Справа № 640/20201/21
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

О К Р Е М А У Х В А Л А
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
до Міністерства культури та інформаційної політики України,
Вінницької обласної державної адміністрації
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.
Дана ухвала в силу приписів законодавства є документом до негайного виконання та є самостійним виконавчим документом.
Разом з тим, представником позивачів 14.12.2021 було подано клопотання та документи, в порядку ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України про заміну заходів забезпечення, (мотивові тим, що боржниками попри заборону суду та вжиті заходи забезпечення боржниками було вчинено дії, в т.ч. реєстраційні, а ті дії та записи, що були зупинені судом, продовжили свою дію).
За результатом розгляду цього клопотання та документів, судом було виявлено численні порушення закону, підтверджені доказами, що описані судом нижче.
Згідно ч. 1 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Згідно ч. 2 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Згідно ч. 4 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Згідно ч. 5 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Згідно ч. 6 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.
Згідно ч. 9 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.
Так, 15.12.2021 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва заходи забезпечення позову в частині були замінені один одним в порядку ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України, в тому числі, з підстав порушень, допущених відповідачами (боржниками за ухвалою суду від 30.07.2021) щодо невиконання ухвали суду від 30.07.2021 про забезпечення позову.
При цьому, судом, на підставі наявних у справі документів встановлено, що 02.12.2021 листом № 03-10/613 Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації (надалі - Управління) письмово повідомило представника позивачів про те, що подано заяви та документи щодо включення та внесення змін до ЄДР щодо релігійної організації "Релігійна громада (парафії) св. Рожд. Богородичний с. Снітків Мурованокуриловецького р-ну Вінницької єпархії УПЦ», при цьому, даним листом Управління не повідомило про те, що такі дії вже були вчинені 01.12.2021, всупереч заборони суду.
Особливу увагу суду викликало твердження даного листа про те, що ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2021 ніби-то не містила заборону на реєстрацію статуту цієї релігійної громади в новій редакції, оскільки дана релігійна громада ніби-то не мала статусу юридичної особи та цивільної процесуальної дієздатності, а тому на неї заборона не поширювалась.
Таке твердження начальника Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації не лише суперечить змісту самої ухвали суду від 30.07.2021, який він надав самовільного тлумачення, не передбаченого нормами чинного законодавства, але й суперечить відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі - ЄДР), що були при цьому внесені.
Зокрема, в матеріалах справи наявні відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про те, що дата державної реєстрації юридичної особи релігійної організації "Релігійна громада (парафії) св. Рожд. Богородичний с. Снітків Мурованокуриловецького р-ну Вінницької єпархії УПЦ» - 19.02.1992.
Така інформація внесена 01.12.2021 до ЄДР державним реєстратором Мельниковим Владиславом Юрійовичем.
Крім цього, з відомостей, наявних в матеріалах справи, в тому числі на підставі копій реєстраційної справи релігійної організації "Релігійна громада (парафії) св. Рожд. Богородичний с. Снітків Мурованокуриловецького р-ну Вінницької єпархії УПЦ», що були надіслані до суду відповідачем - Вінницькою ОДА, встановлено, що релігійна організація "Релігійна громада (парафії) св. Рожд. Богородичний с. Снітків Мурованокуриловецького р-ну Вінницької єпархії Української Православної Церкви» створена як юридична особа 14.03.1990 році, згідно рішення Ради по Вінницькій області від 25.01.1990 про реєстрацію релігійної громади (підтверджується довідкою № 56 про реєстрацію виконавчого органу та ревізійної комісії релігійного товариства від 14.03.1990).
Державна реєстрація Статуту цієї релігійної організації згідно Свідоцтва про реєстрацію статуту релігійної громади № 524 датована 19.08.1992 року, копія якого також надіслана суду відповідачем.
Відтак, твердження начальника Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації Салецького І.О. про те, що реєстрація Статуту (в новій редакції) відбувалась поза межами заборони та поза межами існування юридичної особи повністю суперечить як наявним у справі та в Управління документам, матеріалами реєстраційної справи цієї релігійної організації, так і відомостям ЄДР.
Фактично, попри заборону суду змінювати статус даної юридичної особи до завершення судового розгляду, начальником Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації Салецьким І.О. та державним реєстратором Мельниковим Владиславом Юрійовичем вчинено низку дій та рішень, в результаті яких статус цієї релігійної організації змінено повністю, під час дії заборони на це. А саме, змінено канонічну підлеглість релігійної організації, її назву, органи управління, керівника, зареєстровано нову редакцію Статуту.
Також судом встановлено викладену в листі інформацію, яка порушує вимоги чинного законодавства, що регулює питання реєстрації установчих документів релігійних організацій.
Так, пакет документів, необхідний для реєстрації Статуту релігійної громади у новій редакції повинен містити низку обов`язкових документів згідно вимог чинного законодавства, а відсутність повного пакету документів призводить до певних юридичних наслідків, що унеможливлюють проведення відповідної реєстрації.
Згідно пункту 14 частини 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" та згідно статті 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» дії щодо державної реєстрації змін до установчих документів релігійних організацій відносяться до виключних повноважень суб`єкта державної реєстрації - обласної державної адміністрації.
Згідно ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» до статуту (положення) релігійної громади у новій редакції додатково подаються:
1) належним чином засвідчена копія протоколу (або витяг з протоколу) загальних зборів релігійної громади про внесення змін і доповнень до статуту (положення) релігійної громади, ухвалених відповідно до порядку, визначеного у чинному на момент внесення змін статуті (положенні) релігійної громади, із зазначенням списку учасників цих загальних зборів;
2) оригінал чи належним чином засвідчена копія чинної на дату подання документів редакції статуту (положення) релігійної громади, до якого мають бути внесені зміни і доповнення, з відміткою про державну реєстрацію (з усіма змінами, що до нього вносились), та оригінал свідоцтва, виданого органом реєстрації (якщо таке видавалося).
З наданих матеріалів реєстраційної справи юридичної особи «Релігійна громада (парафії) св. Рожд. Богородичний с. Снітків Мурованокуриловецького р-ну Вінницької єпархії Української Православної Церкви" вбачається, що в даному випадку Свідоцтво про реєстрацію чинної на дату подання документів редакції статуту релігійної громади видавалось за № 524 від 19.08.1992 року.
Разом з тим, з листа Управління від 02.12.2021 № 03-10/613 вбачається, що оригінал такого свідоцтва ні в Управління ОДА, ні державному реєстратору з пакетом документів не подавався, що унеможливлювало як реєстрацію Статуту в новій редакції, за відсутності повного пакету документів, так і проведення в результаті цього відповідних реєстраційних дій.
За таких обставин, наказ № 74 від 09.11.2021 Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації "Про реєстрацію статуту релігійної громади (парафії) св. Рожд. Богородичний с. Снітків Мурованокуриловецького р-ну Вінницької єпархії Української Православної Церкви) у новій редакції" та подальші, вчинені на його виконання державним реєстратором Мельниковим Владиславом Юрійовичем, реєстраційні дії, щодо реєстрації Статуту в новій редакції суперечать вимогам ст. 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», ст. 25, ст. 28, ст. 35 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
Так, згідно ч. 2 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів; перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації; проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру тощо.
Згідно ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» підстави для відмови у державній реєстрації:
2) у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії;
5) документи суперечать вимогам Конституції та законів України;
6) документи суперечать статуту громадського формування;
7) порушено встановлений законом порядок створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи;
10 3) невідповідність відомостей, зазначених у заяві про державну реєстрацію, відомостям, зазначеним у документах, поданих для державної реєстрації, або відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі чи інших інформаційних системах, використання яких передбачено цим Законом;
10 4) невідповідність відомостей, зазначених у документах, поданих для державної реєстрації, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі чи інших інформаційних системах, використання яких передбачено цим Законом.
Згідно ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» підставами для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, є:
1) подання документів або відомостей, визначених цим Законом, не в повному обсязі;
2) невідповідність документів вимогам, установленим статтею 15 цього Закону.
Зупинення розгляду документів здійснюється протягом 24 годин, крім вихідних та святкових днів, після надходження документів, поданих для державної реєстрації.
Зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації громадських формувань, здійснюється у строки, встановлені статтею 26 цього Закону.
Розгляд документів зупиняється на строк, що становить 15 календарних днів з дати їх зупинення.
Повідомлення про зупинення розгляду документів із зазначенням строку та виключного переліку підстав для його зупинення та рішення суб`єкта державної реєстрації про зупинення розгляду документів розміщуються на порталі електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг у день зупинення та надсилаються заявнику на адресу його електронної пошти.
Документи, що потребують усунення підстав для зупинення розгляду документів, повертаються (видаються, надсилаються поштовим відправленням) заявнику не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від заявника заяви про їх повернення.
Таким чином, всупереч вищевикладеним нормам, з невідомих суду причин, під час дії заборони суду, за наявності факту подання документів не в повному обсязі, ні відмови, ні зупинення реєстраційних дій не відбулось, а наявний в матеріалах справи лист від 02.12.2021 № 03-10/613 за підписом начальника Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації Салецького І.О. містить не лише недостовірні відомості та твердження, а й суперечить вимогам законодавства в сфері державної реєстрації релігійних організацій, що описані вище.
Так, як було вказано вище, у зв`язку з наявністю законних та обґрунтованих підстав, з метою виключення можливості ускладення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а також з метою збереження існуючого становища до розгляду справи по суті судом було вжито вищевказані заходи забезпечення позову, якими зупинено дію наказу Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації від 09.06.2021 № 33, яким змінено канонічну підлеглість, склад, керівні органи релігійної громади та зупинено дію внесених згідно цього наказу відомостей (записів) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Крім цього, згідно ч. 5 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» суб`єкт державної реєстрації (в даному випадку - Вінницька обласна державна адміністрація та її державні реєстратори) не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті:
1) звертається до суду за роз`ясненням судового рішення - у разі якщо судове рішення є незрозумілим для суб`єкта державної реєстрації;
2) повідомляє суд або державну виконавчу службу про неможливість виконання рішення із зазначенням підстав - у разі неможливості виконання судового рішення;
3) проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини);
4) формує виписку для її оприлюднення на порталі електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг - у разі зміни відомостей, що містяться у виписці.
На виконання даної ухвали боржники - Вінницька ОДА та Управління повинні були внести відомості про прийняті судом заборони до ЄДР, проте зі змісту відомостей з ЄДР вбачається, що боржники вимоги ухвали суду не виконали, інформацію про накладені заборони та зупинення дії наказу не внесли, дію записів не зупинили, а в реєстрі відображаються надалі зупинені ухвалою суду реєстраційні записи, як дійсні, що дозволяє іншим особам використовувати їх на власний розсуд, всупереч вимог судового рішення та сприяє настанню невідворотних наслідків. За роз`ясненням судового рішення або повідомленням про неможливість виконання - не звертались.
Згідно ст. 35 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» суб`єкти державної реєстрації за порушення законодавства у сфері державної реєстрації несуть відповідальність у порядку, встановленому законом. Шкода, заподіяна суб`єктами державної реєстрації, підлягає відшкодуванню на підставі судового рішення, що набрало законної сили, у встановленому законом порядку. Засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству, а також за відповідність перекладу тексту документів у випадках, визначених пунктом 1 частини першої статті 15 цього Закону. Особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, а також у неподанні або несвоєчасному поданні державному реєстратору передбаченої цим Законом інформації про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи або його відсутність, несуть відповідальність, встановлену законом. Заявник несе відповідальність за відповідність копій документів в електронній формі оригіналам таких документів у паперовій формі.
Відповідно до приписів частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
З вищевикладеного вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.
Викладене вище свідчить про те, що посадовими та службовими особами Вінницької обласної державної адміністрації та Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації допущено порушення чинного законодавства, в т.ч. невиконання судового рішення, а саме ухвали суду від 30.07.2021, проведення реєстраційних дій за наявності неповного пакету документів, під час дії судової заборони, невнесення (умисне чи з необережності) інформації про наявність судової заборони до ЄДР, надання недостовірної інформації про наявність повного пакету документів на реєстрацію у листуванні на адвокатський запит тощо.
Згідно частини 1 статті 2051 Кримінального кодексу України встановлено, що внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, - караються штрафом від п`яти тисяч до восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Частиною 2 статті 2051 Кримінального кодексу України передбачено, що ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням свого службового становища, - караються штрафом від восьми тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.
Згідно частини 1 статті 206 Кримінального кодексу України встановлено, що протидія законній господарській діяльності, тобто протиправна вимога припинити займатися господарською діяльністю чи обмежити її, укласти угоду або не виконувати укладену угоду, виконання (невиконання) якої може заподіяти матеріальної шкоди або обмежити законні права чи інтереси того, хто займається господарською діяльністю, поєднана з погрозою насильства над потерпілим або близькими йому особами, пошкодження чи знищення їхнього майна або захоплення цілісного майнового комплексу, його частини, будівель, споруд, земельної ділянки, об`єктів будівництва, інших об`єктів та незаконне припинення або обмеження діяльності на цих об`єктах та обмеження доступу до них за відсутності ознак вимагання, - караються штрафом від десяти тисяч до п`ятнадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.
Частиною 2 статті 206 Кримінального кодексу України передбачено, що ті самі дії, вчинені повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, або поєднані з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я, або з пошкодженням чи знищенням майна, - караються штрафом від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавленням волі на строк від трьох до шести років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від двох до чотирьох років або без такого.
Частиною 3 статті 206 Кримінального кодексу України встановлено, що протидія законній господарській діяльності, вчинена організованою групою, або службовою особою з використанням службового становища, або поєднана з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, або така, що заподіяла велику шкоду чи спричинила інші тяжкі наслідки, - караються позбавленням волі на строк від шести до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від трьох до п`яти років або без такого та з конфіскацією майна.
Відповідно до частини 1 статті 358 Кримінального кодексу України підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут, - караються штрафом до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Частиною 2 статті 358 Кримінального кодексу України встановлено, що складання чи видача працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, складання чи видача приватним підприємцем, аудитором, експертом, оцінювачем, адвокатом, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем або іншою особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних чи адміністративних послуг, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, підроблення з метою використання або збуту посвідчень, інших офіційних документів, що складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити, виготовлення підроблених офіційних печаток, штампів чи бланків з метою їх збуту або їх збут чи збут завідомо підроблених офіційних документів, у тому числі особистих документів особи, - караються штрафом до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.
Частиною 1 статті 3652 Кримінального кодексу України встановлено, що зловживання своїми повноваженнями аудитором, нотаріусом, оцінювачем, уповноваженою особою або службовою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, іншою особою, яка не є державним службовцем, посадовою особою місцевого самоврядування, але здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, у тому числі послуг експерта, арбітражного керуючого, приватного виконавця, незалежного посередника, члена трудового арбітражу, третейського судді (під час виконання цих функцій), або державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, державним виконавцем, приватним виконавцем з метою отримання неправомірної вигоди, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, - карається штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до десяти років.
Частиною 2 статті 3652 Кримінального кодексу України встановлено, що складання чи видача працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, складання чи видача приватним підприємцем, аудитором, експертом, оцінювачем, адвокатом, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем або іншою особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних чи адміністративних послуг, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, підроблення з метою використання або збуту посвідчень, інших офіційних документів, що складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити, виготовлення підроблених офіційних печаток, штампів чи бланків з метою їх збуту або їх збут чи збут завідомо підроблених офіційних документів, у тому числі особистих документів особи, - караються штрафом до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.
Відповідно до частини 1 статті 382 Кримінального кодексу України встановлено, що умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.
Частиною 2 статті 382 Кримінального кодексу України встановлено, що ті самі дії, вчинені службовою особою, - караються штрафом від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Згідно частини 3 статті 382 Кримінального кодексу України дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Таким чином, судом під час розгляду справи було виявлено порушення законодавства, в тому числі, які містять ознаки кримінальних правопорушень як в діях начальника Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації ОСОБА_12 , державного реєстратора ОСОБА_13 , так і інших, невстановлених судом осіб, бездіяльність щодо невиконання ухвали суду призвела до вищеописаних наслідків.
Згідно ч. 9 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.
Суду на даний час невідомо, чи відбувались вищеописані порушення законодавства самостійно суб`єктами владних повноважень чи у змові із особами, заявниками за поданими реєстраційними документами, в інтересах яких фактично вчинено низку дій з порушенням законодавства, проте вказані обставини уповноважені перевірити відповідні органи для вжиття подальших заходів.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 243, 248, 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із врахуванням вимог ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова