Справа № 420/3019/21
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 р.м. ОдесаСправа № 420/3019/21

Час і місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

11:00, м. Одеса;

Дата складання повного тексту

рішення суду 1 інстанції: 09.09.2021 року;

Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Танасогло Т.М.

За участю: секретаря Агаєвої К.А.

представника апелянта Білоус Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року та додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області Беха О.В. від 22.01.2021 року №124 в частині, що стосується накладення на слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани.

В обґрунтування позову зазначено, що наказом ГУНП в Одеській області від 20.03.2017 року №547 позивач призначений на посаду слідчого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Малиновського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області. Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області від 22.01.2021 року №124 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Зазначає, що висновки службового розслідування про порушення позивачем під час проведення слідчих дій вимог кримінального процесуального законодавства, допущення порушень нормативно-правових актів і правил етичної поведінки є не обґрунтованими та не підтверджені належними доказами, не встановлюють жодних негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення позивачем дій, пов`язаних із проведенням обшуку, факту заподіяння будь-якої шкоди. Вказує, що кримінальним процесуальним законодавством визначений особливий порядок проведення службового розслідування стосовно дій слідчого у рамках досудового розслідування кримінального провадження, втручання в процесуальну діяльність слідчих, надання будь-якої оцінки прийнятим слідчим процесуальних рішень службовими особами органів та підрозділів поліції, крім безпосередніх керівників органів досудового розслідування, вищих органів досудового розслідування, не допускається. Матеріали кримінального провадження, які стали фактичною основою для проведення службового розслідування та враховано під час його проведення, було одержано у спосіб, який не передбачений діючим законодавством. Наведене у сукупності, свідчить про те, що оспорюваний наказ винесений в результаті службового розслідування, організованого і проведеного не уповноваженими особами, на підставі недопустимих доказів, не об`єктивно і без фактичного доведення позивачем порушень у своїй діяльності.

Також, у позові ставилось питання про розподіл судових витрат у зв`язку із сплатою судового збору та 03.09.2021 року (згідно штемпелю на конверті) позивачем подано заяву щодо ухвалення додаткового судового рішення і відшкодування на його користь витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправним та скасував наказ начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області Беха О.В. від 22.01.2021 року №124 в частині, що стосується накладення на слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани.

Стягнув з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908 грн.

Проаналізувавши положення ст.ст. 18, 19 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII, ст.ст. 1, 2, 3, 12, 13, 14, 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, а також Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги. Отже, виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни є підставою для накладення дисциплінарного стягнення. Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що правомірність і обґрунтованість висновку службового розслідування про порушення позивачем вимог п.п.1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, КПК України, п.п. 1, 2 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, та п. 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, що виразилось у недотриманні законів та нормативно-правових актів, які регламентують проходження служби в поліції неналежному виконанні своїх службових обов`язків, у особистій недисциплінованості, прийнятті під час проведення слідчих дій хибного рішення про вилучення безакцизного товару, який не був зазначений у постановочній частині ухвали слідчого судді, не вжитті відповідних заходів щодо законного вилучення безакцизних тютюнових товарів, спростовуються судовим рішенням про накладення арешту на цей товар (цигарки без марок акцизного збору) та доведеністю позивачем доводів про відсутність можливості на момент виявлення тютюнових виробів зробити висновок про наявність ознак саме кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 204 КК України, та визначення по відношенню цих обставин складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164-5 КУпАП; ініціюванням службового розслідування не у встановленому законом порядку.

Наведені обставини у сукупності давали суду першої інстанції достатні правові підстави вважати не доведеним в ході службового розслідування факт порушення позивачем вимог законів і нормативних актів, неправомірним накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а відтак обґрунтованими позовні вимоги та наявними підстав для задоволення позову і скасування оспорюваного наказу.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 9000 грн. на правничу допомогу адвоката.

В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та додаткове рішення, прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правої оцінки обставинам справи і нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, і помилково не враховано, що порушення позивачем вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, КПК України, п.п. 1, 2 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, та п. 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, підтверджується зібраними доказами та належним чином оформленими матеріалами службового розслідування, організованого і проведеного у повній відповідності до правил Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII. Під час складання висновку про допущені порушення у діяльності позивача дисциплінарною комісією враховано усі обставини, що мали місце при вчиненні дисциплінарного проступку, при накладенні дисциплінарного стягнення на поліцейського враховано характер проступку, обставини, за яких його вчинено, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, а отже оспорюваний наказ відповідає як критерію правомірності так і критерію обґрунтованості обраного виду стягнення.

Заперечуючи правомірність висновків суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку із правничою допомогою адвоката, апелянт вказує на не дотриманні заявником положень ст. 139 КАС України і не заявленні в установлений строк таких вимог, не підтвердженні їх обґрунтованості належними доказами.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, наказом ГУНП в Одеській області від 20.03.2017 року №547 ОСОБА_1 призначений на посаду слідчого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Малиновського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області.

21.10.2020 року заступником начальника УКЗ ГУНП в Одеській області складено на ім`я начальника ГУ НП в Одеській області доповідну записку, в якій ставилось питання про доцільність призначення службового розслідування за фактом можливих неправомірних дій працівниками ГУНП в Одеській області.

У доповідній записці доведено, що 21.10.2020 року о 15:00 год. до Головного управління надійшла інформація щодо можливих протиправних дій, які були вчинені працівниками Малиновського ВП в м. Одесі, у тому числі СУ ГУНП в Одеській області. Аналогічна інформація, у подальшому надійшла з Одеського управління ДВБ Національної поліції України.

Попередньо встановлено, що слідчим відділом Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 22.04.2020 року до ЄДР за №0000047 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

16.10.2020 року по вищезазначеному кримінальному провадженню отримано ухвали Малиновського районного суду м. Одеси з метою відшукання та вилучення алкогольної продукції, на якій незаконно використовується знак для товарів та послуг Helsinki», права на які належать ПрАТ «Алеф-Виналь», документації, пов`язаної із незаконною діяльністю, комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, цифрових носіїв інформації, на яких могла зберігатись інформація, пов`язана із незаконним використанням знаків для товарів та послуг.

18.10.2020 року слідчим СВ Малиновського району м. Одесі ГУ НП в Одеській області Нагорнюком С.В., ОСОБА_2 із залученням слідчих СУ ГУ НП в Одеській області Войтенко О.А., Дасаєва О.І. та Андрухова Я.В., за оперативного супроводу працівників ВКП Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП Громокова Є.О., Соболєва І.В., Карайвана І.І. та Подніколенко О.М. проводились обшуки по вищевказаному кримінальному провадженню за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 .

Слідчим СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області лейтенантом поліції Нагорнюком С.В., за участю слідчих СУ ГУНП Войтенко О.А., Андрухова Я.В., оперативних працівників ВКП Карайвана І.І., Подніколенко О.М., проведено обшук у нежитлових приміщеннях по АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_3 , за результатом якого вилучено тютюнові вироби загальною кількістю 13226 пачок.

Старшим слідчим СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУ ПН в Одеській області капітаном поліції Мойсєєвою Н.В., за участю слідчого СУ ГУПН Дасаєва О.І., оперативних працівників ВКП Громокова Є.О., Соболєва І.В., проведено обшук у нежитлових приміщеннях по АДРЕСА_4 , які належать ОСОБА_3 , за результатом якого вилучено тютюнові вироби загальною кількістю 5550 пачок.

Слідчим СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області капітаном поліції Мартієнко О.О., за участю оперативних працівників ВКП Малиновського ВП в м. Одесі капітана поліції Щарбини Д.О., капітана поліції Боцко О.С. та старшого лейтенанта поліції Коваля С.С., було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , за результатом обшуку нічого не виявлено та не вилучено.

За попередньою інформацією, обшук за адресою: АДРЕСА_3 , не проводився.

Також, до ВОС УКЗ НУНП в Одеській області надійшла інформація про те, що під час проведення вказаних слідчих дій, працівники поліції можливо вступали в неділові (корупційні) стосунки з громадянами, перевищували службові повноваження та порушували службову дисципліну.

На підставі вказаної доповідної записки наказом ГУНП в Одеській області від 28.10.2020 року №2520 за вказаним фактом призначено службове розслідування та затверджено склад комісії.

28.12.2020 року начальником ГУНП в Одеській області затверджено висновок службового розслідування за фактом можливого перевищення службових повноважень та порушення службової дисципліни працівниками ГУ НП в Одеській області.

За висновком, Комісія вважала, що за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, КПК України, п.п. 1, 2 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, та п. 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, слідчому відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області старшому лейтенанту поліції Нагорнюку Сергію Віталійовичу, який 18.10.2020 року був керівником групи по проведенню обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , оголосити догану.

Вказані висновку ґрунтуються на вивченні проколу обшуку приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які належать гр. ОСОБА_3 , де проведено санкціонований обшук у вказаних спорудах в межах слідчої групи по розслідуванню кримінального провадження №0000047, розпочатого за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

Вивченням протоколу обшуку, який долучений до матеріалів службового розслідування, встановлено, що працівники поліції, у тому числі ОСОБА_1 , під час проведення вказаної слідчої дії у присутності понятих виявили 13146 пачок цигарок без марок акцизного збору, обіг яких заборонено.

При цьому, капітан поліції ОСОБА_5 , старші лейтенанти поліції Андрухов Я.В. і Нагорнюк С.В., які приймали участь у проведенні досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000047, всупереч постановочної частини ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.10.2020 року, прийняли хибне рішення про вилучення цигаркової продукції (без марок акцизного збору), про що 18.10.2020 року о 12 год. 36 хв. був складений протокол обшуку.

Разом з цим, капітан поліції ОСОБА_5 , старші лейтенанти поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , у порушення вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 1Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1. 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських,затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179 та п. 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року 3100, своєчасних відповідних заходів, направлених на реєстрацію у ЖЄО Малиновського ВП в м. Одесі факту виявлення кримінального правопорушення (пов`язаного з незаконним зберіганням підакцизних товарів), передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, не вжили. Відповідних заходів щодо законного вилучення безакцизних тютюнових виробів не вжили.

У відібраних 05.11.2020 року, 12.11.2020 року, 17.12.2020 року під час службового розслідування пояснень слідчий Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Нагорнюк С.В. зазначив, що у складі групи слідчих для проведення кримінального провадження №0000047 на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси було проведено санкціонований обшук нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 . У ході проведення обшуку було виявлено значну кількість підакцизних товарів тютюнових виробів, загальною кількістю близько 13000 пачок із різним маркуванням, на яких була відсутня акцизна марка або була наклеєна акцизна марка невстановленого зразка, що може свідчити про вчинення невстановленими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України незаконне виготовлення, зберігання, збут або транспортування з метою збуту підакцизних товарів. Після вилучення зазначених тютюнових виробів без марок акцизної марки у кількості близько 13000 пачок, старший слідчої групи ОСОБА_2 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, яке було задоволено у повному обсязі, чим підтверджується правомірність дій слідчої групи. Наголосив на тому, що співробітники поліції 18.10.2020 року під час проведення обшуку нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , не вступали у неділові стосунки з громадянами, не перевищували службові повноваження та не порушували службову дисципліну, а діяли виключно в межах та у спосіб, передбачений діючим законодавством України, жодних порушень законодавства допущено не було.

22.01.2021 року ГУНП в Одеській області видано наказ №124, яким за порушенням п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, КПК України, п.п. 1, 2 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, та п. 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, слідчому відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області старшому лейтенанту поліції Нагорнюку Сергію Віталійовичу, який 18.10.2020 року був керівником групи по проведенню обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , оголошено догану.

Не погоджуючись із вказаним наказом, посилаючись на необґрунтованість та неправомірність застосування дисциплінарного стягнення, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 2 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Основні обов`язки поліцейського закріплені ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIIІ, згідно яких поліцейський зобов`язаний, у тому числі неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до положень п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 23 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIIІ поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частина 3 вказаної статті Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначає, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, у тому числі бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки.

За правилами ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За змістом ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4, 6, 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно із ч.ч. 9, 15 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право, у тому числі: одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

За правилами ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

За правилами ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;

4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;

5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Вказані положення Дисциплінарного статуту Національної поліції України кореспондуються із приписами наказу МВС України «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» від 07.11.2018 року №893, зареєстрованого Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807.

Слід зазначити, що Правила етичної поведінки поліцейського, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року №1179.

Ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

У п.п. 1, 2, 3, 4 Розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейського від 09.11.2016 року №1179 передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Слід зазначити, що відповідно до п. 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

За рішенням керівника органу (підрозділу) поліції або особи, яка виконує його обов`язки, відомості про виявлене кримінальне правопорушення уповноважена службова особа реєструє в ІТС ІПНП (журналі ЄО в разі тимчасової відсутності технічних можливостей унесення таких відомостей до ІТС ІПНП) та невідкладно, але не пізніше 24 годин реєстрації передаються:

до органу досудового розслідування для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) або передання цих відомостей до органів (підрозділів) поліції нижчого рівня та їх внесення до ЄРДР;

у міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах - до органів (підрозділів) поліції, на території обслуговування яких сталася така подія, для прийняття відповідних рішень та внесення до ЄРДР.

Аналіз наведених норм показав, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставини, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Отже, в контексті спірних правовідносин в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни та має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку.

Апеляційний суд враховує, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани став факт порушення ним вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, КПК України, п.п. 1, 2 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, та п. 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100.

За висновком Дисциплінарної комісії, який підтриманий в оспорюваному наказі, вказані порушення виразились у вилученні під час обшуку приміщення виробів, які не були вказані у відповідній ухвалі слідчого судді; не повідомлені у встановленому порядку в результаті слідчих дій про обставини, які можуть свідчити про факт кримінального правопорушення.

Вилучення за місцем проведення слідчих дій предметів, що не були санкціоновані ухвалою слідчого судді та не вчинення дій стосовно повідомлення про обставини, які можуть підтверджувати склад кримінального правопорушення, позивачем під час службового розслідування не заперечувалось.

У тому числі, надані позивачем під час службового розслідування пояснення свідчать про відсутність у нього на час проведення обшуку приміщення сумнівів у характері виявленого правопорушення.

Порушення вимог п. 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, виразилось у несвоєчасній реєстрації у ЖЄО Малиновського ВП в м. Одесі факту виявлення кримінального правопорушення (пов`язаного з незаконним зберіганням підакцизних товарів), передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України - обшук, в межах якого було вилучено безакцизні тютюнові товари, було проведено 18.10.2020 року, а факт виявлення кримінального правопорушення (пов`язаного з незаконним зберіганням підакцизних товарів), передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, був зареєстрований у ЖЄО Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області за №31865 (рапорт капітана поліції ОСОБА_2 ), а 21.10.2020 року відповідні відомості за вказаними обставинами були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002380, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204 КК України.

На переконання апеляційного суду, ці обставини давали відповідачу достатні підстави про підтвердження не дотримання позивачем положень п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, КПК України, п.п. 1, 2 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, та п. 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100.

Суд першої інстанції помилково погодився із необґрунтованими посиланнями позивача на приписи Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.07.2017 року №570, як на підставу відсутності повноважень у керівника головного управління Національної поліції ініціювати службове розслідування за фактом повідомлених обставин про перевищення службових повноважень слідчими слідчого відділу органу поліції та вивчати матеріали процесуального характеру, оскільки спірне питання безпосередньо не пов`язане із невиконанням службовими особами поліції покладених на них обов`язків та вжитті відповідних заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчими органу поліції.

Слід зазначити, що спірні правовідносини не пов`язані із перевіркою слідчої діяльності позивача, а насамперед направлені на з`ясування та попередження обставин, що безпосередньо стосуються проходження його служби в органі поліції.

Суттю дисциплінарної відповідальності є саме не дотримання позивачем службової дисципліни, у тому числі вимог законодавства та етичних правил, що мало своє підтвердження за результатом вивчення та перевірки дій, вчинених слідчим під час виконання покладених обов`язків.

Відтак, врахувавши пояснення позивача, службову характеристику і статус у проведених слідчих діях (керівника групи по проведенню обшуку), відповідач довів обґрунтованість обраного виду стягнення.

Враховуючи викладене, оскільки висновки відповідача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству і дійсним обставинам справи, колегія суддів доходів про відповідність оспорюваного наказу критерію правомірності і підстав для скасування не вбачає.

Разом з цим, слід враховувати, що за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, на користь позивачем всіх судових витрат підлягають при задоволенні позову.

За правилами п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналіз наведеної норми адміністративного процесуального законодавства показав, що застосування інституту ухвалення додаткового судового рішення полягає в усуненні неповноти судового рішення.

Водночас, з огляду на те, що колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність обставин для його задоволення у повному обсязі, підстави для відшкодування на його користь понесених витрат та ухвалення додаткового судового рішення також відсутні.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду та додаткове судове рішення відповідно до вимог ст. 317 КАС України підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про залишення вимог позивача без задоволення.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року та додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову, заяви про прийняття додаткового рішення ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення судових витрат відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 17.12.2021 року.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло