Справа № 120/8074/21-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 грудня 2021 р. Справа № 120/8074/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Маслоід О.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Карпінської Т.В.

представника позивача: Слободянюка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21028)

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління ДПС України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.07.2021 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 5 100 грн. 00 коп..

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на акті перевірки, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, відсутній реєстраційний номер; у наказі про призначення перевірки відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом. Це й стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 26.07.2021 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 18.08.2021 року.

10.08.2021 року за вх. № 48444/21 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується з позовними вимогами та обставинами, викладеними у позовній заяві. По суті спірних правовідносин повідомив, що на підставі наказу № 1816к від 14.06.2021 року та направлень № 2282 та № 2283 від 14.06.2021 року посадовою особою відповідача проведено фактичну перевірку кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який належить позивачеві, з питань дотримання вимог ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг», ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», ЗУ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності». Перевірка проведена на підставі п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України. Фактичною підставою для проведення перевірки стало отримання інформації про порушення вимог законодавства в частині виторгів, проведених через РРО (лист ДПС України від 14.05.2021 року № 11035/7/99-00-07-05-02-07). На виконання цього листа відповідачем проведено аналіз інформації на підставі баз даних АІС «Податковий блоку» «виторги РРО», за наслідками чого встановлено, що позивач з січня 2021 року за адресою провадження діяльності, через яку здійснюється продаж підакцизних товарів, середньомісячний виторг складає менше 5 000 грн. 00 коп.. Вказана інформація може свідчити про приховування СГ реального обсягу розрахункових операцій. За результатами перевірки встановлено порушення позивачем п. 11 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»: порушення порядку програмування назв товарів в реєстраторі розрахункових операцій відповідно до фіскального чеку № 000000195 від 15.06.2021 року о 13 год. 26 хв., пиво світле нефільтроване (код УКТЗЕД ) 1 л. по ціні 53 грн. 00 коп. запрограмований як світле нефільтроване 1 л. по ціні 53 грн. 00 коп. без зазначення назви товару, яка відображає споживчі ознаки товару та однозначно ідентифікує товар пиво. Таким чином, позивачем порушено порядок програмування назв товарів в реєстраторі розрахункових операцій, які відображають споживчі ознаки товару та однозначно ідентифікують товар пиво. За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки № 5722/02-32-07-05/ НОМЕР_1 від 15.06.2021 року. На підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 і п. 7 ст. 17 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.07.2021 року № про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 5 100 грн. 00 коп..

У судове засідання 18.08.2021 року позивач не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач послався на розсуд суду щодо відкладення судового засідання на іншу дату. Судове засідання відкладено на 02.09.2021 року.

18.08.2021 року за вих. № 50779/21 позивачем подано відповідь на відзив, в якій останній підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначив також додаткові підстави позову та вказав, що акт перевірки не підписаний одним з перевіряючих ОСОБА_2 , не вказані додатки.

Одночасно з відповіддю на відзив подано заяву про уточнення позовних вимог та клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з підозрою на можливе захворювання на COVID-19.

26.08.2021 року за вих. № 52336/21 відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив з мотивів, викладених у відзиві, а також зазначили, що наявність несуттєвих процедурних питань не може бути підставою для скасування спірного рішення лише цих мотивів, якщо фактично порушення мали місце.

У судовому засіданні 02.09.2021 року представники сторін надали пояснення по суті спірних правовідносин. Судове засідання відкладено на 14.09.2021 року.

У судове засідання 14.09.52021 року представник відповідача не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Позивач вважав за необхідне відкласти судове засідання на іншу дату. Судове засідання відкладено на 22.09.2021 року.

22.09.2021 року за вх. № 59941/21 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.

Судове засідання відкладено на 13.10.2021 року.

13.10.2021 року за вх. № 65839/21 позивачем надано додаткові пояснення, в яких останній підтримав позовні вимоги та заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. Навів додаткові підстави позову та вказав, що позивачем не було отримано належної копії наказу, в наказі вказано про проведення перевірки протягом 10 діб, а не одна доба, вказаний період перевірки, за який позивач не був зареєстрований тощо.

У судовому засіданні 13.10.2021 року представник позивача надав пояснення щодо додаткових підстав позову. Судове засідання відкладено на 04.11.2021 року.

У судовому засіданні 04.11.2021 року представниками сторін надано пояснення по суті спірних правовідносин. Судом розпочато дослідження доказів. Судове засідання відкладено на 14.12.2021 року.

У судове засідання 14.12.2021 року відповідач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Судом було закінчено дослідження доказів, позивач надав додаткові пояснення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

15.06.2021 року відповідачем на підставі наказу «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 » № 1816к від 14.06.2021 року та направлень на перевірку від 14.06.2021 року № 2283 та № 2282 проведено фактичну перевірку позивача з питань дотримання вимог ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», за наслідками якої складено акт (довідку) фактичної перевірки № 5722/02-32-07-05/ НОМЕР_1 від 15.06.2021 року (зареєстровано в органі 16.06.2021 року), в якому зафіксовано порушення позивачем п. 11 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: «при здійсненні діяльності з продажу товарів не забезпечено вимоги Постанови КМУ від 29.05.2010 року № 878 щодо можливості розрахунків за товари з використанням електронних платіжних засобів. Станом на 15.06.2021 року платіжний термінал відсутній, розрахункові операції проводяться виключно в готівковій формі оплати; порушено порядок програмування назв товарів в РРО, а саме відповідно до фіскального чеку № від 15.06.2021 року, виданого о 13 год. 26 хв. пиво світле нефільтроване по ціні 50 грн. 00 коп., запрограмовано як світле нефільтроване по ціні 50 грн. 00 коп., без назви, що ідентифікують споживчі властивості пиво. До акту перевірки складено розрахунок фінансових санкцій.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.07.2021 року № у сумі 5 100 грн. 00 коп..

Не погоджуючись з цим податковим повідомленням-рішенням та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пп. 19-1.1.16 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України визначено, що контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

За змістом приписів, що містяться у пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У п. 61.1 ст. 61 ПК України зазначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів відповідно до підпункту 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 кодексу.

Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів встановлені ст. 75, 80, 81 ПК України.

Так, згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до приписів п. 80.1, п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: пп. 80.2.5 у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу.

Згідно п. 11 ст. 3 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Відповідно до п. 7 ст. 17 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Системний аналіз наведених норм доводить, що контролюючі органи мають право проводити фактичні перевірки в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Фактична перевірка здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів та без попередження платника податків (особи). Перевірка може проводитися на підставі рішення (наказ), копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків. Посадові особи мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення та за умови пред`явлення: направлення на проведення такої перевірки (із визначеними відомостями); копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид, підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися; службового посвідчення осіб. При пред`явленні направлення платнику податків, він розписується у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення та у разі відмови платника податків розписатися у направленні на перевірку складається акт, який засвідчує факт відмови, який є підставою для початку проведення такої перевірки.

Судом встановлено, 15.06.2021 року відповідачем проведено фактичну перевірку позивача на підставі наказу «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 » № 1816к від 14.06.2021 року та направлень на перевірку від 14.06.2021 року № 2283 та № 2282 15.06.2021 року.

У позовній заяві позивач посилається на те, що наказ від 14.06.2021 року не містить підстав проведення такої перевірки, тобто відсутнє будь-яке посилання на отриману відповідачем, в установленому порядку, інформацію про факти, які б свідчили про можливі порушення позивачем законодавства.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Аналіз наведених норм також доводить, що фактична перевірка проводиться контролюючими органами в межах їх повноважень у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Тобто проведення фактичної перевірки є відмінним від проведення іншого виду перевірок тим, що повноваження контролюючого органу встановлені не тільки ПК України, а також іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на них.

Крім цього, порядок проведення фактичних перевірок суттєво відрізняється від порядку проведення іншого виду перевірок. Так камеральні перевірки проводяться без наказу на проведення перевірки (п. 76.1. ст. 76 ПК України), документальна виїзна перевірка - за наявності вказаного наказу; невиїзна перевірка - виключно за наявності вказаного наказу (п. 79.2. ст. 79 ПК України), фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом.

З наведеного вбачається, що законодавець чітко розрізнив важливість та визначеність наявності наказу на проведення перевірки для певного виду перевірок, тобто для камеральної перевірки не є визначальною умовою щодо її проведення наявність наказу на проведення перевірки. Для документальної позапланової невиїзної перевірки саме визначальної умовою є виключно наявність такого наказу. При цьому, для фактичної перевірки законодавець чітко визначив, що вона може проводитися за наявності наказу, а може проводитися і за відсутності такого наказу, тобто для її проведення не обов`язково мати у наявності такий наказ.

За таких обставин, суд наголошує, що з урахуванням того, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України, зокрема, під час проведення саме фактичної перевірки, ПК України, Законом України. У разі дослідження правомірності проведення фактичної перевірки необхідність дослідження наявності наказу на проведення перевірки або його відповідності визначеним вимогам є факультативним, оскільки така наявність не є визначальною умовою для проведення фактичної перевірки. Відповідність наказу визначеним вимогам додатково досліджується у разі саме наявності такого наказу, але не є виключною умовою для визначення правомірності проведення фактичної перевірки.

Наказ про проведення фактичної перевірки може бути прийнятий незалежно від настання певних обставин та спрямований на реалізацію завдань та функцій, покладених на контролюючий орган, а також може бути прийнятий за результатами аналізу інформації щодо діяльності суб`єкта господарювання.

Враховуючи викладене, а також зміст функцій, закріплених в п.п 191.1.14, 191.1.16, 191.1.17 п. 191.1 ст. 191 ПК України, обов`язок по виконанню яких покладено на податкові органи, у цих правовідносинах відповідач мав беззаперечне право на призначення проведення фактичної перевірки позивача з метою "здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального".

Податковим органом, у наказі про призначення перевірки, викладена підстава проведення перевірки - з метою перевірки дотримання вимог ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», «Про ліцензування певних видів господарської діяльності». Крім того, додатково як підставу проведення перевірки зазначено лист ДПС України № 11035/7/99-00-07-05-02-07 від 14.05.2021 року. До матеріалів справи додані відповідні документи, на підставі яких була проведена вказана перевірка.

Такі висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.04.2020 року у справі № 815/1978/18.

Суд також не приймає до уваги посилання позивача на те, що акт перевірки не зареєстрований у встановленому законом порядку.

Так, позивачем до матеріалів позовної заяви додано акт перевірки без дати його реєстрації та номеру. Відповідачем до матеріалів справи наданий примірник вказаного акту із відповідною датою складання та номером.

З цього приводу суд зазначає, що п. 86.5 ст. 86 ПК України визначено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

На положення цієї ж статті посилався і представник відповідача у судовому засіданні, пояснюючи, що під час перевірки складення акту відбувається під копіювальний папір, який являє собою тонкий папір з нанесеним на одну із сторін фарбувальним шаром, призначений для отримання копії документа. Відповідно, один примірник акту одразу ж після його складання вручається уповноваженій особі підприємства. В свою чергу, уповноважені особи відповідача, після закінчення перевірки, по прибуттю на місце роботи здійснюють його реєстрацію у відповідності до правил внутрішнього діловодства.

Таким чином, суд перевіривши надані сторонами примірники акту перевірки вказує на те, що вони за змістом є цілком ідентичними, за виключенням реєстраційного номера та дати реєстрації. За таких обставин, суд не приймає до уваги посилання позивача у цій частині.

Стосовно того, що акт не підписаний перевіряючим ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Сам по собі акт податкової перевірки та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акту не створюють правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім виникнення права на подання зауважень до акту.

Акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень. Непідписання акту перевірки не можна ототожнювати, зокрема, з непідписанням судового рішення, наслідки чого прямо встановлені в законі, чи непідписанням окремих рішень суб`єктом владних повноважень, коли негативні наслідки такого дефекту також можуть бути встановлені законом.

Обов`язкові рішення суб`єкта владних повноважень мають відповідати вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, які не можуть поширюватися на акт перевірки.

Чинне законодавство не встановлює такий наслідок відсутності в акті перевірки підпису одного з перевіряючих контролюючого органу, як його нечинність, недійсність. Зазначена вада акту не робить автоматично протиправними рішення контролюючого органу, що прийняті на підставі такого акту.

Акт перевірки - це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акту можуть пред`являтися лише ті вимоги, що стосуються, доказів. Оцінка акту перевірки, оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Водночас саме по собі порушення порядку оформлення акту перевірки (у частині обов`язку підписання особами, які здійснювали перевірку) не може бути підставою для скасування податкового повідомлення-рішення, винесеного на підставі не підписаного одним із перевіряючих акту перевірки, але в сукупності з іншими порушеннями може слугувати обставиною для висновку щодо протиправності рішень контролюючого органу. Це стосується випадків, коли обставини, викладені в акті, не знайдуть підтвердження в суді.

За таких обставин, відсутність у акті перевірки підпису однієї з посадових осіб контролюючого органу, яка її проводила, стосується оформлення результатів перевірки та не може бути самостійною підставою для визнання недійсними рішень контролюючого органу, прийнятих на підставі такого акту, при відсутності порушень правил проведення перевірки.

Суд звертає увагу на те, що у даній справі судом не встановлено порушень саме правил проведення перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.06.2020 року у справі № 140/388/19 (адміністративне провадження № К/9901/21117/19), якою звернуто увагу судів на те, що під час вирішення тотожних спорів вони мають враховувати саме цю останню правову позицію Верховного Суду.

Одночасно суд враховує, що наявність несуттєвих процедурних порушень, допущених контролюючим органом при формуванні наказу, на яких наголошує позивач, не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення лише з цих мотивів, якщо порушення фактично мали місце.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.10.2020 року у справі № 815/2503/16 та від 22.05.2020 року у справі № 825/2328/16.

Решта доводів та заперечень позивача висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Суд додатково також звертає увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду № 816/228/17 від 08.09.2021 року, у якій наголошено, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

За таких обставин, суд зазначає, що підставами для скасування податкового повідомлення-рішення є не будь-які порушення, допущені контролюючим органом під час призначення і проведення перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Як вже зазначалось, за результатом перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем п. 11 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - порушено порядок програмування назв товарів в РРО (згідно фіскального чеку № від 15.06.2021 року, виданого о 13 год. 26 хв. пиво світле нефільтроване, запрограмовано як світле нефільтроване, без назви, що ідентифікують споживчі властивості пиво).

У позовній заяві позивачем не заявлено підстав позову саме стосовно виявленого порушення вимог ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відповідно щодо спростування наявності виявленого порушення.

Таким чином, під час судового розгляду справи судом не виявлено порушень під час призначення та проведення фактичної перевірки, які б вплинули на обґрунтованість і законність прийнятого спірного податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин, спірне податкове повідомлення рішення прийнято відповідачем із додержанням критеріїв, викладених у ч. 2 ст. 2 КАС України.

За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані докази, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись Конституцією України, ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Податковим кодексом України та ст. 2, 9, 90, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.07.2021 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 5 100 грн. 00 коп. відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м.Вінниця, 21028)

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 20.12.2020 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна