Справа № 160/18618/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Фабрика дверей "Будмайстер" про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -
11.10.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області перерахувати ОСОБА_1 щомісячну страхову виплату з 01.02.2020 року відповідно до положень закону, середньомісячного заробітку, який вона мала до ушкодження та ступеня втрати працездатності.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін з 17.11.2021 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
26.11.2021 року від третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика дверей "Будмайстер" надійшли письові пояснення щодо позовної заяви, в яких зазначено, що 29.11.2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" було укладено цивільно-правовий договір підряду №93 ДП/17. Позивачем не подано до суду жодного позову про визнання недійсним або нікчемним зазначеного договору, що вказує на його чинність та правомірність. В позовній заяві позивачем зазначається, що вона відпрацювала фактично 2 дні у листопаді 2017 року, у грудні відпрацьовані дні відсутні, з урахуванням режиму праці підприємства 1 грудня - не робочий день, 2 грудня та 3 грудня - субота та неділя, не робочі дні, за неробочі дні на підприємстві не нараховується заробітна плата, а тільки за фактично відпрацьовані дні. ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" із вказаним не погоджується з огляду на наступне. Режимом підприємства не було передбачено неробочий день - 1 грудня 2017 року. ОСОБА_1 як підрядний працівник не підпорядковувалась внутрішньому трудовому розпорядку підприємства і для неї не встановлювалися робочі чи не робочі, вихідні чи святкові дні. Взаємовідносини між ОСОБА_1 та підприємством врегульовувались виключно на підставі цивільно-правового договору підряду. ОСОБА_1 не отримувала заробітної плати згідно штатного розкладу, а отримувала винагороду за виконану роботу у відповідності з актом прийому-здачі виконаних робіт та будь-якої прив`язки до днів виконання визначеної договором підряду роботи не було, прив`язка йшла виключно до об`єму виконаних робіт. Контроль відпрацьованих днів, годин чи хвилин підрядних працівників на підприємстві не здійснюється. З моменту укладення договору підряду №93 ДП/17 від 29.11.2017 року до моменту настання нещасного випадку 04.12.2017 року пройшло 5 календарних днів, які були застосовані при здійсненні розрахунку середнього доходу. Щодо посилання позивача, що підприємству достовірно було відомо, що з 01.12.2017 року по 03.12.2017 року були неробочими днями, за які зарплата не нараховується, ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" зазначає, що 01.12.2017 року - п`ятниця - звичайний робочий день та будь-яких розпоряджень, щодо встановлення неробочого дня 01.12.2017 року на підприємстві не було. Враховуючи викладене, з позовними вимогами не погоджується та просить суд залишити їх без задоволення.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , починаючи з 30.07.2019 року перебуває на обліку в Павлоградському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області внаслідок нещасного випадку, який стався 04 грудня 2017 року під час роботи по цивільно-правовому договору від 29 листопада 2017 року з ТОВ «Фабрика дверей «Будмайстер».
За висновком Павлоградської міжрайонної МСЕК від 14.11.2019 року позивачу встановлена третя група інвалідності безстроково та визначено 60% втрати працездатності.
03 лютого 2020 року позивач звернулась до Фонду соціального страхування із заявою, в якій зокрема, просила надати їй розрахунок щомісячної страхової виплати.
11 лютого 2020 року Фондом було здійснено перерахунок соціальної виплати позивачу у розмірі 1719,56 гривень.
Згідно повідомлення Фонду соціального страхування від 17 лютого 2020 року, ТОВ «Фабрика дверей «Будмайстер» 18 грудня 2019 року надало договір підряду від 29 листопада 2017 року з терміном виконання робіт до 29 грудня 2017 року та довідку про заробітну плату, виходячи з даних документів та Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1266, сума щомісячних страхових виплат складала 1719,56 грн., право надавати роз`яснення щодо застосування вказаного Порядку надано Міністерству соціальної політики України.
04 березня 2020 року на рахунок позивача, Фондом було перераховано страхову виплату у розмірі 1375,65 гривень.
14 березня 2020 року позивач звернулась із скаргою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області на неправомірні дії Павлоградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області про призначення щомісячної страхової виплати у розмірі 1719,56грн., зобов`язати службових осіб вказаного відділення надати постанову про призначення страхової виплати, здійснити перерахунок щомісячної виплати та виплатити її у розмірі, передбаченому законом.
Згідно повідомлення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області від 02 квітня 2020 року ТОВ «Фабрика дверей «Будмайстер» 18.12.2019 року надало довідку про зарплату та договір підряду від 29 листопада 2017 року з терміном виконання робіт не пізніше, ніж 29 грудня 2017 року, згідно п.14 Постанови №1266, було здійснено коригування заробітної плати, яка складала 2865,93 грн., з урахуванням 60% втрати професійної працездатності, сума щомісячної виплати складала 1719,56 гривень.
У зв`язку із проведеним перерахунком відповідачем було встановлено виникнення переплати у розмірі 8708,74 грн., а саме за липень 110,94 грн., серпень 1719,56 грн., вересень 1719,56 грн., жовтень 1719,56 грн., листопад 1719,56грн., грудень 1719,56 гривень.
Не погодившись із такими діями Фонду щодо зменшення розміру страхової виплати та із вказаною постановою відповідача позивач звернулась зі скаргою до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 року у справі № 160/16676/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, третя особа: ТОВ Фабрика дверей Будмайстер про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, зокрема:

