Справа № 340/6960/21
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/6960/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про скасування вимоги та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-22514-13 від 02.07.2021 в сумі 14 410,95 грн. винесену ГУ ДПС у Кіровоградській області стосовно ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Кіровоградській області виключити з інформаційної системи органів ДПС та індивідуальної картки платника податків ОСОБА_1 відомості про наявність боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування у розмірі 14 410,95 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що винесення оскаржуваної вимоги здійснено на підставі даних інформаційних систем та акту документальної перевірки, але в супереч форми вимоги в ній не зазначено ні номеру акту документальної перевірки, ні періоду за який здійснено нарахування єдиного внеску, а тільки зазначено дату заборгованості 30.06.2021 та дату вимоги з 02.07.2021. Також, вказано, що з 13.12.2018 позивачу присвоєно ознаку пенсіонер за віком, а тому будь які нарахування з ЄСВ не повинні проводитись.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що за порушення позивачем термінів сплати єдиного внеску винесене рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені від 16.04.2021 № на загальну суму 14 410, 97 грн., в т.ч. штраф у розмірі 3 655,35 грн. та пеня за період з 10.02.2018 по 27.11.200 у розмірі 10 755,62 грн., на підставі чого було винесено оскаржувану вимогу, яка є законною. Доводячи правомірність вимоги, просив суд у задоволенні позову відмовити ( а.с.32-33).

Ухвалою суду від 06 жовтня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено частково; зупинено стягнення на підставі виконавчого документу, виданого Головним управлінням Державної податкової служби у Кіровоградській області стосовно ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження відкритого 14.09.2021 № 66739278 - до набрання рішенням суду законної сили у адміністративній справі №340/6960/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про скасування вимоги та зобов`язання вчинити дії ( а.с.18).

Ухвалою суду від 12.11.2021 задоволено клопотання представника відповідач та поновлено відповідачу строк на подання відзиву на адміністративний позов; прийнято поданий представником відповідача відзив на адміністративний позов ( а.с.46).

Розглянувши справу суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Позивач з 27.03.1997 зареєстрований як фізична особа підприємець на загальній системі оподаткування.

Державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності позивача проведено 04.03.2019.

Зазначені обставини не заперечуються сторонами у праві.

Відповідачем винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату ( неперерахування) або несвоєчасну сплату ( несвоєчасне) перерахування єдиного внеску від 16.04.2021 №, яким застосовано до позивача штраф у розмірі 3 655,35 грн. та пеня за період з 10.02.2018 по 27.11.200 у розмірі 10 755,62 грн., на загальну суму 14 410, 97 грн. ( а.с.7).

Враховуючи наявну у позивача переплату з єдиного внеску у розмірі 0, 02 грн. ( а.с.43, зворотній бік) станом на 01.01.2021, відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-22514-13 від 02.07.2021 в сумі 14 410,95 грн., в т. ч. штраф 3 655,33 грн., пеня 10 755,62 грн. ( а.с. 44).

Не погоджуючись з вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-22514-13 від 02.07.2021, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є зокрема фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з частиною 4 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від №1774-VIII від 06.12.2016 року, який набрав чинності 01.01.2017 року), особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 11.10.2017 року перше речення частини 4 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" викладено в такій редакції: "4. Особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу".

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Частиною 4 статі 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску за минулі періоди, крім випадків сплати єдиного внеску згідно з частиною п`ятою статті 10 цього Закону, здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно з абзацом 3 частини 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Пунктом 3 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено штрафні санкції за донарахування фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладення штрафу у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Відповідно до частини 14 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов`язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Наказом Міністерства доходів і зборів України №449 від 20.04.2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за №508/26953, затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 розділу VІI цієї Інструкції (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску до 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми, а після 01 січня 2015 року - 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску. Підставою для прийняття відповідного рішення є акт перевірки платника єдиного внеску.

Як установлено судом, до оскаржуваної вимоги про сплату недоїмки включено суми штрафів та пені нарахованої рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату ( неперерахування) або несвоєчасну сплату ( несвоєчасне) перерахування єдиного внеску від 16.04.2021 №.

Позивачем не надано до суду доказів скасування рішення від 16.04.2021 №.

Суд зазначає, що рішення від 16.04.2021 № не є предметом спору та розгляду у даній справі.

З огляду на викладене, суд розглядаючи справу в межах позовних вимог, приходить до висновку, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права.

Суд погоджується з доводами позивача щодо не зазначення в оскаржуваній вимозі ( а.с.44) на підставі якого рішення її винесено. Однак, вказане порушення не може бути безумовною підставою для скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Отже, враховуючи, що рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату ( неперерахування) або несвоєчасну сплату ( несвоєчасне) перерахування єдиного внеску від 16.04.2021 № є чинним, а тому відповідачем правомірно винесено оскаржувану вимогу.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування оскарженої вимоги.

Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 271, 287, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, код ЄДРПОУ ВП 43995486) про скасування вимоги та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду 06 жовтня 2021 року втрачають чинність з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун