Справа № 280/7280/21
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 грудня 2021 року Справа № 280/7280/21 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощенного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до - Головного управління ДПС у Запорізькій області (код ЄДРПОУ ВП 44118663)

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень- рішень,-

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2021 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі по тексту - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 29.06.2021 №0-0807, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 570,56 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 29.06.2021 №09-0807, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 736,60 грн.

03 вересня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощенного позовного провадження, судове засідання призначено на 16 вересня 2021 року об 11 год. 30 хв.

16 вересня 2021 р. ухвалою суду відкладено судове засідання на 01 листопада 2021 року о 15 год. 00 хв.

01 листопада 2021 р. ухвалою суду відкладено судове засідання на 22 листопада 2021 року о 14 год. 10 хв.

21 жовтня 2021 р. від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить суд відмовити у задоволені позовної заяви у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Зокрема в відзиві зазначає, що податкові повідомлення-рішення про сплату сум податку за 2020 рік надіслані на податкову адресу платника податків: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Поштове відправлення було вручено особисто ОСОБА_1 02.07.2021, про що свідчить відмітка на корінці рекомендованого повідомлення про вручення.

26 жовтня 2021 р. від позивача надійшов до суду відповідь на відзив, в якому позивач просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стосовно доводів позивача щодо нульової ставки представник відповідача зазначає наступне:

Відповідно до змін внесених рішеннями міської ради від 21.12.2016 №49 в підпункті 2.5.2. пункту 2.5 частини 2 Положення цифри та слова «з 1 січня 2016 року» замінити цифрами та словами « з 1 січня 2017 року», цифру та слово «2 відсотка» замінити цифрою та словом «1 відсоток», цифру та слово «1 відсоток» замінити цифрою та словом «05, відсотка», цифру та слово « 0,5 відсотка» замінити цифрою та словом «0,25 відсотка».

Таким чином контролюючим органом до платника при нарахуванні податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки було застосовано податковим органом ставку податку 1 % мінімальної заробітної плати.

26 жовтня 2021 р. від позивача до суду надійшов відповідь на відзив, в якому позивачка просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

19 листопада 2021 року від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

22 листопада 2021 р. від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшла заява про розгляд справи у порядку письмового провадження. Представник просить суд у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Враховуючи положення частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд визнав за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

ГУ ДПС у Запорізькій області на ім`я позивача сформовано два податкових повідомлення-рішення. А саме, повідомлення-рішення від 29.06.2021 №0-0807, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 570,56 грн та повідомлення-рішення від 29.06.2021 №0-0807, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 736,60 грн.

Згідно реєстру прав на нерухоме майно у 2020 році у на праві приватної власності за позивачем зареєстрована два об`єкти житлової нерухомості, які знаходяться у м. Запоріжжі. А саме, квартира загальною площею 38,21 кв.м, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 та квартира загальною площею 49,53 кв.м, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 . Саме по цим об`єктам ГУ ДПС у Запорізькій області винесло вищенаведені повідомлення рішення. Квартира і будинок знаходяться на території Запорізької міської ради. Тобто, у відповідності до ст. 266.5.1 податкового кодексу саме Запорізька міська рада має встановлювати ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Рішенням від 28.01.2015 №5 Запорізька міська рада затвердила положення про податок на майно, в якому затвердила ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Рішенням Запорізької міської ради від 26.02.2016 №30 було внесено зміни в вищезазначене положення. Згідно з, якими ставка податку складає 0% за об`єкти житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, а саме: квартири, загальна площа яких не перевищує 120 кв.м.

Загальна площа об`єктів, які у 2020 році перебували у власності позивача складає 87,74 кв.м. Тобто, згідно рішення Запорізької міської ради мої квартири оподатковуються за ставкою 0%, або 0 грн. При цьому в податкових рішеннях зазначені суми відмінні від 0 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням з вищенаведених підстав, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно до вимог пункту 4.4 статті 4 ПК України передбачено, що установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

У відповідності до вимог пункту 8.3 статті 8 ПК України до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Приписами пункту 10.3 статті 10 ПК України визначено, що місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Згідно з пунктом 12.3 статті 12 ПК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Також повноваження органів місцевого самоврядування щодо встановлення місцевих податків виключно відповідними рішеннями місцевих рад закріплені і у п.24 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 143 Конституції України.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

Згідно з підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Пункт 266.4 статті 266 ПК України визначає пільги із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік) (підпункт 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України)

Сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями) (підпункт 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Крім того, в підпункті 266.4.3 пункту 266.4 статті 266 ПК України зазначено, що пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до: об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту; об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми чинного податкового законодавства, можна дійти висновку, що повноваження щодо встановлення ставок місцевих податків, зокрема, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, а також пільг зі сплати наведеного податку, належать сільським, селищним, міським радам, радам об`єднаних територіальних громад.

Рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 № 5 затверджено «Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)».

При цьому, рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 за №5, від 26.02.2016 за №30, від 25.08.2016 за №50, від 21.12.2016 за №49, від 26.04.2017 за №51, від 27.05.2020 за №49 до Положення №5 вносились зміни.

Пунктом 2.4 Положення №5 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначені пільги зі сплати даного податку.

Відповідно до підпункту 2.4.1. пункту 2.4 Положення база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Підпунктом 2.4.2. пункту 2.4 Положення №5 передбачено, що міська рада встановлює пільги з податку, що сплачується на території міста Запоріжжя з об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Пільги з податку, що сплачується на території міста Запоріжжя, з об`єктів житлової нерухомості для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Згідно з абзацом 1 підпункту 2.5.2 пункту 2.5 Положення №5 (зокрема, з урахуванням змін внесених рішеннями від 26.02.2016 за №30, від 21.12.2016 за №49) ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, починаючи з 1 січня 2017 року становить 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування, за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме:

- квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів;

- будинку/будинків, загальна площа яких не перевищує 250 кв. метрів;

- різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), загальна площа яких не перевищує 370 кв. метрів.

Отже, Положенням №5 встановлено нульову ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста Запоріжжі щодо об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, у тому числі у 2020 році, зокрема, для житлового будинку/будинків, загальна площа яких не перевищує 250 кв. метрів.

За позивачем зареєстрована два об`єкти житлової нерухомості, які знаходяться у м. Запоріжжі, а саме, квартира загальною площею 38,21 кв.м, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 та квартира загальною площею 49,53 кв.м, яка розташована за адресою АДРЕСА_3

Враховуючи наведене та те, що у власності позивача перебуває на праві власності дві квартири, загальною площею 87,74 кв.м, розташовані на території міста Запоріжжя, ставка податку для такого об`єкта житлової нерухомості у 2020 році дорівнює нулю, а тому підстави для визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо такого об`єкта нерухомості у 2020 році відсутні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 08.09.2021 форма «Ф» №0-0828 прийняте ГУ ДПС у Запорізькій області всупереч приписів підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України, абзацу 1 підпункту 2.5.2 пункту 2.5 Положення №5 (зі змінами), у зв`язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, суд дійшов до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню в повному обсязі як протиправне, а позовні вимоги належить задовольнити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем понесено судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн, які підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , іпн НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень- рішень - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 29.06.2021 №0-0807, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 570,56 грн, яке прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 29.06.2021 №09-0807, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 736,60 грн, яке прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , іпн НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписане суддею 20 грудня 2021 року.

Суддя Р.В. Сацький