- скасовано постанову Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області №0412/12227/12227/4 від 28.02.2020 року «Про повернення зайво виплаченої суми страхової виплати»;

- зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, здійснити перерахунок належної щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 з 01.02.2020 року, відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, який вона мала до ушкодження.

Рішення суду набрало законної сили 19.04.2021 року та підлягало виконанню відповідачем.

03.06.2021 року на рахунок позивача Фондом соціального страхування перераховано 2 542,41 грн. соціальної виплати.

26.06.2021 року представником позивача адвокатом Меркуловою Т.П. до Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області направлено запит про надання розрахунку щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 з 01.02.2021 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 року.

Згідно листа Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області від 07.07.2021 року потерпілій ОСОБА_1 проведено розрахунок середньомісячної зарплати для призначення виплат у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, згідно якого: фактично відпрацьовані календарні дні: у листопаді 2017 року - 2, у грудні 2017 року - 3, нарахована зарплата у листопаді за 2 дні - 322,40 грн., у грудні за 3 дні зарплата 0 грн., середня зарплата працівників, зайнятих в економіці України за листопад 2017 року - 7 478грн., за грудень 2017 року - 8 777,09 грн., всього - 16 255,77 грн., середня заробітна плата приведена до фактично відпрацьовано часу у листопаді 2017 року - 498,58 грн., у грудні 2017 року - 849,40 грн., коефіцієнт зарплати - 0,6466, середній заробіток складає 2 865,93 грн. (8 864,62 грн. - середньомісячна зарплата працівників х (0,6466:2) - коефіцієнт зарплати поділений на кількість місяців у розрахунковому періоді), з якої обчислена щомісячна страхова виплата у розмірі 1 719,56 грн. (2 865,93грн. х 60% втрати працездатності), рішенням суду від 17.03.2021 року дії щодо зменшення ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати у зв`язку з технічною помилкою не визнанні як протиправні, а тільки постанова від 28.08.2020 року про повернення зайво виплаченої суми страхової виплати.

До вказаного листа були додані:

- копія постанови від 03.06.2021 року № 0412/12227/12227/8 «Про призначення доплати», згідно якої ОСОБА_1 призначити доплати страхових виплат за 2020 рік: лютий - 343,91 грн., березень - 343,91 грн., квітень - 350,79грн., з травня 2020 року по лютий 2021 року включно - 381,74 грн. щомісячно, березень 2021 року - 423,73 грн., всього доплата складає - 5 279,74 грн. підстава: рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 року;

- копія постанови від 03.06.2021 року № 0412/12227/12227/7 «Про призначення потерпілому щомісячної страхової витати (згідно рішення суду), згідно якої потерпілій ОСОБА_1 призначити щомісячну страхову виплату у розмірі 1719,56 грн. із середньомісячної зарплати 2 865,93 грн.;

- розрахунок середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 , згідно якого фактично відпрацьовані календарні дні: у листопаді 2017 року - 2, у грудні 2017 року - 3, нарахована зарплата у листопаді за 2 дні - 322,40 грн., у грудні за 3 дні зарплата 0 грн., середня зарплата працівників, зайнятих в економіці України за листопад 2017 року - 7 478 грн., за грудень 2017 року - 8 777,09 грн., всього - 16 255,77 грн., середня заробітна плата приведена до фактично відпрацьовано часу у листопаді 2017 року - 498,58 грн., у грудні 2017 року - 849,40 грн., коефіцієнт зарплати - 0,6466, середній заробіток складає 2 865,93 грн. (8 864,62 грн. - середньомісячна зарплата працівників х (0,6466:2).

- лист ТОВ «Фабрика дверей «Будмайстер» від 25.05.2021 року на адресу Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, згідно якого ОСОБА_1 мала трудові відносини з підприємством на підставі договору підряду від 29.11.2017 року, згідно акту виконаних робіт від 30.11.2017 року виконано робіт на 322,40 грн., на вказану суму нараховано ЄСВ у розмірі 70,93 грн., будь - які інші акти виконаних робіт від Картавих відсутні. Для розрахунку лікарняних враховано фактичні дні договору підряду до початку страхового випадку - 5 днів (з 29.11.2017 року по 03.12.2017 року).

Після отримання вказаних документів 01.08.2021 року представником позивача адвокатом Меркуловою Т.П. направлено на адресу Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області заяву, в якій зазначено про проведення перерахунку щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 з 01.02.2020 року у розмірі 3 439,12 грн., який був визначений з 30.07.2019 року з розрахунку заробітної плати за 29.11.2017 року та 30.11.2017 року у розмірі 322,40 грн. з яких були сплачені страхові внески, що відповідає положенням закону та роз`ясненням Міністерства соціальної політики України та здійснити виплату з 01.02.2020 року щомісячної виплати ОСОБА_1 у розмірі 3 439,12 грн.

Відповідно до листа Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області від 11.08.2021 року у довідці про заробітну плату вказано, що потерпіла відпрацювала в листопаді 2 дні та отримала винагороду в розмір 322,40 грн. та в грудні 2017 року відпрацювала 3 дні та заробітна плата відсутня. Відповідно до п.14 постанови КМУ від 26.09.2001 року № 1266 « Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням» у разі коли у розрахунковому періоді є місяць, в якому повністю відсутня заробітна плата у зв`язку з поважною причиною такий місяць виключається з розрахункового періоду, причиною не віднесено цим Порядком до поважної такий місяць не виключається з розрахункового періоду, у грудні потерпіла відпрацювала 3 дні та відсутня зарплата, цей місяць було включено до розрахункового періоду.

Позивач не погоджуючись з постановою Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області від 03.06.2021 року № 0412/12227/12227/7 « Про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати», згідно якої потерпілій ОСОБА_1 призначено щомісячну страхову виплату у розмірі 1 719,56 грн. із середньомісячної зарплати 2 865,93 грн., звернулася до суду з даним позовом для захисту своїх прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У положеннях ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 173 Кодексу законів про працю України регламентовано, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Закон України від 23 вересня 1999 року №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105-XIV в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.

Розділом V Закону №1105-XIV врегульовані питання загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 35 Закону № 1105-XIV страхуванню від нещасного випадку підлягають:

1) особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту);

2) учні та студенти навчальних закладів, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти, залучені до будь-яких робіт під час, перед або після занять; під час занять, коли вони набувають професійних навичок; у період проходження виробничої практики (стажування), виконання робіт на підприємствах;

3) особи, які утримуються у виправних закладах та залучаються до трудової діяльності на виробництві цих установ або на інших підприємствах за спеціальними договорами.

Усі особи, перелічені у частині першій цієї статті, вважаються застрахованими з моменту набрання чинності цим Законом незалежно від фактичного виконання страхувальниками своїх зобов`язань щодо сплати страхових внесків.

Відповідно до статті 36 Закону № 1105-XIV передбачено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до частини сьомої статті 36 Закону №1105-XIV страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Відповідно до частини другої статті 37 Закону № 1105-XIV перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року відповідно до коефіцієнта, затвердженого Кабінетом Міністрів України на підставі даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

Частиною першою статті 42 Закону № 1105-XIV визначено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

Максимальний розмір щомісячної страхової виплати не повинен перевищувати 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв`язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України (частина дев`ята статті 42 Закону № 1105-XIV).

Під час обчислення середньомісячного заробітку враховуються всі види виплат, на які нараховувалися страхові внески (частина десята статті 42 Закону № 1105-XIV).

Відповідно до частини одинадцятої статті 42 Закону № 1105-XIV у разі повторного ушкодження здоров`я середньомісячний заробіток, за бажанням потерпілого, обчислюється за відповідні періоди, що передували першому або повторному ушкодженню здоров`я. Сума страхової виплати в цьому разі визначається згідно із ступенем (у відсотках) втрати професійної працездатності, що встановлюється МСЕК за сукупністю випадків ушкодження здоров`я.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 43 Закону № 1105-XIV для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть.

Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів (частина перша статті 44 Закону № 1105-XIV).

Пунктом 1 частини першої статті 47 Закону№ 1105-XIV визначено, що страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них (частина п`ята статті 47 Закону № 1105-XIV).

Механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - страхові виплати), у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників (далі - роботодавці) визначає Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266 (далі - Порядок № 1266).

Пунктом 3 Порядку № 1266 визначено, що середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - єдиний внесок та/або страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати (далі - поважні причини).

Відповідно до пункту 11 Порядку № 1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.

Згідно з пунктом 14 Порядку №1266 у разі коли на дату встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати застрахованою особою професійної працездатності або коли з дня смерті потерпілого до настання права на страхові виплати минуло більше року з дня настання страхового випадку, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру заробітної плати застрахованої особи перед настанням нещасного випадку на виробництві або перед звільненням з роботи (переходом на іншу роботу), з якою пов`язане професійне захворювання, з урахуванням її коригування, що проводиться робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, за формулою.

Пунктом 31 Порядку № 1266 визначено, що середня заробітна плата (дохід) для призначення допомоги по безробіттю, для страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності), та для призначення страхових виплат для добровільно застрахованих осіб обчислюється робочими органами фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування з використанням даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 9 статті 47 Закону № 1105-XIV встановлено, що суми, одержані в рахунок страхових виплат потерпілим або особою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані Фондом, якщо рішення про їх виплату прийнято на підставі підроблених документів або подано свідомо неправдиві відомості, а також якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат.

Відповідно до п. 9 ст. 42 Закону № 1105-XIV середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв`язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1.8 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 року № 11 повернення зайво виплачених сум проводиться на підставі постанови управління (відділення) Фонду. При кожній виплаті щомісячної страхової суми загальний розмір відрахування не може перевищувати двадцяти відсотків. Відсоток відрахування може бути збільшений за згодою отримувача страхових виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону № 1105-XIV сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

Як видно із зазначених норм законодавства, Фонд соціального страхування при призначенні щомісячних страхових виплат зобов`язаний був не тільки надати запит роботодавцю про розмір середньої заробітної плати потерпілого на виробництві на момент ушкодження його здоров`я (отримання травми), а і за результатами отриманої на вказаний запит відповіді запросити у роботодавця довідку про розмір середньої заробітної плати або довідку про підтвердження відсутності документів про заробітну плату.

Законом № 1105-XIV та Порядком № 1266 від 26 вересня 2001 року Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням (надалі Порядок №1266) не встановлюється будь-яких обмежень стосовно призначення щомісячних страхових виплат із розрахунку середньої заробітної плати за професією (посадою) на підприємстві, на якому працював потерпілий, а навпаки, зобов`язано Фонд соціального страхування дотриматися цього необхідного кроку.

Розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат, є період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески (п.3 Порядку № 1266).

Згідно п. 4.2.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 31.01.2002 року № 7, для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати до робочого органу виконавчої дирекції Фонду подається зокрема довідка про середню заробітну плату (доход).

У силу приписів пункту 4.2.2 цього ж Порядку, якщо потерпілий за станом здоров`я чи з інших причин не може одержати зазначені у підпункті 4.21 цього Порядку документи, їх одержує та подає відповідний страховий експерт робочого органу виконавчої дирекції Фонду.

Отже, з аналізу вищезазначених правових норм слідує, що застрахована особа, яка є потерпілою від нещасного випадку на виробництві, має право на своєчасне та повне відшкодуванню шкоди, заподіяної їй внаслідок ушкодження здоров`я робочим органом, який забезпечує здійснення таких виплат, якою є Виконавча дирекція Фонду соціального страхування, на який окрім того, законом покладено обов`язок, звертатись до підприємства, на якому до настання страхового випадку працювала застрахована особа, а уразі їх відсутності до інших з метою отримання документів, для розрахунку середньої заробітної плати, який необхідний для визначення розміру страхових виплат.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 40 Закону №1105 страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них.

Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.

За приписами ст. 40 Закону № 1105, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

Як вже було зазначено судом, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 року у справі № 160/16676/20, яке набрало законної сили 19.04.2021 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, третя особа: ТОВ Фабрика дверей Будмайстер про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, зокрема:

- скасовано постанову Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області №0412/12227/12227/4 від 28.02.2020 року «Про повернення зайво виплаченої суми страхової виплати»;

- зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, здійснити перерахунок належної щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 з 01.02.2020 року, відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, який вона мала до ушкодження.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, судом у справі №160/16676/20 встановлено наступне.

Павлоградським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області призначено та здійснено страхові виплати ОСОБА_1 в розмірі 3 439,12 грн. з липня 2019 року по грудень 2019 року, під час перевірки справи виявлено помилку, під час обчислення середньомісячної зарплати для призначення щомісячних страхових виплат, а саме: грудень 2017 року, в якому ОСОБА_1 відпрацювала три дні та зарплата відсутня, вказаний період було виключено з розрахункового періоду, у зв`язку з цим Павлоградське відділення зробило перерахунок щомісячних страхових виплат, після якого нова сума щомісячної страхової виплати стала 1 719,56 грн., таким чином виникла переплата у розмірі 8 708,74 грн. з липня 2019 року по грудень 2019 року включно, Павлоградським відділення було винесено постанову «Про повернення зайво виплаченої страхової виплати» № 0412/12227/12227/4 від 28.02.2020 року.

Згідно довідки про заробітну плату ОСОБА_1 , виданої ТОВ «Фабрика дверей «Будмайстер» кількість календарних днів у листопада 2017 року - 2, заробітна плата (винагорода за цивільно- правовим договором), на яку нараховано єдиний внесок та/або страхові внески - 322,40 грн., кількість календарних днів у листопада 2017 року - 3 дні, заробітна плата (винагорода за цивільно- правовим договором), на яку нараховано єдиний внесок та/або страхові внески - 0 грн., усього заробітна плата ( винагорода за цивільно- правовим договором), на яку нараховано єдиний внесок та/або страхові внески - 322,40грн.

При первісному призначені страхової виплати щомісячної страхової виплати розмір заробітної плати становив: 8 864,62 грн. х 0,6466 (коефіцієнт зарплати) = 5 731,86 грн. (при кількості відпрацьованих 2 днів у листопаді 2017 року), розмір щомісячної страхової виплати становив 3 439,12 грн. (5 731,86 грн. х 60% втрати працездатності).

Внаслідок включення до розрахунку середньомісячної зарплати для призначення щомісячної страхової виплати грудень 2017 року, в якому позивач відпрацювала 3 дні, відбулось зменшення розміру середньомісячної плати з 5731,86 грн. до 2865,93 грн., та відповідно до зменшення розміру щомісячної виплати з 3439,12 грн. до 1719,56 грн. та стягнення зайво виплачених щомісячних страхових виплат в розмірі 8 707,74 грн.

При перевірці матеріалів справи, встановлено, що при перевірці посадовими особами відповідача було виявлено недоліки програмного забезпечення в розрахунку заробітної плати для призначення щомісячної виплати, проте жодних службових розслідувань чи звернень до правоохоронних органів щодо встановлення винної особи у розтрат грошових коштів Фонду відповідачем не було здійснено.

Суд у справі №160/16618/21 дійшов до висновку, що належним способом захисту у цій справі буде скасування постанови Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області від 28.02.2020 року № 0412/12227/12227/4 «Про зайво виплаченої суми страхової виплати» та зобов`язання Управління виконавчої дирекції здійснити перерахунок належної щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 з 01.02.2020 року відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, який вона до ушкодження.

Суд зазначає, що здійснивши позивачу перерахунок щомісячної страхової виплати на виконання вказаного рішення суду розмір такої виплати був зменшений та становить 1719,56 грн. Таке зменшення суми щомісячної страхової виплати пов`язане із тим, що відповідачем при здійсненні перерахунку з 01.02.2020 року було враховано фактичні дні договору підряду до початку страхового випадку 5 днів (з 29.11.2017 року по 03.12.2017 року).

Так, у справі №160/16618/21 судом було досліджено правомірність винесення постанови від 28.02.2020 року № 0412/12227/12227/4 «Про зайво виплаченої суми страхової виплати», проте правомірність включення до розрахунку днів 1, 2, 3 грудня 2017 року, коли позивач не отримала заробітної плати, що призвело до повторного порушення прав позивача.

Щодо правомірності включення до розрахунку щомісячної страхової виплати днів 1, 2, 3 грудня 2017 року, коли позивач не отримала заробітної плати, судом у справі №160/16618/21 досліджено не було, тому з цього приводу слід зазначити про таке.

Так, відповідачем не виключено із розрахункового періоду 3 дні у зв`язку з тим, що позивач без поважних причин не отримав.

В наданій ТОВ «Фабрика дверей «Будмайстер» довідці про заробітну плату ОСОБА_1 від 16.12.2019 року №193 зазначено, що за 2 відпрацьованих у листопаді 2017 року календарних дні заробітна плата становить 322,40 грн.; в грудні 2017 року заробітна плата за З календарні дні відсутня.

Позивач посилається на те, що позивач отримала травму у зв`язку з нещасним випадком 04 грудня 2017 року, тобто в грудні 2017 року позивачем відпрацьовано 3 дні, за які заробітна плата відсутня, такий місяць повинен бути виключений із розрахункового періоду та відповідно до п. 14 Порядку №1266 зроблено перерахунок.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на пункт 14 Поряду 1266, в якому, на думку позивача, зазначається, що обчислення середньої заробітної плати (доходу) обчислюється без урахування святкових і неробочих днів, установлених законодавством, оскільки вказаний пункт, як і взагалі Порядок 1266 та Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-ХІV взагалі не містять положень щодо необхідності виключати святкові та неробочі дні в розрахунок. Натомість в третьому абзаці пункту 11 Порядку 1266 зазначено, що у разі коли застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж календарний місяць за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьований час (календарні дні) перед настанням страхового випадку.

Проте, суд зазначає, що аналіз пункту 3 Порядку № 1266 дає підстави для висновку, що середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком , відпустка без збереження заробітної плати.

Судом встановлено, що 29.11.2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФАБРИКА ДВЕРЕЙ «БУДМАЙСТЕР» було укладено цивільно-правовий договір підряду №93 ДП/17.

Пунктом 1.2 зазначеного договору підряду визначено, що даний договір підряду укладається на виконання підсобних робіт на виробництві, з переданням результатів такої роботи «Замовникові».

Згідно з п. 1.3 договору визначалось, що вказаний договір є цивільно-правовим договором та врегульовується Розділом 61 ЦК України, та що на нього не розповсюджуються норми встановлені Кодексом законів про працю.

У відповідності з п. 3.2 договору встановлено, що замовник приймає від виконавця результати робіт шляхом підписання акту виконаних робіт.

Станом на сьогоднішній день, позивачем не подано до суду жодного позову про визнання недійсним або нікчемним зазначеного договору, що вказує на його чинність та правомірність. Посилання позивача на рішення Павлоградського міськрайонного суду від 28.05.2021 року у справі №185/7008/18, яким визнано вказаний договір підряду трудовим договором судом не приймаються до уваги, оскільки згідно з інформацією наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень, це рішення оскаржено в апеляційному порядку, та станом на момент розгляду даної справи рішення за результатами розгляду апеляційної скарги ще не прийнято, тому рішення від 28.05.2021 року у справі №185/7008/18 є таким, що ще не набрало законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Ухвалою суду від 09.11.2021 року було зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Фабрика дверей "Будмайстер" надати протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали належним чином завірену копію табелю обліку робочого часу підприємства за період з 01 грудня 2017 року по 03 грудня 2017 року (включно).

На виконання вимог вказаної ухвали 26.11.2021 року від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких було зазначено, що умовами договору підряду №93 ДП/17 від 29.11.2017 року, а також чинним законодавством не передбачено обов`язок ведення табелю обліку робочого часу осіб, що виконують роботи за договором підряду, а тому на підприємстві відсутні документи, що запитуються судом у ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер".

При цьому, в своїх письмових поясненнях ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" було зазначено, що 01.12.2017 року п`ятниця звичайний робочий день та будь-яких розпоряджень, щодо встановлення неробочого дня 01.12.2017 року на підприємстві не було.

Доказів протилежного позивачем до суду також не надано та в матеріалах справи відсутні.

Також слід зазначити, що як вбачається із матеріалів справи, перерахунок відповідачем було здійснено на підставі складеної ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" довідки про заробітну плату, яку позивач не оскаржувала, щодо виконання позивачем робіт в період з 01 по 03 грудня 2017 року згідно договору підряду.

Слід зазначити, що виконувані ОСОБА_1 роботи за договором підряду №93 ДП/17 не носили характер трудових відносин, так як фактично не було ознак систематичності виконання робіт. Як вказує третя особа в своїх письмових поясненнях, в період дії договору підряду було підписано лише один акт прийому-здачі виконаних робіт від 30.11.2017 року за результатами виконання робіт з 29.11.2017 року по 30.11.2017 року. Робота виконувалась ОСОБА_1 самостійно та взаємодія з працівниками відповідача зводилась виключно до надання завдання підрядному працівникові та прийняття результату виконаних робіт. Зазначені факти підтверджуються матеріалами спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04.12.2017 року о 11 год. 40 хв. з підсобним робітником ТОВ

"Фабрика дверей " ОСОБА_3 .

Також, вищевказаними матеріалами спеціального розслідування, що проводились у

відповідності з наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

Державної служби з питань праці №195-Р від 21.05.2019 року, чітко встановлено та

підтверджено факт виконання позивачем ОСОБА_1 робіт за умовами цивільно-правового

договору №93ДП/17 від 29.11.2017 року. З обставин описаних в матеріалах розслідування також чітко видно, що ОСОБА_1 виконувала роботи у відповідності з чітко поставленим їй завданням, а виплати винагороди здійснювались на підставі акту виконаних робіт.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин у справі, судом встановлено, що відповідач при прийнятті постанови № 0412/12227/12227/7 від 03.06.2021 року Про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати провівши розрахунок середньомісячної заробітної плати для призначення виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві по потерпілій ОСОБА_1 на підставі наданої ТОВ

"Фабрика дверей "Будмайстер" довідки про заробітну плату, яка не була оскаржена позивачем, діяв в межах, на підставі та у спосіб визначений чинним законодавством.

Щодо клопотання відповідача щодо закриття провадження у справі у зв`язку із тим, що існує рішення суду, яке набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд зазначає, що предметом розгляду в даній справі є постанова Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області № 0412/12227/12227/7 від 03.06.2021 року Про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати, що не є аналогічним предмету спору, який розглядався в межах справи №160/16676/20.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 77, 90, 241-246, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Фабрика дверей "Будмайстер" про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна