.08.2018 року (номери Центру надання адміністративних послуг м. Кам`янського №40277, №40278, №40279, №40281, 40283, №40285, №40289), на підставі наказу начальника відділу реклами Кам`янської міської ради від 28.12.2020 № 17 «Про проведення перевірки», проведено перевірку дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог нормативних актів, що регулюють питання розміщення зовнішньої реклами в місті Кам`янському, при розміщенні рекламних конструкцій.

Перевіркою встановлено, що 15.01.2019 р. рекламні засоби ФОП ОСОБА_1 демонтовані, і на цей час не встановлені, що підтверджується відповідними актами відсутності рекламних засобів. Отже, встановити відповідність фактично розташованого рекламного засобу з ескізом неможливо.

Подальше розташування рекламних засобів за адресами: АДРЕСА_1 , напроти будинку (Дозвіл № 25) Заводський р-н, пр.-кт Свободи, 34 (пр.-кт Леніна), напроти будинку (Дозвіл № 26) Заводський р-н, пр.-кт Свободи, 34 (пр.-кт Леніна), напроти будинку (Дозвіл №27) Заводський р-н, пр.-кт Свободи, 51 (пр.-кт Леніна), напроти будинку (Дозвіл № 29) Заводський р-н, пр.-кт Свободи, 53 (пр.-кт Леніна), напроти будинку (Дозвіл № 31) Заводський р-н, пр.-кт Свободи, 55 (пр.-кт Леніна), напроти будинку (Дозвіл № 33) Заводський р-н, перехрестя пр Шевченка (вул. Сировця)-пр-кт Свободи(пр-кт Леніна)(Дозвіл № 49) Не вдповідає вимогам до зовнішньої реклами. Вищевказані рекламні конструкції розміщуються не у відповідності до визначених у дозволах місцях розташування рекламних засобів. Враховуючи викладене вище, повідомляємо, що строк дії вищевказаних дозволів на розміщення зовнішньої реклами не підлягає продовженню.

Рішенням відділу реклами Кам`янської міської ради № 01-14/21 від 12.01.2021 позивачу відмовлено в продовженні строку дії дозволів.

Не погодившись з такими висновками відповідача позивач звернулася до суду за захистом порушеного права.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно з ч.3 та ч.4 ст.140 Конституції України та ст.2, 10 та ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські, районні, обласні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією та законами України.

Згідно ст.59 вказаного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення видається з дотриманням визначених, офіційно встановлених правил (процедур), які передбачають порядок підготовки проекту, його обговорення, експертизи, затвердження тощо.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» закріплено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради. Керівники відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради призначаються на посаду і звільняються з посади сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради одноособово, а у випадках, передбачених законом, - за погодженням з відповідними органами виконавчої влади. Положення про відділи, управління та інші виконавчі органи ради затверджуються відповідною радою.

Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, надання дозволу в порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами (власні (самоврядні) повноваження).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про рекламу» реклама - це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламних носіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах та визначення порядку надання дозволів на розміщення такої реклами здійснюється у відповідності до Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою КМУ від 29.12.2003 №2067 (далі - Типові правила).

Згідно з п.2 Типових правил дозвіл - це документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Пунктом 3 Типових правил встановлено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Тобто, КМУ уповноважує органи місцевого самоврядування на прийняття рішення, яким закріплюються принципи розміщення зовнішньої реклами на певній території.

Порядок розміщення зовнішньої реклами в місті Кам`янському (надалі - Порядок №206), затверджено рішенням виконавчого комітету міської ради від 26.07.2017 №206.

Згідно з п.29 Типових правил строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається робочому органу розповсюджувачем зовнішньої реклами у довільній формі не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу. Продовження строку дії дозволу фіксується в журналі реєстрації з внесенням відповідних змін у дозвіл. У такому ж порядку продовжується строк дії дозволів, наданих до набрання чинності цими Правилами. Відмова у продовженні строку дії дозволу може бути оскаржена у порядку, встановленому законодавством.

Розділом 8 Порядку №206 визначені вимоги до зовнішньої реклами.

Розміщення зовнішньої реклами провадиться на підставі дозволів, виданих у встановленому порядку, згідно з укладеним договором на тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів (щодо місць, які перебувають у комунальній власності) з урахуванням архітектурних, функціонально-планувальних, історико-культурних чинників, типології елементів міського середовища та додержанням правил техніки безпеки, правил благоустрою території міста.

Після закінчення строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами розповсюджувач зовнішньої реклами протягом строку, встановленого у договорі про тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів (п`яти календарних днів), повинен: здійснити демонтаж рекламного засобу з укладанням акта демонтажу; відновити пошкоджені під час монтажу (демонтажу) або експлуатації рекламного засобу тверде покриття, зелені насадження, фасади, дахи будинків і споруд, вивезти сміття та залишки матеріалів, які залишилися після проведення робіт.

Суд зазначає, що в листі відповідача про відмову в продовженні дозволу на розміщення реклами не зазначається конкретних порушень позивачем вимог п. 7 та 8 Порядку №206, не вказано із посиланням на відповідні підпункти повноважень пунктів 7 та 8 Прядку №206 в чому саме полягають такі порушення по кожному конкретному рекламному засобу, яким чином встановлено та чим підтверджено наявність таких порушень станом на час прийняття спірного рішення.

Підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру визначені в п.5 ст.4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами не передбаченими законами, не допускається.

Згідно п. 4.3 Порядку продовження строку дії дозволу фіксується в журналі реєстрації: внесенням відповідних змін у дозвіл.

Строк дії дозволу відповідно до цього пункту не підлягає продовженню у разі наявності у розповсюджувача зовнішньої реклами заборгованості з оплати за тимчасове користування цим або іншим місцями розташування рекламних засобів, які перебувають у комунальній власності, та у раз невідповідності подальшого розташування рекламного засобу на цьому місці вимогам до зовнішньої реклами.

Перелік підстав для відмови у продовженні є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

При цьому, відмова у продовженні дії дозволів, з підстав, не визначених у законі, не допускається.

На підставі ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарсько діяльності» відповідач зобов`язаний у своєму рішенні зазначити причини, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, повторний розгляд документів здійснюється дозвільним органом у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня отримання відповідної заяві суб`єкта господарювання, документів, необхідних для видачі документа дозвільного характеру, документів, які засвідчують усунення причин, що стали підставою для відмови у видачі документу дозвільного характеру, якщо інше не встановлено законом.

Суд критично ставиться до висновків відповідача про невідповідність подальшого розташування рекламних засобів вимогам до зовнішньої реклами, оскільки, як зазначалось вище, рекламні конструкції станом на дату прийняття оскаржуваного рішення, були демонтовані.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Неухильне виконання зазначеної норми Основного закону держави є гарантією дотримання принципу верховенства права та положень, закріплених в Європейській конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В Рішенні від 10.02.2010 року у справі Серявін та інші проти України Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27.09.2010 року по справі Гірвісаарі проти Фінляндії зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", п. 74).

Зазначені у оскаржуваному рішенні підстави для відмови, на думку суду, є необґрунтованими та не підтвердженими матеріалами справи, що вказує на наявність підстав для визнання проиправним та скасування рішення Відділу реклами Кам`янської міської ради від 12.01.2021 року № 01-14/21 про відмову в продовженні терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

За своїм змістом дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначати повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження; подібний термін є приводом для докладного аналізу закону на предмет того, що відповідне повноваження є дійсно дискреційним.

При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження відділу реклами Кам`янської міської ради щодо продовження строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Законом України «Про рекламу».

Умови, за яких відділ реклами відмовляє у продовженні строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, відділ реклами повинен продовжити строк дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами. Повноваження відділу реклами Кам`янської міської реклами та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови відсутності підстав, для відмови у продовженні строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами, - прийняття рішення про продовження строку дії відповідного дозволу. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Також суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, не виконані покладені на них обов`язки щодо доказування правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, позовні вимоги належить задовольнити повністю.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 72, 77, 241, 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Відділу реклами Кам`янської міської ради (, 51931, м. Кам`янське, вул. Москворецька, 14-А) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати рішення відділу реклами Кам`янської міської ради від 12.01.2021 року № 01-14/21 про відмову в продовженні терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами неправомірним і його скасувати.

Зобов`язати Відділ реклами Кам`янської міської ради повторно розглянути питання щодо продовження фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 термін дії дозволів №25, №26, №27, №29, №31, №33, №49, на розміщення зовнішньої реклами, відповідно до поданих фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 заяв від 30.08.2018 року (номери Центру надання адміністративних послуг м. Кам`янського №40277, №40278, №40279, №40281, 40283, №40285, №40289) з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу реклами Кам`янської міської ради () на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 13.12.2021 року.

Суддя О.М. Неклеса