Справа № 440/6565/21
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/6565/21
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Грігорян А.Р.,

представника позивача Мосьпана Д.О.,

представника відповідача - Бодака О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біланівський гірничо-збагачувальний комбінат" до Державної екологічної інспекції Центрального округу про визнання протиправним та скасування припису, визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Біланівський гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі по тексту - позивач, ТОВ "Біланівський ГЗК") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної екологічної інспекції Центрального округу (надалі по тексту - відповідач, ДЕІ ЦО), відповідно до якої просить: визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції Центрального округу від 25.05.2021 року № 9/2/4-23; визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції Центрального округу щодо перевірки особливих умов спеціального дозволу на користування надрами № 3572 від 20.12.2004 (дотримання умов екологічної картки від 28.09.2004 року № 356); визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції Центрального округу щодо складання протоколу вимірювань складу та властивостей вод від 17.05.2021 року № 05-2021/П.

В обґрунтування своїх вимог позивач наголошував на безпідставності висновків, викладених в акті перевірки, що послугував підставою для винесення оспорюваного припису. Окремо наголошував на наступних тезах: стаціонарні джерела ТОВ «Біланівський ГЗК», які здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря інвентаризовані та відображені у відповідному дозволі, відтак, підприємство не допускає викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; Дизель-генератор QS 40 не є стаціонарним джерелом викидів в атмосферне повітря; відповідачем не встановлено, що септики (вигреби) підприємства містять речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню; ТОВ «Біланівський ГЗК» має дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; об`єкти, які вказані в Акті не здійснювали викидів до 04.04.2019, а відповідач не встановив факт здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря; позивач не допускає порушення особливих умов спеціального дозволу на користування надрами від 20.12.2004 року № 3572, а кар`єрна вода на даний моменту об`єктивно не може відкачуватись на відстійники, тоді як дотримання умов спеціального дозволу на користування надрами не є предметом контролю ДЕІ під час здійснення державного нагляду (контролю), а є предметом контролю Держгеонадра, що підтвердили відсутність порушень умов екологічної картки; позивач не допускає порушення вимог висновку державної екологічної експертизи від 31.08.2016 року №7-03/12-13215/10-16, у частині об`ємів скиду дренажних вод в р. Рудька при проведенні гідрозахисту, а отримання нового дозволу на спеціальне водокористування не є підставою для проведення нової процедури з оцінки впливу на довкілля; ТОВ «Біланівський ГЗК» не допустило порушення вимог екологічної картки №356 від 28.09.2004 року та вимог висновку державної екологічної експертизи від 31.08.2016 року №7-03/12-13215/10-16 під час розробки гранично допустимого скиду (ГДС) у водний об`єкт, а гранично допустимий скид (ГДС) у водний об`єкт із зворотними водами ТОВ «Біланівський ГЗК» розроблено відповідно до чинного законодавства; ГДС не порушує вимог висновку державної екологічної експертизи від 31.08.2016 року №7-03/12-13215/10-16 та вимог екологічної картки №356 від 28.09.2004; ТОВ «Біланівський ГЗК» не порушує вимоги висновку державної екологічної експертизи у частині обладнання території рудничного проммайданчика дощовою каналізацією для збору, очищення та відведення поверхневих вод та вимоги висновку державної екологічної експертизи від 31.08.2016 року №7-03/12-13215/10-16 у частині відсутності самопливних мереж та каналізаційної насосної станції; ДЕІ ЦО під час проведення перевірки не перебували на відвалах, не використовували вимірювальні засоби, а тому твердження про те, що висота відвалів родючого шару ґрунту складає 10 метрів є безпідставною; представники ДЕІ ЦО не намагалися вручити ТОВ «Біланівський ГЗК» зразки продукції та ознайомити ТОВ «Біланівський ГЗК» з рішенням про призначення експертизи (випробування). Також під час відібрання проб представники ДЕІ ЦО не склали будь-яких інших документів про відібрання проб. Ємності зі зразками проб не були опечатані в присутності представників ТОВ «Біланівський ГЗК». Представники ДЕІ ЦО взагалі не повідомили з якою метою та для перевірки чого були відібрані вказані проби. Закон не надає представникам ДЕІ ЦО повноважень складати протокол вимірювань складу та властивостей вод. Як наслідок, відповідний припис просить визнати протиправним та скасувати.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 прийнято позовну заяву до судового розгляду та провадження у справі за даним позовом відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

31 серпня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, наполягаючи на обґрунтованості висновків про допущені позивачем порушення. Так, зазначав, що дизель-генератор QS 40 є і реальним і потенційним джерелом викидів в атмосферне повітря. Також, розташований на території підприємства вигріб використовується для збирання, зберігання, сортування біологічних відходів і, згідно з нормами ЗУ «Про відходи», є об`єктом поводження з відходами, а тому позивач, у цьому випадку, безальтернативно здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність підприємства безальтернативно пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на стан атмосферного повітря. В чинному дозволі на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря відображені не всі джерела викидів забруднюючих речовин. Факт здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від окремих джерел викидів встановлюється розрахунковим методом на підставі відомостей про час роботи цих джерел та відповідно до технічних характеристик джерела викидів. За твердженням представника відповідача, ТОВ «Біланівський ГЗК» не виконує вимоги екологічної картки №356 від 28.09.2004, виданої Державним управлінням екології та природних ресурсів в Полтавській області, що є невиконанням особливих умов спеціального дозволу на користування надрами від 20.12.2004 №3572. Крім того, в ході перевірки було виявлено, що відповідно до статистичної звітності за формою №2 ТП-водгосп, фактичний скид в р. Рудька становить 2007,289 тис. м3/рік (2019р), 2186,9 тис.м3/рік (2020р). Таким чином, ТОВ «Біланівський ГЗК» не виконує вимоги висновку державної екологічної експертизи Міністерства екології та природних ресурсів від 31.08.2016 №7-03/12-13215/10-16 по матеріалам ОВНС «Розкриття Біланівського родовища залізних кварцитів. Коригування». ТОВ «Біланівський ГЗК» розроблено Гранично допустимий скид (ГДС) у водний об`єкт із зворотними водами ТОВ «Біланівський ГЗК» з порушенням вимог екологічної картки №356 від 28.09.2004, виданої Державним управлінням екології та природних ресурсів в Полтавській області, що в свою чергу є невиконанням особливих умов спеціального дозволу на користування надрами від 20.12.2004 №3572, та вимог висновку державної екологічної експертизи Міністерства екології та природних ресурсів від 31.08.2016 №7-03/12-13215/10-16 по матеріалам ОВНС «Розкриття Біланівського родовища залізних кварцитів. Коригування». В ході перевірки встановлено, що ТОВ «Біланівський ГЗК» не була побудована дощова каналізація для збору, очищення та відведення поверхневих вод з території рудничого проммайданчика, що зазначена в частині 2 матеріалів ОВНС, які погоджені висновком державної екологічної експертизи Міністерства екології та природних ресурсів від 31.08.2016 №7-03/12-13215/10-16, відтак, позивач не виконує вимоги висновку державної екологічної експертизи Міністерства екології та природних ресурсів від 31.08.2016 №7-03/12-13215/10-16 по матеріалам ОВНС «Розкриття Біланівського родовища залізних кварцитів. Коригування». Відповідно до частини 1 матеріалів ОВНС, які погоджені висновком державної екологічної експертизи Міністерства екології та природних ресурсів від 31.08.2016 №7-03/12-13215/10-16, побутові стічні води по самопливним мережам надходять в каналізаційну насосну систему (КНС). КНС перекачує побутові стічні води на очисні споруди смт. Нова Галещина, чим допускається невиконання вимог висновку державної екологічної експертизи Міністерства екології та природних ресурсів від 31.08.2016 №7-03/12-13215/10-16 по матеріалам ОВНС «Розкриття Біланівського родовища залізних кварцитів. Відповідно до протоколу вимірювань показників складу та властивостей вод від 17.05.2021 № 05-2021/П встановлено, що в місці випуску зворотних (кар`єрних) вод у р. Рудька спостерігається перевищення встановлених нормативів затверджених гранично допустимих концентрацій зворотних вод за показниками: сульфати (288 мг/дм3 при нормі 202,25 мг/дм3), фосфати (7,08 мг/дм3 при нормі 2,38 мг/дм3), БСК5 (3,2 мгО2/дм3 при нормі 3 мгО2/дм3). Отже, ТОВ «Біланівський ГЗК» не дотримується умов дозволу на спеціальне водокористування від 26.03.2021 № 41/ПЛ/49д-21 Коригування». Місце скидання зворотних (кар`єрних) вод ТОВ «Біланівський ГЗК» до річки Рудька не утримується ТОВ «Біланівський ГЗК» в належному стані: місце для відбору проб зворотних вод не облаштоване, допущено заростання бур`янами земельної ділянки довкола місця скиду. Відсутність затвердженого порядку видачі дозволів не є підставою для відмови у видачі документів дозвільного характеру /а.с. 136-143, т.1/.

13 вересня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого представник позивача наполягаючи на раніше наданих аргументах, просив задовольнити позов повністю /а.с. 161-164, т.1/.

Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року, крім іншого, витребувано у Головного управління ДПС в Полтавській області інформацію та докази на її підтвердження чи подавались Товариством з обмеженою відповідальністю "Біланівський гірничо-збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код 36601298) податкові декларації екологічного податку із розрахунками за період 2019-2021 років. У разі подання останньої - надати до суду належним чином засвідчені копії таких податкових декларацій екологічного податку із розрахунками, поданих за період 2019-2021 років. Документи встановлено надати до суду у строк до 07 жовтня 2021 року. Продовжено строк підготовчого провадження у справі - на 30 календарних днів.

07 жовтня 2021 року до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача, відповідно до яких останнім наголошено на тому, що обов`язком виключно відповідача є доказування щодо початку експлуатації об`єктів, які знаходяться на території складу світлих нафтопродуктів, щодо здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря під час відкачування нечистот із вигребів. Наголосив, що рішеннями судів в інших справах підтверджено відсутність порушення екологічного законодавства зі сторони ТОВ "Біланівський ГЗК" /а.с. 27-31, т.2/.

07 жовтня 2021 року до суду надійшли пояснення представника відповідача стосовно відібрання проб, встановлення факту забруднення, а також раніше наведені аргументи /а.с. 189-193, т.2/.

23 жовтня 2021 року до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача по суті справи, а також щодо виклику свідків /а.с. 208-212, т.2/.

25 жовтня 2021 року до суду надійшли пояснення представника відповідача, відповідно до яких останній наполягав на раніше наведених аргументах /а.с. 220-222, т. 2/.

Ухвалою суду від 16 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання викликано учасників справи та наступних свідків, забезпечення явки яких вирішено покласти на сторін, зокрема, на відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а на позивача - ОСОБА_4 .

Представник позивача у підготовчому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача у підготовчому засіданні проти позову заперечував.

Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У період часу з 05.05.2021 по 19.05.2021 Державною екологічною інспекцією Центрального округу була проведена планова перевірка ТОВ «Біланівський ГЗК» щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства /а.с. 24-26, т.1/.

19.05.2021 фахівцями ДЕІ ЦО складено акт №06-28/288 (надалі - Акт) за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів /а.с. 27-39, т.1/.

25.05.2021 на підставі положень Акту ДЕІ ЦО видано припис №9/2/4-23 (надалі - Припис), відповідно до якого зафіксовані наступні порушення та вимоги з їх усунення та дати усунення:

п.1) ч.5, 6 ст. 11 ЗУ №2707 - Провести інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та отримати дозвіль на викиди на стаціонарні джерела викидів, відсутні в дозволі на викид; не допускати викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами при відсутності дозволу на викиди - у строку до 08.08.2021;

п.2) Пункт 12, ч. 1 пункту 21 Порядку, затвердженого ПКМУ №615, стаття 24 КУпН; Частина друга статті 72 ВКУ - Забезпечити дотримання виконання особливих умов спеціального дозволу на користування надрами від 20.12.2004 № 3572, а саме: вимог екологічної картки № 356 від 28.09.2004, виданої Державним управлінням екології та природних ресурсів в Полтавській області стосовно використання кар`єрної води при збагаченні руди та на технічні потреби, а також для поповнення втрат водопостачання збагачувальних фабрик. Не допускати скиду кар`єрної води в р. Рудька - до 08.08.2021, далі постійно;

п.3) Стаття 3, 9, частина третя статті 17 ЗУ № 2059 - Забезпечити дотримання вимог висновку державної екологічної експертизи Міністерства екології та природних ресурсів від 31.08.2016 №7-03/12-13215/10-16 ло матеріалам ОВНС «Розкриття Біланівського родовища залізних кварцитів. Коригування» (далі - Висновок), а саме не допускати перевищення об`ємів скиду дренажних вод в р. Рудька при проведенні гідрозахисту - до 08.08.2021, далі постійно;

п.4) Пункт 12, ч. 1 пункту 21 Порядку, затвердженого ПКМУ № 615, стаття 24 КУпН, стаття 3, 9, частина третя статті 17 ЗУ № 2059; Частина друга статті 72 ВКУ - Забезпечити дотримання особливих умов спеціального дозволу на користування надрами від 20.12.2004 №3572, та вимог висновку державної екологічної експертизи Міністерства екології та природних ресурсів від 31.08.2016 №7-03/12-13215/10-16 по матеріалам ОВНС «Розкриття Біланівського родовища залізних кварцитів. Коригування», а саме розробити Гранично допустимий скид (ГДС) у водний об`єкт із зворотними водами ТОВ «Біланівський ГЗК» з дотриманням вимог екологічної картки №356 від 28.09.2004, виданої Державним управлінням екології та природних ресурсів в Полтавській області - до 01.09.2021, далі постійно;

п.5) Стаття 3, 9, частина третя статті 17 ЗУ № 2059 - Забезпечити дотримання вимог висновку державної екологічної експертизи Міністерства екології та природних ресурсів від 31.08.2016 №7-03/12-13215/10-16 по матеріалам ОВНС «Розкриття Біланівського родовища залізних кварцитів. Коригування, а саме побудувати дощову каналізація для збору, очищення та відведення поверхневих вод з території рудничого проммайданчика - до 01.09.2021, далі постійно;

п.6) Стаття 3, 9, частина третя статті 17 ЗУ № 2059 - Забезпечити дотримання вимог висновку державної екологічної експертизи Міністерства екології та природних ресурсів від 31.08.2016 №7-03/12-13215/10-16 по матеріалам ОВНС «Розкриття Біланівського родовища залізних кварцитів. Коригування», а саме здійснити будівництво самопливних мереж та побудувати каналізаційну насосну систему (КНС) - до 01.09.2021, далі постійно;

п.7) Статті 3, 17 ЗУ № 2059 - Забезпечити дотримання вимог висновку державної екологічної експертизи Міністерства екології та природних ресурсів від 31.08.2016 №7-03/12-13215/10-16 по матеріалам ОВНС «Розкриття Біланівського родовища залізних кварцитів. Коригування», а саме: привести висоту відвалів родючого ґрунту до 5 м та засіяти відвали родючого ґрунту травою - до 01.08.2021;

п. 8) Пункт 3 частини першої статті 44, частина перша статті 70, пункт 6 частини третьої статті 110 ВКУ; Частина друга статті 72 ВКУ - Забезпечити дотримання умов дозволу на спеціальне водокористування від 26.03.2021 №41/ПЛ/49д-21, а саме: не допускати перевищення встановлених нормативів затверджених гранично допустимих концентрацій зворотних (кар`єрних) вод за показниками - до 01.06.2021, далі постійно;

п.9) Пункт 3 частини першої статті 44, частина перша статті 70, пункт 6 частини третьої статті 110 ВКУ; Частина друга статті 72 ВКУ - Забезпечити дотримання умов дозволу на спеціальне водокористування від 26.03.2021 № 41/ПЛУ49д-21, а саме: облаштувати належним чином місце для відбору проб зворотних вод - до 01.09.2021;

п.10) Стаття 17 ЗУ "Про відходи" - ТОВ «Біланівський ГЗК» вжити заходів для отримання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами - до 01.07.2021 /а.с. 40-43, т.1/.

Вважаючи свої права порушеними таким приписом, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, судом встановлено наступне.

Пунктом 3 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №454/2011, передбачено, що основними завданнями Держекоінспекції є реалізація державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів; здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства, зокрема, щодо: охорони земель, надр; екологічної та радіаційної безпеки; охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду; охорони, захисту, використання і відтворення лісів; збереження, відтворення і невиснажливого використання біологічного та ландшафтного різноманіття; раціонального використання, відтворення і охорони об`єктів тваринного та рослинного світу; ведення мисливського господарства та здійснення полювання; охорони, раціонального використання та відтворення вод і відтворення водних ресурсів; охорони атмосферного повітря; формування, збереження і використання екологічної мережі; стану навколишнього природного середовища; поводження з відходами, небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами; здійснення заходів біологічної і генетичної безпеки стосовно біологічних об`єктів природного середовища під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Згідно із підпунктом 3 пункту 4 Положення Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування).

Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затверджене наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07 квітня 2020 року № 230 (далі - Положення № 230).

Пунктом 1 Положення № 230 визначено, що Державна екологічна інспекція відповідного округу (далі - Інспекція) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.

Згідно із пунктом 2 Положення № 230 Інспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Мінекоенерго, дорученнями Міністра енергетики та захисту довкілля, його заступників, наказами Держекоінспекції, дорученнями Голови Держекоінспекції, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних та Київської міської державних адміністрацій, обласних та Київської міської рад, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням.

Відповідно до пункту 2 розділу II Положення № 230 здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: 1) про екологічну та радіаційну безпеку; 2) про охорону земель, надр; 3) про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; 4) про охорону атмосферного повітря; 5) про охорону, захист, використання та відтворення лісів; 6) про раціональне використання, відтворення і охорону об`єктів тваринного світу; 7) про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів; 8) щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; 9) про охорону, утримання і використання зелених насаджень; 10) про використання, охорону і відтворення об`єктів рослинного світу; 11) щодо дотримання правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних, ботанічних колекцій і торгівлі ними; 12) з питань дотримання положень Конвенції про міжнародну торгівлю видами дикої фауни і флори, що перебувають під загрозою зникнення (CITES); 13) під час ведення мисливського господарства та здійснення полювання; 14) про збереження об`єктів рослинного та тваринного світу, занесених до Червоної та Зеленої книг України, формування, збереження і використання екологічної мережі; 15) про охорону і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду; 16) з питань поводження з відходами; 17) у сфері хімічних джерел струму в частині забезпечення екологічної безпеки виробництва хімічних джерел струму та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, ведення обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх для утилізації; 18) щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій із шкідливими речовинами та сумішами; 19) щодо дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки стосовно біологічних об`єктів природного середовища під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (надалі - Закон №877).

Стаття 1 Закону №877 визначає, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Частиною першою статті 2 Закону №877 передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Частиною третьою статті 4 Закону №877 встановлено, що планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи (частина одинадцята статті 4 Закону).

За приписами частини першої статті 6 Закону№877 підставами для здійснення позапланових заходів є:

подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.

неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;

доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Стаття 7 Закону №877 встановлює, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

За змістом статті 10 Закону №877 суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), зокрема, має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.

Так, підстави призначення перевірки позивачем під сумнів не ставляться.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу (ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V).

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (ч. 8 ст. 7 Закону № 877-V).

Відповідно до ч. 9 ст. 7 Закону № 877-V розпорядчі документи щодо усунення порушень вимог законодавства можуть бути оскаржені до відповідного центрального органу виконавчої влади або суду в установленому законом порядку.

Позивач вказує, що відповідач під час перевірки вийшов за межі обставин, що мали перевірятись та не погоджується з діями останнього щодо перевірки особливих умов спеціального дозволу на користування надрами № 3572 від 20.12.2004 (дотримання умов екологічної картки від 28.09.2004 № 356), а також щодо складання протоколу вимірювань складу та властивостей вод від 17.05.2021 № 05-2021/П.

Надаючи оцінку позовним вимогам в частині визнання протиправними дій відповідача щодо перевірки особливих умов спеціального дозволу на користування надрами №3572 від 20.12.2004 (дотримання умов екологічної картки від 28.09.2004 № 356), а також щодо складання протоколу вимірювань складу та властивостей вод від 17.05.2021 № 05-2021/П, суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 р. № 275 Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Кодексу України про надра державний контроль за використанням і охороною надр у межах своєї компетенції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно ч.2 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» залежно від ступеня ризику орган державного нагляду (контролю) визначає перелік питань для здійснення планових заходів (надалі - перелік питань), що затверджується наказом такого органу.

Уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.

Наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 26.11.2019 року № 450 було затверджено Уніфіковану форму акту з переліком питань стосовно проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до п. 3 додатку 10 до Уніфікованого акту вбачається, що Держекоінспекція має право перевіряти дотримання умов спеціального дозволу на користування надрами в частині охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. У графі «Нормативне обґрунтування» пункту 3 додатку 10 до Уніфікованого акту вказано «Абзац четвертий пункту 10 Порядку, затвердженого ПКМУ № 615». Відповідно до абз. 4 п. 10 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 невід`ємною частиною дозволу є угода про умови користування ділянкою, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій.

Таким чином, ДЕІ ЦО має право перевіряти лише дотримання угоди про умови користування ділянкою, що є частиною спеціального дозволу на користування надрами, а не умови самого спеціального дозволу.

Згідно ч.2 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.

Оскільки перевірка дотримання особливих умов спеціального дозволу на користування надрами не належить до повноважень Деужекоінспекції відповідно до Уніфікованого акту, то дії ДЕІ ЦО в цій частині є порушенням ст. 19 Конституції України, ч.2 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Як вже було зазначено вище, однією з особливих умов спеціального дозволу на користування надрами від 20.12.2004 № 3572 дійсно є виконання умов Держуправління екоресурсів у Полтавській області (екологічна картка від 28.09.2004 № 356).

Відповідно до п. 5) ч. 1 ст. 62 Кодексу України про надра орган державного геологічного контролю перевіряє дотримання нормативів, правил та інших вимог щодо геологічного вивчення та використання надр, умов спеціальних дозволів на користування надрами та угод про умови користування надрами.

Згідно п.п. 12) п. 4 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 року № 1174 Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль).

Таким чином, перевіряти дотримання умов спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі особливих умов) може лише Державна служба геології та надр України.

Згідно пояснень представника позивача одночасно з перевіркою ДЕІ ЦО плановий захід державного нагляду (контролю) здійснювала і Державна служба геології та надр України /а.с. 77, т.1/, за результатами яких Держгеонадра, яка має право перевіряти дотримання умов спеціального дозволу на користування надрами, складено відповідні акти /а.с. 78-82, т.1/, що не містять висновків про порушення ТОВ «Біланівський ГЗК» особливих умов спеціального дозволу на користування надрами від 20.12.2004 № 3572.

Як наслідок підлягають визнанню протиправними дії відповідача стосовно перевірки особливих умов спеціального дозволу на користування надрами № 3572 від 20.12.2004 (дотримання умов екологічної картки від 28.09.2004 № 356), а також щодо складання протоколу вимірювань складу та властивостей вод від 17.05.2021 № 05-2021/П.

Зважаючи, що на підставі таких протиправних дій щодо перевірки особливих умов спеціального дозволу на користування надрами № 3572 від 20.12.2004 (дотримання умов екологічної картки від 28.09.2004 № 356), а також щодо складання протоколу вимірювань складу та властивостей вод від 17.05.2021 № 05-2021/П, відповідачем визначені пункти 2, 4 та 8 спірного припису, відтак і останні підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Окремо суд звертає увагу га порушення, які були здійсненні в частині відбору за наслідками, яких було складено протокол вимірювання показників складу та властивостей проб вод №05-2021/П від 17.05.2021, а також під складання безпосередньо самого протоколу.

Так, в актах відбору проб зазначено, що відбір проб було здійснено на землях Новогалещинської ОТГ, поблизу села Бондарі. Однак, доказів здійснення ТОВ "Біланівський ГЗК" скид вод на даній території відповідачем не надано. В той час, як виходячи із зазначеної в дозволі на спеціальне водокористування від 26.03.2021 року №41/ПЛ/49д-21 інформації, скидання вод позивачем здійснюється на території Дмитрівської сільської ради м. Горішні Плавні.

Також, графа 7 таблиці, яка зазначена в п. 3 акту відбору проб повинна містити розташування точки і місця відбору (прив`язку до місцевості). Однак, а актах прив`язка до місцевості відсутня.

Нормативні документи, які вказані у п. 1 протоколів відбору проб, а саме: ДСТУ ISO 5667-6:2009 Частина 6. Настонова щодо відбирання проб з річок і струмків, ДСТУ ISO 5667-4:2003 Частина 4. Настанова щодо відбирання проб із природних та штучних озер, ДСТУ ISO 5667-10:2001 Частина 10. Настанови щодо відбирання проб стічних вод, ДСТУ ISO 5667-10:2005 Частина 10. Настанови щодо відбирання проб стічних вод не регулюють питання відбору проб зворотної (кар`єрної) води.

Також, під час зберігання та поводження з пробами були допущені наступні порушення ДСТУ ISO 5667-3:2021 Частина 3 Настанови щодо зберігання та поводження з пробами:

Відповідно до п. 3.2.2. необхідною вимогою є використання тестових проб із дистильованою водою для перевіряння відповідності посудини і правильності виконування процедури його очищення. Однак, під час відбору проб вимоги п. 3.2.2. не були виконанні.

Відповідно до п.4 посудини, що містять проби, треба маркувати у ясній і зрозумілій формі, щоб сприяти ідентифікації у лабораторії без виникнення різночитань. Однак, за твердженнями свідка ОСОБА_3 пробірки маркувалися, а за твердженнями свідка ОСОБА_4 - не маркувалися, що є суперечливим та взаємовиключним. Будь-яких інших належних та допустимих доказів здійснення маркування проб вод відповідачем не надано.

Відповідно до таблиці 1 п.6 такі показники як завислі речовини, БСК5, сухий залишок (сухий екстракт), нафтопродукти (бензин та похідні), азот амонійний, нітрити, нітрати, фосфати (ортофосфати), залізо загальне, кальцій магній мають максимальний рекомендований час консервування перед аналізуванням 24 години, показник АПАР (поверхнево-активні речовини, аніонні) - 48 годин. Відповідно до положень протоколу №05-2021/П від 17.05.2021 року вказаний протокол було складено відповідно до акту відбору проб від 12.05.2021 року, а протокол №06-2021/П від 24.05.2021 року - відповідно до акту відбору проб від 17.05.2021 року. Таким чином від моменту відбору проб і проведення їх аналізу пройшло від 5 до 7 днів, що значно перевищує строк передбачений таблицею 1 пункту 6.

Відповідно до таблиці 1 п. 6 способом консервування для АПАР (поверхнево-активні речовини, аніонні) є використання сірчаної кислоти (H2SO4). Однак відповідно до положень протоколів відбору проб було застосовано хлороформ (CHCI3).

Крім того, судом приймаються до уваги пояснення представника позивача, відповідно до яких поточною діяльністю ТОВ «Біланівський ГЗК» є вилучення розкривних порід, які знаходяться над Біланівським родовищем залізистих кварцитів на підставі: спеціального дозволу на користування надрами № 3572 від 20.12.2004 /а.с. 54-55, т.1/; акту про надання гірничого відводу № 3117 від 12.06.2016 /а.с. 56-57, т.1/, акту про надання гірничого відводу №3633 від 12.05.2021 /а.с. 58, т.1/, проекту «Розкриття Біланівського родовища залізистих кварцитів. Коригування» /а.с. 59-62, т.1/.

Станом на дату звернення до суду ТОВ «Біланівський ГЗК» не досягло покладів корисних копалин Біланівського родовища, а тому господарська діяльність стосовно безпосереднього видобування залізистих кварцитів, а також будь-які дії щодо здійснення збагачення корисних копалин об`єктивно не здійснюється і не може здійснюватись на даному етапі функціонування підприємства.

Відповідно до п. 3.9 ДБН В.2.4-5:2012 «Хвостосховища і шламонакопичувачі» відстійний ставок - це водоймище у хвостосховищі або шламонакопичувачі (інколи біля накопичувача), призначене для освітлення і накопичення технічної води, яка забирається водозабірними спорудами системи оборотного водопостачання.

В свою чергу згідно п. 3.57. ДБН В.2.4-5:2012 хвостосховище (шламонакопичувач) - природна або штучно створена ємкість для складування хвостів (шламів), які переміщуються з місць їх утворення переважно гідравлічним способом, і для освітлення води.

Хвостами відповідно до п. 3.55. ДБН В.2.4-5:2012 є відходи збагачення корисних копалин, які складаються з породи з включенням корисних компонентів, що не можуть бути вилучені при прийнятій технології збагачення.

Шламами відповідно до п. 3.61. ДБН В.2.4-5:2012 є дисперсні тверді неорганічні відходи, які отримано в результаті технологічних процесів на металургійних, хімічних та інших виробництвах і які в суміші з водою мають текучу властивість.

Також на підприємстві не запровадженні технологічні процеси, які призводять до утворення шламів. Як наслідок, для поточної діяльності підприємства відсутня необхідність у наявності відстійника на ТОВ «Біланівський ГЗК».

Відтак, після того, як підприємство почне видобування і збагачення корисних копалин у позивача виникне обов`язок побудувати відстійник, оскільки цього вимагають положення ДБН В.2.4-5:2012. Та лише після настання вказаних обставин, кар`єрна вода буде відкачуватись на відстійник для очищення відповідно до вимог екологічної картки від 28.09.2004 № 356.

Станом на дату звернення до суду зворотна вода ТОВ «Біланівський ГЗК» проходить механічну очистку в акумулюючій ємності і не допускає прямий скид до р. Рудька, що узгоджується з висновком державної екологічної експертизи від 31.08.2016 №7-03/12-13215/10-16 /а.с. 63, т.1/ та дозволом на спеціальне водокористування від 26.03.2021 №41/ПЛ/49д-21 /а.с. 70-76, т.1/.

Крім того, суд наголошує, що пунктами 8 та 9 припису, що оскаржується, визначено:

Забезпечити дотримання умов дозволу на спеціальне водокористування від 26.03.2021 №41/ПЛ/49д-21, а саме: не допускати перевищення встановлених нормативів затверджених гранично допустимих концентрацій зворотних (кар`єрних) вод за показниками - до 01.06.2021, далі постійно;

Забезпечити дотримання умов дозволу на спеціальне водокористування від 26.03.2021 № 41/ПЛУ49д-21, а саме: облаштувати належним чином місце для відбору проб зворотних вод - до 01.09.2021.

В той же час, останні є вимогами загального характеру, дублюють норми законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, натомість відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Виставляючи позивачу наведені вимоги відповідачем не визначено, які саме порушення встановлені під час перевірки, які нормативно-правові акти не дотримані позивачем; ні в акті перевірки та приписі, ні в запереченнях на заявлений адміністративний позов відповідачем не визначено, які встановлені обставини зумовили прийняття наведених пунктів оскаржуваного припису.

При цьому, вимоги пунктів 2-6, 8 фактично зобов`язують позивача постійно вчиняти певні дії, тобто така вимога не містить будь-якого конкретного терміну її виконання.

Натомість, як вбачається із наведених вище норм законодавства, припис - це виключно обов`язкова письмова вимога, яка направлена саме на усунення конкретних порушень вимог законодавства, тобто відповідні порушення повинні бути встановленими на момент проведення перевірки.

Включення до змісту припису вимог, які не спрямовані на усунення конкретних виявлених порушень законодавства, а носять загальний характер суперечить суті та меті припису як розпорядчого документа, що складається за результатами заходу державного нагляду (контролю).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №816/581/16.

Надаючи оцінку пункту 1 спірного припису, суд зазначає, що у п.1 розділу Опис виявлених порушень вимог законодавства Акту перевірки ДЕІ ЦО приходить до висновку, що під час експлуатації дизель-генератора QS 40 та під час відкачування нечистот із септиків (вигреби) здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу.

Відповідно до п.п. 14.1.230 п. 14.1 ст. 14 ПК України стаціонарним джерелом забруднення є підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу та/або скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти.

Таким чином, обов`язковою умовою визнання об`єкту «стаціонарним джерелом забруднення» є реальне здійснення ним викидів/скидів забруднюючих речовин.

Як зазначено позивачем, дизель-генератор QS 40 придбано у 2014 році з метою забезпечення належного функціонування об`єктів ТОВ «Біланівський ГЗК» у випадку припинення їх електричного живлення через настання надзвичайних ситуацій.

Відповідно до пояснень представника позивача у період часу з моменту придбання вказаного дизель-генератора (у 2014 році) і по даний момент на території ТОВ «Біланівський ГЗК» були відсутні перебої у електричному живленні об`єктів ТОВ «Біланівський ГЗК», тому даний дизель генератор з 2014 року не експлуатувався, як наслідок не здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферу, що в свою чергу свідчить, що відповідно до п.п. 14.1.230 п. 14 ст. 14 ПК України він не є стаціонарним джерелом забруднення.

Суд наголошує, що в силу частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості вище наведених висновків, викладених у п. 1 Акту та припису.

Також, під час натурного обстеження території фахівцями відповідача виявлення два вигріби (септика), в які стікаються побутові стоки з адмінбудівлі, ємністю 5м3 кожний.

Згідно п.1 акту зазначено, що під час викачування нечистот з вигрибів (септиків) в атмосферне повітря здійснюються викиди забруднюючих речовин.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 року №1598 затверджено перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню. Згідно з вказаним переліком, найбільш поширені забруднюючі речовини: оксиди азоту, бенз(а)пірен, діоксид та інші сполуки сірки, оксид вуглецю, озон, речовини у вигляді суспендованих твердих частинок (мікрочастинки та волокна), свинець та його сполуки, формальдегід. Небезпечні забруднюючі речовини: метали та їх сполуки, органічні аміни, леткі органічні сполуки, стійкі органічні сполуки, хлор, бром та їх сполуки, фтор та його сполуки, ціаніди, фреони, арсен та його сполуки.

Надаючи оцінку викладеному, суд наголошує, що факт здійснення викидів забруднюючих речовин під час викачування нечистот з вигрибів (септиків) є виключно припущенням таких фахівців, що жодними вимірами та іншими належними доказами не підтверджено.

Крім того, допитаними в якості свідків під час судового розгляду справи, представниками відповідача, які приймали участь в перевірці позивача, за наслідками якої складено Акт та припис, було надано свідчення, що проведення інструментально-лабораторних вимірювань ними під час проведення такої перевірки на предмет викидів забруднюючих речовин під час викачування нечистот з вигрибів (септиків) та дизель-генератора не здійснювалися.

В частині порушень, викладених у п.3 Акту та необхідність отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря переліченими стаціонарними джерелами, суд погоджується з твердженнями представника позивача про їх безпідставність, враховуючи наступне.

Об`єкти, які зазначені у Акті (п.3 розділу Опис виявлених порушень вимог законодавства) знаходяться на території Складу світлих нафтопродуктів ТОВ «Біланівський ГЗК» (39893, Полтавська обл., Дмитрівська сільська рада, с. Кияшки, вул. Полтавська, 1-Б).

04.04.2019 на вказані об`єкти ТОВ «Біланівський ГЗК» отримало дозвіл № -11 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами /а.с. 44-53, т.1/.

Щодо тверджень відповідача про здійснення позивачем викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами до 04.04.2019 року лише з огляду на те, що сам дозвіл позивач отримав 04.04.2019, а ряд так званих джерел було введено в експлуатацію до цієї дати, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.230 п. 14.1 ст. 14 ПК України стаціонарним джерелом забруднення є підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу та/або скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти.

Таким чином, обов`язковою умовою визнання об`єкту «стаціонарним джерелом забруднення» є реальне здійснення ним викидів/скидів забруднюючих речовин.

Як зазначено позивачем, об`єкти ТОВ «Біланівський ГЗК», які вказані у Акті (п. 3 розділу Опис виявлених порушень вимог законодавства) не експлуатувались до 04.04.2019, тому не здійснювали і не могли здійснювати викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, як наслідок, дані об`єкти не є стаціонарними джерелами забруднення.

Отже, під час проведення перевірки Державна екологічна інспекція Центрального округу не здійснила будь-яких дій, щодо підтвердження вказаного факту, і не могла здійснювати, оскільки перевірка відбувалася в травні 2021 року.

Відтак, відповідачем не було вчинено жодних дій щодо відбору проб та інструментально-лабораторних вимірювань для з`ясування чи дійсно підприємством здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, зокрема і до 04.04.2019, а також не було встановлено факт здійснення викидів об`єктами ТОВ «Біланівський ГЗК», будь-яких речовин до атмосферного повітря.

Надаючи оцінку пунктам 3, 5-7 спірного припису, суд зазначає наступне.

У п.6 розділу Опис виявлених порушень вимог законодавства акта перевірки зазначено, що відповідно до п. 2.3.3 «Вплив на водні ресурси» додатку до висновку державної екологічної експертизи від 31.08.2016 №7-03/12-13215/10-16 передбачено, що ТОВ «Біланівський ГЗК» здійснює скид дренажних вод при проведенні гідрозахисту в р. Рудька. Виробнича потужність при цьому складає 170 м3/год., 744,6 тис. м3/рік. В ході перевірки було виявлено, що відповідно до статистичної звітності за формою №2 ТП-водгосп, фактичний скид в р. Рудька становить 2007289 м3/рік (2019), 2186900 м3/рік (2020)».

Крім вище вказаних показників пунктом 2.3.3 «Вплив на водні ресурси» додатку до висновку державної екологічної експертизи також передбачено, що максимально можлива розрахункова відкачка підземних вод при водопониженні становить 1120 м3/год.

Відповідно до статистичної звітності за формою № 2 ТП-водгосп, фактичний скид у р. Рудька у 2019 році становив 2007289 м3/рік, а в 2020 році - 2186900 м3/рік. Тобто, фактичний скид у 2019 році становив 229,14 м3/год (2007289 / 365 днів / 24 години), а у 2020 році -248,96 м3/год (2186900 / 366 днів / 24 години), що є значно менше ніж встановлено п. 2.3.3. «Вплив на водні ресурси» (1120 м3/год).

Показники, які наведені в п. 2.3.3 «Вплив на водні ресурси» взяті з дозволу на спеціальне водокористування, який був чинний на момент видачі висновку державної екологічної експертизи та був виданий на обмежений термін (з 06.05.2015 по 06.05.2017) /а.с. 84-87, т.1/.

Термін дії дозволу № 0450/Пол на спеціальне водокористування сплив 06.05.2017, а на момент проведення планового заходу державного нагляду (травень 2021 року) був чинним дозвіл на спеціальне водокористування від 26.03.2021 від 41/ПЛ/49д-21.

Відповідно до даного дозволу фактичний обсяг скидання зворотних (стічних) вод встановлено на рівні 248,964 м3/год.

Зважаючи на вище викладене показники скиду вод не перевищують величини, які зазначені у чинному на момент перевірки дозволі на спеціальне водокористування (248,964 м3/год для фактичного обсягу скидання зворотних (стічних) вод) та у висновку державної екологічної експертизи (1120 м3/год), а тому відсутні порушення вимог висновку державної екологічної експертизи від 31.08.2016 №7-03/12-13215/10-16, у частині скиду дренажних вод в р. Рудька при проведенні гідрозахисту.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» висновки державної екологічної експертизи, одержані до введення в дію цього Закону, зберігають чинність та мають статус висновку з оцінки впливу на довкілля.

Тобто, висновок державної екологічної експертизи від 31.08.2016 № 7-03/12-13215/10-16 має статус висновку з оцінки впливу на довкілля.

Поточною плановою діяльністю ТОВ «Біланівський ГЗК» є будівництво кар`єру та видобування корисних копалин відкритим способом на площі понад 25 гектарів (п. 15) ч.2 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», перша категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля).

Відповідно до п. 22) ч.2 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» до першої категорії видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля також відноситься розширення та зміни, включаючи перегляд або оновлення умов провадження планованої діяльності, встановлених (затверджених) рішенням про провадження планованої діяльності або подовження строків її провадження, реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, перепрофілювання діяльності та об`єктів, зазначених у пунктах 1-21 цієї частини, крім тих, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно частиною першою статті 11 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» звіт з оцінки впливу на довкілля, звіт про громадське обговорення та висновок з оцінки впливу на довкілля подаються суб`єктом господарювання для отримання рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування про провадження планованої діяльності, яке є підставою для початку провадження цієї діяльності, встановлює (затверджує) параметри та умови провадження планованої діяльності і приймається у формі документа дозвільного характеру або іншого акта органу державної влади чи органу місцевого самоврядування у порядку, встановленому законодавством для відповідних рішень.

Зважаючи на вище викладені обставини та положення законодавства рішенням про провадження планової діяльності ТОВ «Біланівський ГЗК» є дозвіл на виконання будівельних робіт (п. 32 додатку до Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності»), яке позивачем отримано 14.12.2020.

Розширення та зміни, встановлених (затверджених) дозволом на виконання будівельних робіт не відбулись. Відсутні факти подовження строків провадження планової діяльності, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту, перепрофілювання діяльності та об`єктів ТОВ «Біланівський ГЗК».

Враховуючи вище викладене, суд погоджується з твердженням позивача, що видача дозволу на спеціальне водокористування від 26.03.2021 №41/ПЛ/49д-21 з показниками, які є відмінні від висновку державної екологічної експертизи не є підставою для проходження нової процедури оцінки впливу на довкілля.

Таким чином, ТОВ «Біланівський ГЗК» не допускає порушення вимог висновку державної екологічної експертизи від 31.08.2016 №7-03/12-13215/10-16, у частині скиду дренажних вод в р. Рудька при проведенні гідрозахисту, оскільки вказаний скид відбувається з дотриманням дозволу на спеціальне водокористування від 26.03.2021 №41/ПЛ/49д-21.

У Акті (п. 8 розділу Опис виявлених порушень вимог законодавства) та п. 5 Припису ДЕІ ЦО приходить до висновку, що ТОВ «Біланівський ГЗК» не побудував дощову каналізацію для збору, очищення та відведення поверхневих вод з території рудничного проммайданчика, що зазначена у ОВНС «Розкриття Біланівського родовища залізистих кварцитів. Коригування», які погодженні висновком державної екологічної експертизи.

Відповідно до п. 3.1.3. ОВНС «Розкриття Біланівського родовища залізистих кварцитів. Коригування» (частина 1) рудничний майданчик розташований на південний схід від кар`єра. Його місце знаходження також відображено у додатку №13 до ОВНС.

Однак, як зазначено представником позивача рудничний проммайданчик ТОВ «Біланівський ГЗК» на даний момент не побудовано, та належних і допустимих доказів протилежного відповідачем не надано, а тому відсутність дощової каналізації для збору, очищення та відведення поверхневих вод з території неіснуючого на даний момент об`єкта не може бути порушенням висновку державної екологічної експертизи.

Належного та достатнього спростування такого твердження відповідачем не надано.

В Акті (п. 9 розділу Опис виявлених порушень вимог законодавства) та п. 6 Припису ДЕІ ЦО зазначає, що відсутність самопливних мереж та каналізаційної насосної системи (КНС) є порушенням вимог висновку державної екологічної експертизи.

Однак, Проект «Розкриття Біланівського родовища залізистих кварцитів. Коригування», розділ ОВНС якого було погодженні висновком державної екологічної експертизи передбачає, що реалізація даного проекту буде відбуватись протягом 5 років. Як вже було зазначено вище ТОВ «Біланівський ГЗК» отримало дозвіл на виконання будівельних робіт 14.12.2020 року. Тобто, будівництво об`єктів передбачених проектом «Розкриття Біланівського родовища залізистих кварцитів. Коригування», у тому числі КНС, підприємство має право здійснювати протягом 2021-2025 років.

Оскільки наявність КНС на даному етапі функціонування підприємства не обов`язковою умовою ОВНС «Розкриття Біланівського родовища залізистих кварцитів. Коригування», які погодженні висновком державної екологічної експертизи, а тому вимога побудувати каналізаційну насосну систему, яка наведена у п. б Припису є необґрунтованою та безпідставною.

В Акті (п. 11 розділу Опис виявлених порушень вимог законодавства) та п. 7 Припису ДЕІ ЦО зазначає, що відвали родючого шару ґрунту відповідно до висновку державної екологічної експертизи від 31.08.2016 року № 7-03/12-13215/10-16 передбачено складувати висотою до 5 метрів та засіяти відвали родючого шару ґрунту травою.

Як зазначає позивач, жоден і його представників разом із ДЕІ ЦО під час проведення перевірки не перебували на місці відвалів. Крім того, відповідачем не надано належних доказів використовуння ним вимірювальних засобів під час вимірювання висоти відвалів, а тому твердження про те, що висота відвалів родючого шару ґрунту складає 10 метрів є безпідставною.

Допитаний в якості свідка в залі суду представник відповідача Шевченко М.М., який здійснював перевірку позивача, не заперечував, що безпосередньо біля відвалів він знаходився один, без представників позивача.

В той же час, як встановлено судом, вказаний представник відповідача (Шевченко М.М.) не підписував Акт перевірки, а інформація про вказане порушення, яке ніби ним виявлене, за його твердженнями згодом було зазначено в Акті перевірки іншим представником відповідача, якому він усно про це повідомив.

Крім того, суд звертає увагу, що висновок державної екологічної експертизи від 31.08.2016 №7-03/12-13215/10-16 не містить вимоги щодо висоти відвалів родючого шару ґрунту та засіву їх травою.

При цьому, допитані в ході судового розгляду справи по суті свідки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали суперечливі показання по суті зафіксованого в Акті (п. 11 розділу Опис виявлених порушень вимог законодавства) та п. 7 Припису порушення, у тому числі в частині здійснення замірів та території, на якій їх здійснювали.

Відтак, судом критично оцінюються пункти припису, наведені вище, отже, останні підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Пункт 10 припису в частині зобов`язання вжити заходів для отримання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки станом на час проведення перевірки Кабінетом Міністрів України не запроваджено механізм надання дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, тому незапровадження на державному рівні відповідного механізму отримання таких дозволів виключає можливість контролюючого органу висувати таку вимогу.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №816/581/16 та від 12.09.2019 у справі №440/3838/18.

Положеннями статті 26 Закону України «Про відходи» передбачено, що державному обліку та паспортизації підлягають в обов`язковому порядку всі відходи, що утворюються на території України. Державний облік та паспортизація відходів здійснюються у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів» від 01.11.1999 № 2034, затверджено Порядок, який встановлює єдині правила ведення державного обліку та паспортизації відходів, дія яких поширюється на підприємства, установи, організації всіх форм власності, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, діяльність яких пов`язана з утворенням відходів та здійсненням операцій поводження з ними.

У Порядку передбачено, що інвентаризація відходів - це комплекс разових організаційно-технічних заходів з виявлення, ідентифікації, опису і реєстрації відходів, обліку обсягів їх утворення, утилізації та видалення, а також виявлення і обстеження місць утворення відходів і об`єктів поводження з ними.

Відповідно до пункту 9 Порядку паспортизація відходів передбачає складення і ведення паспортів відходів, паспортів місць видалення відходів, реєстрових карт об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів відповідно до державного класифікатора ДК 005-96 «Класифікатор відходів».

Відповідно до пункту 3 Наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 07.07.2008 №342 «Про затвердження типової форми первинної облікової документації №1-ВТ «Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари» та Інструкції щодо її заповнення» первинний облік за типовою формою та Інструкцією, затвердженими цим наказом, здійснюється юридичними особами всіх форм власності, видів економічної діяльності та організаційно-правових форм господарювання, фізичними особами-підприємцями, у діяльності яких утворюються відходи та використовуються пакувальні матеріали й тара.

Водночас, як встановлено судом, даних щодо того, що у діяльності позивача утворюються відходи та використовуються пакувальні матеріали й тара не містить ані акт перевірки, ані оскаржуваний припис. У відзиві на заявлений адміністративний позов відповідачем також не визначено жодних підстав для виставлення наведеного пункту припису.

Зважаючи на обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити і обґрунтовувати правомірність своїх дій, суд вважає, що суб`єктом владних повноважень не підтверджено правомірність пункту 10 припису, у зв`язку з чим він підлягають скасуванню.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №820/12120/15, від 23 грудня 2020 року у справі № 815/132/17.

Також, суд зауважує, що Рішенням Комсомольського міського суду від 05.08.2021 року у справі №534/896/21, яке набрало законної сили 12.08.2021 року, було скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення №31/2/1-24 від 25.05.2021 року, і як наслідок спростовано здійснення об`єктами ТОВ "Біланівський ГЗК" викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади (при відкачуванні нечистот з вигребів (септиків); забруднення і засмічення вод (випуск зворотних (кар`єрних) вод у річку Рудька з перевищенням встановлених нормативів затверджених ГДК зворотних вод); порушення вимог щодо поводження з відходами у ТОВ "Біланівський ГЗК" /а.с.174-178 т. 2/.

Як наслідок викладеного, п.11 припису, яким визначено про хід виконання припису надати звіт до інспекції, як похідний від вищевикладених оскаржуваних пунктів припису також підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення відповідачем конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки у спірних відносинах права позивача порушені прийняттям протиправного припису ДЕІ ЦО, суд дійшов висновку, що сплачений ТОВ "Біланівський ГЗК" судовий збір належить стягнути саме за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 6810,00 грн /а.с. 14, 124/.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Біланівський гірничо-збагачувальний комбінат" (вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802, ідентифікаційний код 36601298) до Державної екологічної інспекції Центрального округу (вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, 36039, ідентифікаційний код 42149108) про визнання протиправним та скасування припису, визнання дій протиправними задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції Центрального округу від 25.05.2021 № 9/2/4-23.

Визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції Центрального округу щодо перевірки особливих умов спеціального дозволу на користування надрами № 3572 від 20.12.2004 (дотримання умов екологічної картки від 28.09.2004 № 356).

Визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції Центрального округу щодо складання протоколу вимірювань складу та властивостей вод від 17.05.2021 № 05-2021/П.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Центрального округу (вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, 36039, ідентифікаційний код 42149108) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біланівський гірничо-збагачувальний комбінат" (вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802, ідентифікаційний код 36601298) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 6810,00 грн /шість тисячі вісімсот десять гривень/.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17 грудня 2021 року.

Суддя І.Г.Ясиновський