Справа № 127/31406/21
Суддя: Бойко В. М.
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/338/21
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Бойко В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Поліцейського взводу №1 2-ї роти БУПП у Вінницькій області капрала поліції Герасимчука Олександр Сергійович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 до Поліцейського взводу №1 2-ї роти БУПП у Вінницькій області капрала поліції Герасимчука Олександр Сергійович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.11.2021 року, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків 3 дні з дня вручення ухвали.

16.12.2021 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій вказав про виправлення недоліків заяви, а також просив суд відтермінувати сплату судового збору.

Суд, розглянувши вказану заяву, дійшов висновку, що позивач не виконав вимог ухвали суду від 19.11.2021 року.

Залишаючи дану позовну заяву без руху, судом вказувалось на необхідність виконання частини 3 статті 161 КАС України, відповідно до якої, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач на усунення недоліків просив суд відтермінувати строки сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо позивачами є члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї.

Згідно ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк.

Таким чином, відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору можливе виключно за наявності відповідних підстав і є правом, а не обов`язком суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Разом з тим, ОСОБА_1 не вказав жодної підстави для відстрочення сплати судового збору та не надав жодного доказу на підтвердження свого майнового стану.

За таких обставин, клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене вище вважаю, що у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовну заяву слід повернути позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 169, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Поліцейського взводу №1 2-ї роти БУПП у Вінницькій області капрала поліції Герасимчука Олександр Сергійович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: