Справа № 240/17555/21
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2021-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

17 грудня 2021 року м. Житомир справа № 240/17555/21

категорія

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, що полягає у невчиненні дій по внесенню до Спадкового реєстру відомостей про скасування заповіту ОСОБА_3 , посвідченого 12 листопада 2009 року секретарем Єрчицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області і зареєстрованого в журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету за № 22;

- зобов`язати Квітневу сільську раду Попільнянського району Житомирської області вчинити дії для внесення до Спадкового реєстру відомостей про скасування заповіту ОСОБА_3 , посвідченого 12 листопада 2009 року секретарем Єрчицької сільської ради (в теперішній час - Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області і зареєстрованого в журналі для нотаріальних дій виконавчого комітету за № 22.

В обґрунтування позову зазначає, що 12.11.2009 секретарем Єрчицької сільської ради було посвідчено і зареєстровано в журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету заповіт ОСОБА_3 , за яким останній заповів все своє майно на користь ОСОБА_2 ; 26.11.2015 секретарем Єрчицької сільської ради було посвідчено і зареєстровано в журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету заповіт ОСОБА_3 , за яким останній заповів все своє майно на користь ОСОБА_4 , однак ОСОБА_1 є племінницею померлого (факт родинних відносин підтверджується рішенням суду); правовстановлюючі документи на спадкове майно знищені, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулась до Попільнянського районного суду Житомирської області з позовом про визнання права власності на нерухоме майно; заповіт від 12.11.2009 скасований, проте дана інформація не внесена у Спадковий реєстр відомостей про скасування заповіту і на даний час порушення не усунуто.

Ухвалою від 30.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, з тих підстав, що Квітневою сільською радою спірне клопотання розглянуто належним чином та надана належна відповідь, яку позивач отримала 16.08.2021; заяви від ОСОБА_3 про скасування заповіту посвідченого 12.11.2009 не надходило, та новим заповітом посвідченим 26.11.2015 ОСОБА_3 не надав розпорядження про скасування попереднього заповіту, то немає підстав для подання відомостей до Спадкового реєстру про скасування заповіту від 12.11.2009.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що провадження підлягає закриттю з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_3

12.11.2009 секретарем Єрчицької сільської ради було посвідчено і зареєстровано в журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету (запис № 22) заповіт ОСОБА_3 , за яким останній заповів все своє майно на користь ОСОБА_2 .

26.11.2015 секретарем Єрчицької сільської ради було посвідчено і зареєстровано в журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету (запис № 64) заповіт ОСОБА_3 , за яким останній заповів все своє майно на користь ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 01.12.2015.

01.04.2016 позивач звернулась з заявою до Попільнянської державної нотаріальної контори про вступ в спадщину.

В листі Попільнянської державної нотаріальної контори від 11.05.2021 № 44/01-16 зазначено, що рішенням Попільнянського районного суду від 17.07.2019 заповіт відносно ОСОБА_4 визнано нікчемним, а станом на 12.04.2021 заповіт відносно ОСОБА_2 є чинним.

16.07.2021 позивач звернулась до Квітневої Сільської ради ОТГ Попільнянського району з клопотанням про внесення відомостей у спадковий реєстр про скасування заповіту, складеного 12.11.2009 № 22 на ОСОБА_2 .

Після звернення до суду з позовом, позивач отримала відповідь від 16.08.2021 № 686/02-18, в якій зазначено, що заяви від ОСОБА_3 про скасування заповіту посвідченого 12.11.2009 не надходило, та новим заповітом посвідченим 26.11.2015 ОСОБА_3 не надав розпорядження про скасування попереднього заповіту, то немає підстав для подання відомостей до Спадкового реєстру про скасування заповіту від 12.11.2009.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області з лютого 2021 року перебуває справа № 288/277/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Квітнева сільська рада об`єднаної територіальної громади Попільнянського району Житомирської області, про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У частині першій статті 4 КАС України наведено визначення термінів, вжитих у цьому Кодексі, згідно з якими адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1);

публічно-правовим спором є спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2);

суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Водночас, в частині першій статті 19 КАС України наведений перелік публічно-правових спорів, на які розповсюджується юрисдикція адміністративних судів, до яких, зокрема, віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Разом з цим обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача.

Отже, публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

У справі, яка розглядається спір виник щодо не внесення відомостей у спадковий реєстр про скасування заповіту. Обґрунтовуючи позовні вимоги, прозивач зазначила, що не внесенням відповідачем запису про скасування заповіту, унеможливлено отримання нею спадщини.

Так, згідно із статтею 1300 Цивільного кодексу України на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У таких випадках нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину, які в подальшому реєструються у Спадковому реєстрі.

При цьому, постановою пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суд роз`яснив, що спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, а справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Водночас, відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Так, згідно із пунктом 10 частини першої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваним реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками (позивачем та третьою особою) про право приватне - право на спадщину, що не містить ознак публічно-правового спору, в розумінні КАС України.

При цьому суд наголошує на тому, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (пункт 1 частина перша).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 826/11771/18.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим, а тому захист порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду з даним позовом, слід здійснювати за правилами цивільного судочинства, що в свою чергу виключає можливість розгляду даної справи за правилами адміністративного судочинства, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 238, 239, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Закрити провадження в адміністративній справі № 240/17555/21 за позовом ОСОБА_1 до Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Семенюк