Справа № 345/4923/21
Суддя: Кулаєць Б. О.
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №345/4923/21
Провадження № 2-а/345/60/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2021 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі: судді Кулаєць Б.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін та без проведення судового засідання справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому позивач просить скасувати постанову серії ГАБ № 448292 від 25.10.2021 по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-2 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді 170 грн. і закрити провадження по справі.

Свою заяву позивач мотивував тим, що 25.10.2021 ДОП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Бережним О.М. винесено відносно нього постанову серії ГАБ № 448292 від 25.10.2021, за змістом якої 25.10.2021 о 17.50 год. в м. Калуш по вул. В.Стуса, а саме: у магазині « Живе пиво », він перебував без засобів індивідуального захисту, а саме: маски, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-2 КУпАП, та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 170,00 гривень. Вважає дану постанову незаконною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, яка підлягає скасуванню із наступних підстав. Як вбачається із оскаржуваної постанови, у графі «статті» міститься виправлення цифри 2, внаслідок чого не зрозуміло, якою статтею КУпАП притягнуто його до адміністративної відповідальності, а саме: за статтею 44-2 чи за статтею 44-3. Отже згідно вимог Інструкції з оформленні матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, бланк оскаржуваної постанови слід вважати зіпсутим, що унеможливлює накладення на нього адміністративного стягнення. Також зазначає, що під час винесення відносно нього постанови він не був згоден із її законністю, оскільки перебував у масці, тому він потребував працівників поліції показати йому відеозапис того, що він перебуває у магазині без засобів індивідуального захисту і вчиняє адміністративне правопорушення. Однак, працівники поліції його мотиви оскарження винесення постанови до уваги не взяли, та не склали протокол про адміністративне правопорушення, куди б мали занести його поясненні та мотиви оскарження постанови. Отже, при винесені оскаржуваної постанови органом поліції було грубо порушено ряд вимог чинного законодавства, внаслідок цього вказана постанова не може залишатися в силі та нести для його негативні наслідки притягнення до юридичної відповідальності. А тому він змушений звертатися до суду із даним позовом.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 08.11.2021 відкрито провадження по справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, без виклику сторін, запропоновано відповідачу протягом 5 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву.

Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного правопорушення серії ГАБ № 448292 від 25.10.2021, складеної ДОП Калуського РВП ГУ НП лейтенантом поліції Бережним О.М., встановлено, що ОСОБА_1 25.10.2021 о 17:50 год. в м. Калуш по вул. Стуса, а саме: в магазині « Живе пиво », перебував без засобів індивідуального захисту, зокрема маски, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-2 КУпАП (а.с. 4).

Між сторонами виник спір з приводу правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за перебування без засобів індивідуального захисту в громадському місці.

Оцінка суду:

дослідивши докази, які надані сторонами на обґрунтування своїх вимог та заперечень, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

За вимогами ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 № 23-рп/2010 (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, позивач 25.10.2021 о 17:50 год. в м. Калуш по вул. Стуса, а саме: в магазині « Живе пиво » перебував без засобів індивідуального захисту, зокрема, маски.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 44-2 КУпАП порушення обмежень, встановлених для медичних і фармацевтичних працівників під час здійснення ними професійної діяльності, тягне за собою накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, фабула висунутого позивачу обвинувачення у оскаржуваній постанові не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 44-2 КУпАП.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 06.11.2020 № 1000-IX, який набрав чинності 21.11.2020, внесено зміни до Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», а саме статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною 2 такого змісту: "Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Крім цього, зазначеним Законом внесено зміни до ст. 222 КУпАП, яка визначає повноваження органів національної поліції з розгляду справ про адміністративні правопорушення, шляхом доповнення ч.1 ст. 222 КУпАП, після цифр "44" словами і цифрами "частина друга статті 44-3". Відповідно до вказаних змін, які набрали чинності 21.11.2020, до повноважень працівників органів та підрозділів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення за ч.2 ст. 44-3 КУпАП.

Таким чином, враховуючи те, що 25.10.2021 працівником поліції було виявлено факт перебування позивача у магазині без засобів індивідуального захисту, а саме маски, суд вважає, що на момент вчинення ОСОБА_1 правопорушення він міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності лише за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Однак, як встановлено судом, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-2 КУпАП.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною першою статті 44-2 не підвідомчі органам національної поліції.

Також, суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у постанови про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим. Такі дії будуть свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При вирішенні даної справи суд виходить з того, що ніхто не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв. Якщо особу обвинувачують у порушенні конкретної норми права, то і до відповідальності така особа може бути притягнута виключно у випадку доведеності факту порушення нею саме цієї норми права. Якщо під час судового розгляду буде встановлено, що особа не порушувала норми права, у порушенні якої її обвинувачують, очевидним є те, що в її діях відсутній склад правопорушення, який їй інкримінують. За наведених обставин провадження по справі підлягає закриттю.

Отже, враховуючи те, що працівники поліції не склали постанову з правильною кваліфікацією правопорушення, що є порушенням порядку документування адміністративних правопорушень, тому суд приходить до висновку про те, що подальший розгляд справи про адміністративне правопорушення органом поліції та винесення за результатами такого розгляду постанови серії ГАБ № 448292 від 25.10.2021 не відповідає положенням КУпАП.

Окрім цього, відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд встановив те, що на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідач відповідно до статті 251 КУпАП не надав будь-яких доказів та при цьому такі докази не зазначені в оскаржуваній постанові

Враховуючи те, що складена відповідачем постанова серії ГАБ № 448292 від 25.10.2021 про вчинення адміністративного правопорушення не підтверджує факту вчинення позивачем зазначеного правопорушення, і інших доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення відповідач не надав, суд приходить до переконання в тому, що відповідач притягнув позивача до відповідальності за відсутності доказів вчинення ним відповідного правопорушення.

Разом з тим, постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом, як належний та допустимий доказ в розумінні ст. 72 КАС України, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б обґрунтовували вину позивача в матеріалах справи відсутні.

Відтак, суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, вказаною нормою процесуального закону передбачені повноваження суду щодо скасування рішення суб`єкта владних повноважень та одночасного вирішення питання про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що викладені обставини у постанові про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 не підтверджені доказами, а надані докази не містять в собі об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-2 КУпАП, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження - закриттю.

На підставі ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 44-2, 44-3, 245, 258, 268, 280, 286 КУпАП, керуючись статтями ст.ст. 139, 241-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ГАБ № 448292 від 25.10.2021, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-2 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: