Справа № 340/6181/21
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2021-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/6181/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант" (далі - позивач) до Управління Держпраці у Кіровоградській області (також - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить визнати протиправною та скасувати постанову № КР6909/214/АВ/ТД-ФС від 16.08.2021 про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення в розмірі 60000,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувана постанова була прийнята протиправно, оскільки відповідачем не доведено факт порушення позивачем вимог статей 21 та 24 КЗпП України щодо фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки в ході інспекційного відвідування було встановлено використання позивачем неоформленої найманої праці (а.с.41-44).

Представник позивача у відповіді на відзив не погодився з позицією відповідача (а.с.75-77).

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши письмові докази у справі суд приходить до таких висновків.

Позивач зареєстрована як юридична особа 26.06.1996, основним видом діяльності якої є вантажний автомобільний транспорт.

З поданих відповідачем разом з відзивом матеріалів встановлено наступне.

23.04.2021 до Управління надійшов лист Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 22.04.2021 №2063/5/11-28-07-10-14 про надання інформації про залучення юридичними особами області водіїв для здійснення міжнародних перевезень, в якому зазначено, що за результатами опрацювання отриманої інформації встановлені факти не перебування водіїв у трудових відносинах з відповідними юридичними особами (а.с.45-46).

Враховуючи надану інформацію, 16.07.2021 заступником начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Пасічник Т.В. було складено службову записку з проханням прийняти рішення про проведення інспекційного відвідування у позивача (а.с.47).

За результатами розгляду інформації, що містилася у такій службовій записці, Управлінням видано наказ від 19.07.2021 № 771 "Про проведення інспекційного відвідування" та направлення від 19.07.2021 № 771/02.19 на проведення інспекційного відвідування у ТОВ "Гарант" з 28.07.2021 по 29.07.2021 з питань виявлення неоформлених трудових відносин (а.с.48-49).

За результатами інспекційного відвідування складено акт №КР6909/214/АВ від 29.07.2021 (а.с.50-53). В акті зафіксовано, що відповідно до інформації наданої ГУ ДПС у Кіровоградській області від 22.04.2021 №2063/5/11-28-07-10-14 станом па час перетину кордону встановлено факт не перебування водія ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ "Гарант" для здійснення міжнародних перевезень, про що свідчить вантажно-митна декларація №486235, оформлена 22.01.2019 для здійснення переміщення товару через митницю України водієм ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) для здійснення міжнародних перевезень транспортним засобом державний помер НОМЕР_2 / НОМЕР_3 (ГГА).

Під час проведення інспекційного відвідування, заступнику головного бухгалтера ТОВ "Гарант" Романець Ірині Павлівні на додаток VІВЕR, було надіслано направлення на проведення інспекційного відвідування, відповідно до чого ТОВ було надано копію Статуту. Наказ про призначення директора товариства, виписку з ЄДРПОУ, довідку про взяття на облік платника податку, але жодних документів, які б підтверджували факт офіційного працевлаштування ОСОБА_1 надано не було. Згідно інформації ПФУ ОСОБА_1 22.01.2019 не перебував у трудових відносинах з ТОВ "Гарант". Отже, трудовий договір між ТОВ "Гарант" та ОСОБА_1 станом на час перетину кордону не був укладений, що свідчить, про те що ОСОБА_1 був допущений до роботи без оформлення трудових відносин.

29.07.2021 було винесено припис про усунення виявлених порушень №КР6909/214/АВ/П та яким зобов`язано позивача усунути порушення ст.ст.21, 24 КЗпП України до 26.08.2021 (а.с.54).

Доказів повідомлення позивача про розгляд справи про правопорушення законодавства про працю та зайнятість населення суду не надано.

16.08.2021 винесено постанову про накладення штрафу №КР6909/214/АВ/ТД-ФС, згідно до якої до позивача, за порушення ст.ст.21, 24 КЗпП України, застосовано штраф у розмірі 60000,00 грн. (а.с.59).

Законність даної постанови є предметом спору у даній справі, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах охорони праці, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до п. 7 цього Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Стаття 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (Закон №877-V) вказує, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно до ч. 5 ст. 2 Закону № 877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог ст.ст.1, 3, ч.ч.1, 4, 6-8, абз.2 ч.10, ч.ч.13, 14 ст.4, ч.ч.1- 4 ст.5, ч.3 ст.6, ч.1-4, 6 ст.ст.7, 9, 10, 19, 20, 21, ч.3 ст.22 цього Закону.

Відповідно до п. 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 (надалі - Порядок №823) заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формі, визначеній абзацом першим цього пункту.

Підстави проведення інспекційного відвідування встановлені п. 5 Порядку № 823, відповідно до приписів якого інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Представником відповідача надано суду копію листа ГУДПС у Кіровоградській області та службову записку, яка містить інформацію про виявлення можливого факту нелегальної праці у позивача.

Отже, інспекційне відвідування призначено та проведено за наявності правових підстав, визначених пп.3 п.5 Порядку №823.

Згідно п.8 Порядку 823, під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

В свою чергу, об`єкт відвідування має право перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; одержувати копію направлення на проведення інспекційного відвідування; не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; коли на офіційному веб-сайті Держпраці не оприлюднено уніфікованої форми акта інспекційного відвідування (п.13 Порядку № 823).

В матеріалах справи відсутні докази вручення позивачу направлення на проведення інспекційного відвідування.

Пунктом 16 Порядку № 823 визначено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Відповідно до п. 17 Порядку № 823, акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Другий примірник акта залишається в інспектора праці.

Відповідно до п.18 Порядку № 823, якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Відповідно до п. 19 Порядку № 823, матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.

Згідно із п. 24 Порядку № 823, у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Відповідно п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2013 №509 (надалі - Порядок №509), штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Відповідно до п. 3 Порядку № 509, справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Згідно з п. 4 Порядку № 509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Відповідно до п. 10 Порядку № 509, постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.

Згідно абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Відповідно з ч.4 ст.265 КЗпП України штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, необхідною умовою для накладення штрафу на осіб, які використовують найману працю, є, зокрема, фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Ст. 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України "Про охорону праці" працівник - це особа, яка працює на підприємстві, в організації, установі та виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом).

Згідно ч.1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Статтею 24 КЗпП України визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов`язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.24 КЗпП України).

З аналізу чинного законодавства вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.

При цьому, слід також зазначити, що основними ознаками трудового договору, є: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.

Визначальним для вирішення спірних правовідносин у зазначеній справі є наявність ознак трудових правовідносин між позивачем та фізичною особою ОСОБА_1 .

Виходячи із фактичних обставин справи, а також норм діючого законодавства України, суд доходить до переконливого висновку про те, що відповідачем не представлено належних доказів того, що вказана вище особа перебувала у трудових відносинах з позивачем.

Разом з тим, з наявних у справі документів встановлено, що згідно договору оренди транспортного засобу №09012017 від 09.01.2017, укладеного між ТОВ "Гарант" (орендодавець) та ФОП ОСОБА_2 (орендар), транспортний засіб - вантажний автомобіль ДАФ, сідловий тягач, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , а також напівпричіп-рефрижератор-Е SCHMITZ, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , було передано в оренду ФОП ОСОБА_2 на строк, який вважається закінченим з моменту ініціювання його припинення будь-якою із сторін (а.с.24).

Згідно наданих ФОП ОСОБА_2 суду пояснень, починаючи з 09.01.2017 він використовує у власній діяльності вищевказаний транспортний засіб та напівпричіп-рефрижератор. Згідно до наказу від 20.11.2018 №6 ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаді водія. За період перебування у трудових відносинах з працівником роботодавцем в повному обсязі сплачено ОСОБА_1 заробітну плату, а також всі передбачені податки та збори. Згідно до акту надання послуг від 26.01.2019 ТОВ "Нордекс-Груп" та ФОП ОСОБА_2 , останнім надано послуги з перевезення вантажу замовнику згідно договору від 08.10.2015, а саме: міжнародне перевезення вантажів (міцелій) по маршруту: с. Квітневе (Україна) - д. Диверка (РФ) автомобілем ДАФ д.н.з. НОМЕР_2 та напівпричіпом-рефрижератором д.н.з. НОМЕР_3 . Вказане міжнародне перевезення через державний кордон 22.01.2019 було здійснено водієм ОСОБА_1 з використанням орендованого у ТОВ "Гарант" транспортного засобу ДАФ з д.н.з. НОМЕР_2 , а тому товариство не мало ніяких трудових відносин з ОСОБА_1 та не здійснювало міжнародне перевезення (а.с.63-71).

Відповідачем не спростовано вищевказане.

Відповідно ч.1ст.72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ч.1-2 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладені обставини у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено вчинення позивачем порушення вимог ст.ст.21, 24 КЗпП України щодо допуску до роботи особи без укладення трудового договору, у зв`язку з чим постанова від 16.08.2021 №КР6909/214/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу є такою, що прийнята всупереч чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Отже, позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн. за подання позовної заяви (а.с.30).

Отже, сплачена позивачем сума судового збору, у відповідності до ч.1 ст.139 КАС України, підлягає присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Кіровоградській області від 16.08.2021 №КР6909/214/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення в розмірі 60000,00 грн..

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант" (код 13770426) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Кіровоградській області (код 39808965) судовий збір в сумі 2270,00 грн..

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько