Справа № 520/19334/21
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

16 грудня 2021 року № 520/19334/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управлінням ДПС у Харківській області (код згідно з ЄДРПОУ ВП: 43983495) по нарахуванню ОСОБА_1 податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за ставкою у розмірі 1% від мінімальної заробітної плати за 1 кв. метр бази оподаткування та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.03.2021 року №0-2034 про нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 1171,30 грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що контролюючим органом було вчинено протиправні дії по нарахуванню йому податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за ставкою у розмірі 1% від мінімальної заробітної плати за 1 кв. метр бази оподаткування та винесено протиправне податкове повідомлення-рішення від 01.03.2021 року № 0-2034, чим порушено його права.

Ухвалою суду від 11.10.2021 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, я в якому останнім вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує підстав його необґрунтованості та недоведеності.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДПС у Харківській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.03.2021 року № 0-2034 про сплату ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 1171,3 грн. за 2020 рік.

Позивачем у позовній заяві вказано, що податкове повідомлення-рішення від 01.03.2021 року № 0-2034 було відправлене контролюючим органом на його адресу 27.07.2021 року та отримане ним 04.08.2021 року, що підтверджується копією конверту, підписом позивача у повідомленні про отримання.

Позивачем вказано, що зазначене, податкове повідомлення-рішення №0-2034 від 01.03.2021 року за своїм характером є необґрунтованими нормативно та документально, оскільки останнє не містить в собі детального розрахунку податкового зобов`язання, а також з огляду на обставини того, що загальна площа квартири позивача складає 79,9 кв.м., тобто менше 85 кв.м., то з огляду на положення п.2 рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» №542/17 від 22.02.20217 року податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті за квартиру, що знаходиться у власності позивача за 2020 рік складає 0,00 грн. Водночас, позивачем наголошено на допущених відповідачем порушеннях порядку надіслання (вручення) податкових повідомлень-рішень платникам податку.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

З 01.01.2015 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, справляється за правилами ст.266 Податкового кодексу України і у силу п.п.266.7.1 ст.266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Відповідно до п.266.1.1 ст.266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Пунктом 266.2.1 ст. 266 Податкового кодексу України передбачено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка, а у силу положень п.п. 266.3.1 ст. 266 цього ж кодексу базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до приписів п. 266.5.1 ст. 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Пунктами 14.1.129 та 14.1.129-1 Податкового кодексу України встановлено, що об`єкти житлової та нежитлової нерухомості розмежовані законодавцем за категоріями і саме у залежності від конкретної категорії об`єкта згідно з рішенням органу місцевого самоврядування застосовується певна ставка податку.

Відповідно до п.п.266.3.2 ст.266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Водночас, приписами п.п.266.4.2 ст.266 Податкового кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Згідно із п.п.266.6.1 ст.266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що для справляння податку у порядку ст.266 Податкового кодексу України визначальними кваліфікуючими ознаками кожного окремого об`єкту нерухомого майна (будівлі чи приміщення) як об`єкту стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є: 1) відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; 2) місце розташування об`єкта (тобто адреса будівлі), 3) технічні характеристики об`єкта (тобто тип будівлі чи категорія будівлі).

Згідно з п. 3 Додатку № 1 до Рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 №542/17 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюється у розмірі 0 відсотків.

При цьому, суд зазначає, що приписами п.п. 54.3.3 ст.54 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Під час розгляду справи встановлено, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у власності ОСОБА_1 перебуває квартира загальною площею 84,8 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас, наявні в матеріалах справи докази свідчать на користь того, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 08.02.1999 року, реєстраційний номер № НОМЕР_1 об`єктом нерухомості, що знаходиться у власній сумісній власності, зокрема і позивача, є квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 79,9 кв. м.

В той же час, суд зазначає, що зі змісту наданого до суду відзиву на позов встановлено, що контролюючим органом нарахування позивачу податкового зобов`язання було здійснено на підставі відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за таким об`єктом нерухомості як квартира загальною площею 84,8 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При обрахунку позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 рік та винесенні спірного податкового повідомлення - рішення контролюючим органом здійснено наступний розрахунок: 47,23 * 24,8 =1171,30 грн., де 47,23 - ставка податку на нерухоме майно за 2020 рік за 1 кв.м. бази оподаткування (1 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного 2020 року, яка становила 4 723,00 грн.), 24,8 загальна площа об`єкта оподаткування, зменшена на 60 м.кв.

Водночас, з огляду на те, що загальна площа квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка стала об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 рік, становить 84,8 кв.м., то відповідно остання не є об`єктом оподаткування, оскільки ставка податку відносно таких квартир, власниками яких є фізичні особи встановлюється у розмірі 0 відсотків.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що контролюючим органом було протиправно розраховано суму податкового зобов`язання ОСОБА_1 , оскільки площа оподатковуваного об`єкта є меншою, ніж 85 кв. м., а тому нарахування вищевказаної суми податкового зобов`язання не є правомірним.

При цьому, суд враховує посилання позивача на наявність у його власності нерухомого майна, яке, як встановлено судом, є відмінним від того, на яке контролюючим органом нараховано податкове зобов`язання, проте зазначає, що в рамках розгляду даної справи судом було надано оцінку саме рішенню контролюючого органу - податковому повідомленню-рішенню від 01.03.2021 року №0-2034 та підставам його винесення.

Згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Таким чином, з огляду на обставини справи та встановлені судом докази, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності винесення податкового повідомлення-рішення від 01.03.2021 року №0-2034, у зв`язку з чим останнє підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог позивача про визнання протиправними дій Головного управлінням ДПС у Харківській області по нарахуванню ОСОБА_1 податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за ставкою у розмірі 1% від мінімальної заробітної плати за 1 кв. метр бази оподаткування суд зазначає, що оскільки результатом таких дій стало винесення спірного даній справі податкового повідомлення-рішення та суд у даному випадку дійшов висновку про протиправність такого, то належним способом захисту порушених прав позивача є саме скасування податкового повідомлення-рішення від 01.03.2021 року №0-2034.

Відтак, позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.03.2021 року №0-2034 про нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 1171,30 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачену суму судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.