Справа № 320/12040/20
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2021 року м. Київ № 320/12040/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті

про визнання дій неправомірними

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання неправомірними дій Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки щодо складання акту про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів №039179 від 26.10.2020.

Позов мотивовано протиправністю дій відповідача щодо складання акту перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів, з огляду на неврахування відповідачем під час зважування автомобіля позивача невідповідності фактичної маси транспортного засобу масі товару згідно товарно-транспортної накладної та масі автомобіля згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а саме: маса товару згідно видаткової накладної складає 7700 кг, маса автомобіля без навантаження згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу складає 7960 кг, разом 15660 кг., фактична маса транспортного засобу з вантажем під час зважування 19600 кг. Позивачем зазначено, що під час зважування у водія виникли сумніви щодо правомірності зважування, у зв`язку з чим водій вимагав повторного зважування транспортного засобу, в чому йому було відмовлено посадовими особами відповідача. Також, позивачем наголошено на відсутності в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю характеристик вимірювального та зважувального обладнання, зокрема, якими саме вагами проводилося зважування транспортного засобу позивача, який відсоток похибки таких ваг, чи враховувався під час зважування стан вантажу, оскільки позивачем перевозився живий товар птиці в клітках, які пересувалися по клітках під час руху транспортного засобу. Відтак, з огляду на наведені обставини, дії відповідача під час здійснення зважування транспортного засобу позивача з вантажем, що змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, та результати вимірювання, не можна вважати правомірними, оскільки такі результати свідчать про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним вантажем.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортом є не штрафною санкцією, а є сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 є власником вантажного автомобіля DAF CF 75.310, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Державними інспекторами Шерстюком Д.І. та Кузьмичом Ю.Х. Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено 26.10.2020 габаритно-ваговий контроль транспортного засобу DAF CF 75.310, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу (водій ОСОБА_2 ), на 434 км а/д Київ-Чоп, про що складено довідку №050353 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт №039178 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, якими зафіксовано перевезення позивачем вантажу із перевищенням встановленого осьового навантаження, а саме осьове навантаження на одиночну вісь транспортного засобу фактично становило 12,16 тон при нормативно допустимому 11 тон.

Також, за результатами перевірки складено акт №239521 від 26.10.2020 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, яким встановлено порушення позивачем перевезення вантажу з перевищенням габаритно-вагових норм без відповідного дозволу з перевищенням встановлених п. 22.5. ПДР України вагових норм від 10% до 20%, навантаження на одиночну вісь 12,16 тон. Водій з актом ознайомлений, довідку та розрахунок отримав, про що водієм ОСОБА_2 в актах та довідці вчинено відповідну розписку та проставлено підпис.

На підставі вищевказаних актів та довідки державним інспектором Шерстюком Д.І. складено розрахунок №39178 від 26.10.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким позивачу визначено до сплати 494,10 євро у вигляді плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо складання акту перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Правовідносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (у редакції, чинній на час виникнення між сторонами спірних відносин, далі по тексту Закон №2344-III).

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону №2344-III, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно статті 48 Закону №2344-III, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентована Порядком №879, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27.06.2007, пунктом 2 якого встановлено, що габаритно-ваговий контроль це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотриманий визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно приписів пункту 3 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Підпунктом третім пункту 2 Порядку №879 визначено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2%.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі Правила) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно пункту 4 Правил, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлено Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

У відповідності до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 тонн (для контейнеровозів понад 44 тонн, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 тонн), навантаження на одиночну вісь 11 тонн (для автобусів, тролейбусів 11,5 тонн), здвоєні осі 16 тонн, строєні 22 тонн (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 тонн, здвоєні осі 18 тонн, строєні 24 тонн) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 тонн, здвоєні осі понад 16 тонн, строєні осі понад 22 тонн або фактичною масою понад 40 тонн (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 тонн, здвоєні осі понад 18 тонн, строєні осі понад 24 тонн або фактичною масою понад 44 тонн, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 тонн) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 тонн або фактичною масою понад 24 тонн автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

При цьому згідно пункту 5 Правил, рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13 цих Правил), здійснюється без дозволу.

Відповідно до пункту 15 Порядку №879, контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

За приписами пунктів 16, 16-1 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення).

Згідно пункту 18 Порядку №879, за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

У разі пред`явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється.

Пунктом 20 Порядку №879 визначено, що за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Водії під час перебування в зоні стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю повинні виконувати законні вимоги посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки, її територіальних органів та поліцейських.

Згідно пункту 21 Порядку №879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2% подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту.

Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10% у подвійному розмірі; на 10 - 40% у потрійному розмірі; більше як на 40% у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Наведеними правовими нормами визначено повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі Порядок №1567).

За приписами пунктів 2, 3 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Пунктом 4 Порядку №1567 передбачено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39, 48 Закону України №2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України №2344-III; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Порядком №1567 встановлено, зокрема, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (пункт 20); у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (пункт 21); у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис (пункт 22); акти, зазначені у пунктах 20, 21 і 23 цього Порядку, реєструються в журналі обліку (пункт 24).

З наведених вище положень законодавства слідує, що у випадку виявлення під час перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки фактів перевищення транспортними засобами, які виконують автомобільні перевезення, габаритно-вагових параметрів, такі посадові особи складають акт затвердженої форми, в якому зазначають порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом з посиланням на порушену норму.

Таким чином, дії посадових осіб Укртрансбезпеки зі складання акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та акта про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом є законодавчо визначеною формою поведінки таких посадових осіб під час виявлення ними порушень вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом.

Судом встановлено, що державними інспекторами Шерстюком Д.І. та Кузьмичом Ю.Х. Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки за результатами проведеного 26.10.2020 габаритно-вагового контролю належного позивачу транспортного засобу DAF CF 75.310, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , про що складено акт №239521 від 26.10.2020 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, встановлено перевезення позивачем вантажу із перевищенням осьового навантаження на одиночну вісь 12,16 тон при нормативно допустимому 11 тон.

Вказане порушення зафіксовано в акті №039178 від 26.10.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Таким чином, складаючи зазначені акти за фактом виявлення в ході перевірки належного позивачу транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт, посадові особи Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Законом №2344-III, Порядком №879 та Порядком №1567.

Щодо наведених позивачем доводів про неправомірність дій Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки під час складання акта про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів №039179 від 26.10.2020, суд вважає такі доводи неспроможними, оскільки зазначені доводи не містять у собі належного обґрунтування неправомірності саме дій посадових осіб відповідача під час складання ними акта про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів, та не містять посилання на норми законодавства, які було порушено посадовими особами Укртрансбезпеки під час складання ними зазначеного акта.

Стосовно твердження позивача про те, що під час зважування у водія виникли сумніви щодо правомірності зважування, у зв`язку з чим водій вимагав повторного зважування транспортного засобу, в чому йому було відмовлено посадовими особами відповідача, суд не бере до уваги таке твердження, з огляду на відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження пред`явлення у будь-якій формі водієм ОСОБА_2 вимоги до посадових осіб Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про повторне зважування транспортного засобу DAF CF 75.310, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Натомість, додані до матеріалів справи акти про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом містять лише підписи водія транспортного засобу ОСОБА_2 про ознайомлення з актами без будь-яких зауважень з боку водія щодо дій посадових осіб Укртрансбезпеки під час здійснення ними процедури габаритно-вагового контролю належного позивачу транспортного засобу.

Відтак, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про неправомірність дій посадових осіб Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки щодо складання акту про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів №039179 від 26.10.2020.

Водночас, відповідачем як суб`єктом владних повноважень на виконання приписів частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, доведено та підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами факт правомірності дій посадових осіб Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки під час складання акту про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів №039179 від 26.10.2020.

Відтак, з огляду на встановлені судом обставини справи та правове регулювання спірних відносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено і відповідачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати присудженню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний код 39816845, місцезнаходження: 03135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 14).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення 15 грудня 2021 року.