Справа № 280/5144/21
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року Справа № 280/5144/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Стовбур А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 7-А; ),

Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-б; )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі відповідач 1, ГУ ПФУ в Кіровоградській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 2, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 2 ст. 114 розділу XIV-I Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №86 від 08.04.2021;

2) зобов`язати відповідача 2 зарахувати до спеціального трудового стажу позивача період роботи з 01.11.2007 по 31.12.2020 в шкідливих та важких умовах праці за списком №2 у ПрАТ «Запоріжсклофлюс»;

3) зобов`язати відповідача 2 призначити позивачу пенсію на пільгових умовах відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад, показників з шкідливими та важкими умовами праці із нарахуванням і виплатою відповідних сум пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що до станом на 02.04.2021 загальний страховий стаж позивача складав 32 роки 7 місяців 28 днів, а пільговий стаж по Списку № 2 складав 13 років 10 місяців 23 дні. З урахуванням вищевикладеного, скориставшись своїм правом на пенсію за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV), надавши копії відповідних документів. Проте, Рішенням №6 від 08.04.2021 ГУ ПФУ в Кіровоградській області позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки станом на 02.04.2021 позивач не досяг віку 53 років 6 місяців та не має необхідного стажу роботи в шкідливих та важких умовах праці. Позивач не погоджується з таким рішенням та зазначає, що в ході розгляду наданих позивачем документів не зараховано до пільгового стажу період роботи позивача з 01.11.2007 по 31.12.2020 у Приватному акціонерному товаристві «Запоріжсклофлюс» (далі ПрАТ «Запоріжсклофлюс») з посиланням на недоліки в оформленні уточнюючої довідки та копій наказів про підсумки атестації робочих місць на підприємстві. Поряд із цім, позивач вважає, що записи у трудовій книжці є достатньою підставою для підтвердження страхового стажу на посадах за Списком №2. Крім того, зазначає, що рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) визнано неконституційними положення пенсійного законодавства, якими збільшено граничний пенсійний вік, загальний трудовий стаж та пільговий стаж, який дає право на пільгову пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, з тих підстав, що працівники, які працювали в шкідливих умовах і погоджувалися на таку працю через можливість отримання окремих пільг, мали об`єктивні очікування, що в них є право виходу на пенсію на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII), у зв`язку з чим позивач вважає, що має право на отримання пенсії на пільгових умовах після досягнення віку 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 29.06.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

19.07.2021 відповідач 2 подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що за результатами розгляду документів, поданих позивачем для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно, встановлено, що страховий стаж позивача складає 31 рік 8 днів. Для підтвердження пільгового стажу позивач надав уточнюючу довідку ПрАТ «Запоріжсклофлюс» від 26.03.2021 №06/12, де не зазначено відділення, у якому працював позивач, в той час як в Переліках робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад працівникам, яких підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, затверджених наказами ПАТ «Запоріжсклофлюс» від 20.04.2006 № 85-к, від 20.04.2011 № 40, від 20.04.2016 № 57, зазначено, що атестація робочих місць цеху виробництва флюсів проведена з урахуванням відділень. Крім того, в Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, при переліку відповідних робіт відсутня нумерація в виді позицій, в той час як в уточнюючій довідці позивача зазначено позиція 18.1а. Вищезазначені недоліки, позбавляють можливості зарахувати до стажу роботи позивача на пільгових умовах за Списком № 2 періоду роботи з 01.11.2007 по 26.03.2021. Крім того, відповідно до статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається за Списком №2 після досягнення жінками з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року народження віку 53 роки 6 місяців, за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Оскільки у позивача відсутній підтверджений пільговий стаж роботи за Списком № 2, позивач не досяг пенсійного віку, визначеного статтею 114 №1058-IV, тому рішення про відмову в призначенні пенсії від 08.04.2021 №86 є законним та скасуванню не підлягає. Також вважає, що рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) не може бути застосоване для вирішення питання призначення позивачу пенсії за віком, оскільки норми Закону №1788-XII не підлягають застосуванню при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, починаючи з 11.10.2017. Просить у задоволенні позову відмовити.

22.07.2021 представник позивача адвокат Черкашин Іван Іванович (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АР №1051350 від 11.06.2021) подав відповідь на відзив, у якій зазначає, що позивач є особою, яка після ухвалення 23.01.2020 Конституційним Судом України рішення №1-р/2020 у справі №1-5/2018 (746/15) звернулася за призначенням пенсії згідно зі статтею 13 Закону №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом України від 2 березня 2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», оскільки вказані норми із зазначеними змінами визнані неконституційними. Крім того, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, яка містить усі необхідні записи (в тому числі назву займаної посади у структурному підрозділі підприємства), що підтверджують стаж роботи позивача у спірний період в шкідливих та важких умовах праці за Списком №2 у ПрАТ «Запоріжсклофлюс».

23.07.2021 відповідач 2 подав відзив на позовну заяву, в якому висловлює незгоду із заявленими позовними вимогами та зазначає, що за результатами розгляду поданих позивачем документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах встановлено, що в уточнюючій довідці від 26.03.2021 №06/21 не зазначено відділення, в якому працював позивач, у той час як атестація робочих місць проведена з урахуванням відділень. Крім того, копії наказів про підсумки атестації робочий місць за умовами праці не завірено підписом та печаткою. Таким чином, період роботи з 01.11.2007 по 31.12.2020 у ПрАТ «Запоріжсклофлюс» не можливо зарахувати до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2. У зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу позивач не має права на призначення пенсії відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV. Просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 13.08.2021 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 360/3611/20 (провадження №Пз/9901/32/20).

Ухвалою суду від 02.12.2021 провадження у справі поновлено.

На підставі матеріалів справи судом встановлено такі обставини.

02.04.2021 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

За результатами розгляду поданих позивачем до заяви документів Відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийнято рішення від 08.04.2021 №6 про відмову в призначення пенсії на пільгових умовах позивачу.

За змістом рішення в ході розгляду документів не зараховано до стажу роботи в шкідливих та важких умовах праці за Списком № 2 період роботи з 01.11.2007 по 31.12.2020 у ПрАТ «Запоріжсклофлюс», оскільки:

- в уточнюючій довідці від 26.03.2021 №06/21 не зазначено відділення, в якому працювала заявниця, а атестація робочих місць проведена з урахуванням відділень;

- копії наказів про підсумки атестації робочих місць за умовами праці не завірено підписом та печаткою;

- при посиланні на постанову КМУ № 461 від 24.06.2016 необхідно вилучити позицію.

Оскільки станом на 02.04.2021 заявниця не досягла віку 53 роки 6 місяців та не має необхідного стажу роботи в шкідливих та важких умовах праці, в призначенні пенсії на пільгових умовах відмовлено.

Вважаючи протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон №1058-IV.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі Порядок №383) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідно до пункту 10 Порядку №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (далі Порядок №637).

За змістом пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що спірним рішенням позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, крім іншого, у зв`язку з виявленими недоліками в оформленні уточнюючої довідки від 26.03.2021 №06/21 ПрАТ «Запоріжсклофлюс» (не зазначено відділення, в якому працювала заявниця, а атестація робочих місць проведена з урахуванням відділень; при посиланні на постанову КМУ № 461 від 24.06.2016 необхідно вилучити позицію), а також неналежним оформленням копій наказів про підсумки атестації робочих місць за умовами праці (не завірено підписом та печаткою), у зв`язку з чим до пільгового стажу роботи позивача за Списком №2 не зараховано період з 01.11.2007 по 31.12.2020.

Судом досліджено копію трудової книжки позивача, відповідно до якої позивача 20.06.2007 прийнято на роботу в цех виробництва флюсів Відкритого акціонерного товариства «Запорізький завод зварювальних флюсів і скловиробів» учнем готувача шихти (составщик шихты) відповідно до наказу №137-к від 20.06.07; 01.11.2007 присвоєно третій розряд готувача шихти (составщика шихты) відповідно до наказу №237-к від 01.11.07; 07.07.2011 ВАТ «Запорізький завод зварювальних флюсів і скловиробів» перейменоване у ПАТ «Запорізький завод зварювальних флюсів та скловиробів» відповідно до наказу №60 від 07.07.11; 25.05.2016 ПАТ «Запорізький завод зварювальних флюсів та скловиробів» перейменовано у ПрАТ «Запоріжсклофлюс» відповідно до наказу №59 від 29.04.2016; 13.05.2021 переведена учнем засипальника шихти у цьому ж цеху відповідно до наказу №50-к від 11.05.2021.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відноситься робота на таких посадах: розділ XVIII. «Виробництво скла та виробів із скла. Виробництво керамічних, фарфорових і фаянсових виробів», підрозділ 1. «Підготовка шихти, виробництво всіх видів скла, виробів із скла та шлакоситалу», позиція 18.1а готувачі шихти.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відноситься робота на таких посадах: розділ XVIII. «Виробництво скла та виробів із скла. Виробництво керамічних, фарфорових і фаянсових виробів», підрозділ 1. «Підготовка шихти, виробництво всіх видів скла, виробів із скла та шлакоситалу» - робітники: готувачі шихти.

Отже, трудова книжка позивача містить достатньо відомостей для визначення стажу роботи позивача у період з 01.11.2007 по 31.12.2020 на підприємстві ВАТ «Запорізький завод зварювальних флюсів та скловиробів» (ПАТ «Запорізький завод зварювальних флюсів та скловиробів», ПрАТ «Запоріжсклофлюс») як такого, що відноситься до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно з Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 26.03.2021 №06/21, виданої ПрАТ «Запоріжсклофлюс», ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) працювала повний робочий день в ВАТ «Запорізький завод зварювальних флюсів та скловиробів» в період з 01.11.2007 до теперішнього часу за професією, посадою готувач шихти (составщик шихты) цеху виробництва флюсів, що передбачена Списком 2 розділ XVIII підрозділ 1 позиція 18.1а постанови КМ України №36 від 16.01.2003; постанови КМ України №461 від 24.06.2016.

Атестація робочого місця за посадою готувача шихти (составщик шихты) підтверджується наказом №85-к від 20.04.2006 ВАТ «Запорізький завод зварювальних флюсів і скловиробів», наказом №40 від 20.04.2011 ВАТ «Запорізький завод зварювальних флюсів та скловиробів», наказом №57 від 20.04.2016 ПАТ «Запорізький завод зварювальних флюсів та скловиробів».

Щодо посилань відповідачів на недоліки, виявлені в оформленні вказаних документів, суд зазначає, що згідно з пунктом 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції, чинної на час подання позивачем заяви про призначення пенсії), при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Суд звертає увагу, що до матеріалів справи не надано доказів того, що відповідачі повідомляли відповідних осіб, у тому числі і позивача, про вказані недоліки при прийманні документів з наданням строку для їх усунення.

Підсумовуючи вищенаведене, суд доходить до висновку, що відповідачем 2 протиправно не враховано стаж роботи позивача з 01.11.2007 по 31.12.2020 до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, отже такий стаж підлягає зарахуванню до його пільгового стажу.

Щодо аргументів позивача про наявність у нього права на призначення пільгової пенсії за Списком №2 після досягнення віку 50 років, суд зазначає таке.

Підставою для відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 в цій частині стало те, що позивач не досяг віку 53 роки 6 місяців, з досягненням якого, на думку відповідача 1, пов`язано виникнення права на пільгову пенсію у спірному випадку.

При цьому, відповідач 1 керувався положеннями пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV, відповідно до якого (в редакції станом на момент звернення позивача за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку, крім іншого, 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року.

Водночас, позивач вважає, що він отримав право на пільгову пенсію за віком за Списком №2 на умовах, визначених Законом №1788-XII, оскільки на момент звернення за призначенням пенсії досяг віку 50 років, мав загальний стаж роботи 32 роки 7 місяців 28 днів та пільговий стаж 13 років 10 місяців 23 дні.

Судом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на момент звернення до відповідача 2 за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах (02.04.2021) позивач досяг віку 52 роки 11 місяців 1 день.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20 зазначено, що 03.10.2017 Верховною Радою України було ухвалено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII (далі - Закон № 2148-VIII), що доповнив Закон №1058-ІV розділом XIV-І, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ (далі - Закон №213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом №213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, рішенням від 23.01.2020 №1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Обставини справи, яка розглядається, у вказаній частині відповідають ознакам типової справи, щодо якої прийнято рішення у зразковій справі №360/3611/20.

Відповідно до частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Відповідно до обставин даної справи позивач до 01.04.2015 року працював на посадах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 досяг віку 50 років, мав достатній страховий стаж (станом на 31.12.2020 - 31 рік 0 місяців 8 днів), у тому числі, з урахуванням попередніх висновків суду, відповідач протиправно не зарахував до спеціального стажу роботи позивача за Списком №2 період роботи з 01.11.2007 по 31.12.2020, що складає 13 років 1 місяць 30 днів.

Враховуючи правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи №360/3611/20, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Закону № 1788-XII, відтак відмова в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах з посиланням на недосягнення віку 53 роки 6 місяців, визначеного пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV, є протиправною.

Суд відхиляє посилання відповідачів на положення пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, відповідно до якого закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону, а положення Закону № 1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом № 2148-VІІІ мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. При цьому, суд посилається на аргументи, висловлені Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №360/3611/20, яка вважає, що якби таким був намір законодавця, то він мав би виключити із Закону № 1788-ХІІ всі інші положення, чого зроблено не було.

Таким чином, оскільки відповідач 2 протиправно не врахував періоди роботи позивача з 01.11.2007 по 31.12.2020 на посадах за Списком № 2, з урахуванням того, що позивач набув право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ після досягнення віку 50 років, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, рішення відповідача 1 про відмову в призначення позивачу пенсії на пільгових умовах підлягає скасуванню, а з метою відновлення порушених прав позивача у спірних правовідносинах необхідно зобов`язати відповідача 2, на обліку у якого перебуває позивач, зарахувати до спеціального трудового стажу позивача за Списком №2 період роботи з 01.11.2007 по 31.12.2020 у ПрАТ «Запоріжсклофлюс»;, а також зобов`язати відповідача 2 призначити позивачу пенсію на пільгових умовах відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад, показників з шкідливими та важкими умовами праці.

При цьому не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача 2 призначити позивачу пенсію на пільгових умовах саме з нарахуванням і виплатою відповідних сум пенсії, оскільки така вимога в повній мірі охоплюється зобов`язанням призначити пенсію.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

З урахуванням положень статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Кіровоградській області, протиправне рішення якого зумовило звернення до суду з даним позовом та стало підставою для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 08.04.2021 №6 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 , винесене Головним управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до спеціального трудового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період роботи з 01.11.2007 по 31.12.2020 у ПрАТ «Запоріжсклофлюс».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, місцезнаходження: 25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 7-А; .

Відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області: місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-б; .

Повне судове рішення складено 17.12.2021.

Суддя М.О. Семененко