Справа № 120/562/21-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 120/562/21-а

адміністративне провадження № К/9901/44128/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Мороз Л.Л., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу Вінницької обласної прокуратури на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 120/562/21-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держегеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, -

УСТАНОВИВ:

Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держегеокадастру у Вінницькій області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 22.12.2020 року № 2-17119/15-20-СГ щодо відмови ОСОБА_1 у надані дозволу на розроблення документації із землеустрою;

- зобов`язати надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 22.12.2020 року № 2-17119/15-20-СГ щодо відмови ОСОБА_1 у надані дозволу на розроблення документації із землеустрою. Зобов`язано головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність, яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року апеляційну скаргу Вінницької обласної прокуратури на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року повернуто апеляційну скаргу особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18 листопада 2021 року повернуто без розгляду першому заступнику керівника Вінницької обласної прокуратури касаційну скаргу на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 120/562/21-а.

03 грудня 2021 року до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах, повторно надійшла касаційна скарга в якій Вінницька обласна прокуратура просить суд скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 120/562/21-а та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Наведені норми свідчать про те, що оскарження судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень з питань повернення заяви позивачеві (заявникові), поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування єдиної правозастосовної практики.

Так, повертаючи апеляційну скаргу прокурора суд апеляційної інстанції виходив з того, що перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури не обґрунтував наявність державного інтересу, порушеного у зв`язку з вирішенням питання про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а отже підстави для звернення прокурора з апеляційною скаргою в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області належним чином не обґрунтовані. Отже, захист інтересів держави у даній справі належить до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Відповідно до висновків Верховного Суду висловлених у постановах від від 17.07.2019 у справі № 824/14/19-а, від 21.08.2019 у справах № 802/1873/17-а та № 263/2038/16-а, від 28 квітня 2021 року у справі № 160/13338/20, прокурор, звертаючись до суду в інтересах держави повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підстави для звернення прокурора до суду, а суд зобов`язаний перевірити такі.

Суд касаційної інстанції зауважує, що причини, які перешкоджають Головному управлінню Держегеокадастру у Вінницькій області звернутися за захистом інтересів держави, скаржником не наведено.

У постанові Верховного Суду від 19 серпня 2021 року в справі №260/1831/20, суд висловив наступну правову позицію:

66. Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 (в редакції, чинній на час звернення прокурора до суду) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) - це центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

67. Відповідно до підпункту 25-1 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за:

- дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок;

- дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю;

- проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою.

68. Підпунктом 25-5 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру передбачено, що Держгеокадастр вносить у встановленому порядку до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотання щодо приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель.

69. Забезпечення законності (дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю) на відповідній території є завданням саме Держгеокадастру.

70. Отже, звернувшись до суду без передбачених законом підстав, прокурор перебрав на себе функції іншого державного органу - Держгеокадастру.

71. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 263/2038/16-а.

72. Оскільки перевірка права прокурора на звернення до адміністративного суду передує розгляду питання щодо правомірності рішення відповідача, а встановлені у справі обставини свідчать про відсутність у прокурора підстав для представництва інтересів держави, а отже і права на звернення до суду, суди не мали достатніх правових підстав для розгляду справи по суті. Оцінка правомірності оспорюваних у цій справі рішень, зокрема і з мотивів, наведених прокурором, могла бути надана судом за позовом належного позивача.

Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що аналіз оскаржуваного судового рішення у даній справі і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики з питань застосування відповідних норм права, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Вінницької обласної прокуратури на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 120/562/21-а.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді Л. Л. Мороз

Л. В. Тацій