Справа № 340/1120/20
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 340/1120/20

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),
суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,
розглянувши в порядку
письмового провадження
в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року (головуючий суддя Казанчук Г.П.) про залишення позову без розгляду в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся із позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі Відповідач) в якому просив суд:

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (раніше НОМЕР_2 ) щодо невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні протиправною;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (раніше НОМЕР_2 ) провести розрахунок та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, зокрема затримки виплати належної грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки , як учаснику бойових дій, а саме провести розрахунок та виплатити позивачу середній заробіток за період з 07 липня 2018 року по 20 лютого 2020 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 06 липня 2018 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2020 року, в задоволені позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 21 липня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 9 червня 2020 року й постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2020 року в справі №340/1120/20 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду (а.с. 138-151).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з необхідністю надання суду заяви про поновлення строку для звернення до суду з даним позовом та надання документальних доказів поважності причин його пропуску, на виконання вимог частини 6 статті 161 КАС України.

На виконання вказаної вище ухвали суду першої інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява у якій зазначено про те, що ним не порушувались строки звернення до суду з позовною заявою, посилаючись постанову Верховного Суду від 17.07.2015 року у справі 21-8а15, у якій зазначено про пріоритетність норм трудового законодавства над спеціальним законодавством. ОСОБА_1 зазначає, що до даних правовідносин слід застосовувати норми трудового законодавства, а саме Кодекс Законів про працю України, наполягаючи на тому, що грошова компенсація за невикористані дні відпустки є частиною заробітної плати, а тому відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці», статтями 116, 117,233 КЗпП України, звернення до суду з вимогами про зобов`язання її виплатити не обмежуються будь яким строком. Оскільки позов подано в межах 3-місячного строку з дня проведення повного розрахунку, а відтак ОСОБА_1 вважає, що він звернувся до суду в межах процесуальних строків.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року по справі №340/1120/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду (а.с.174-175).

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, оскаржив її в апеляційному порядку (а.с. 178-181).

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що фактичний розрахунок з Позивачем Відповідач провів 20 лютого 2020 року, про що останній дізнався в цей же день. Позовна заява про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні подана Позивачем 07 квітня 2020 року, тобто в межах 3-х місячного строку, а відтак, на думку останнього, ним не пропущено строк звернення до суду.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору в даній справі є стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, який не входить до структури заробітної плати, а тому відсутні підстави для застосування строків, визначених у частини 3 статті 233 КЗпП України. При цьому, частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до п. 17 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, військова служба є публічною службою, а тому при поданні позовів щодо прийняття громадян на військову службу, її проходження та звільнення з неї застосуванню підлягає строк, визначений ч. 5 ст. 122 КАС України, а саме місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ураховуючи викладене, судова палата з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 11 лютого 2021 року у справі № 240/532/20 з аналогічним предметом спору зазначила, що висновок суду апеляційної інстанції щодо обмеження права особи на звернення до суду з цим адміністративним позовом місячним строком з дня проведення з ним остаточного розрахунку ґрунтується на правильному застосуванні судом статті 122 КАС України та не суперечить Рішенню Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, яким розтлумачено статтю 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу в аспекті неоднозначної судової практики розгляду трудових спорів у порядку цивільного судочинства.

У зв`язку з цим Верховний Суд відступив від висновку щодо застосування частини першої статті 233 КЗпП України для обчислення строку звернення до адміністративного суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, викладеному в постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа № 806/2164/16), від 11 лютого 2020 (справа № 420/2934/19), від 13 березня 2019 року (справа № 813/1001/17), одночасно погоджуючись з висновком щодо застосування частини п`ятої статті 122 КАС України у подібних правовідносинах, викладеному в постановах Верховного Суду від 4 грудня 2019 року (справа № 815/2681/17) і від 22 січня 2020 року (справа №620/1982/19).

Отже, строк звернення до суду у цій справі повинен обчислюватись з дня проведення остаточного розрахунку.

Враховуючи викладене, перебіг процесуального строку на звернення до суду з вимогою стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені розпочався з 21.02.2020 року, а закінчився 21.03.2020 року, що є вихідним днем (субота), тому останнім днем строку є 23.03.2020 року (понеділок).

Однак, у справі, що розглядається, Позивач звернувся з позовом до суду 07 квітня 2020 року, тобто з пропуском місячного строку з дня остаточного з ним розрахунку, а саме після сплати суми грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки (20 лютого 2020 року).

Крім того, в апеляційній скарзі Позивач посилається на положення п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України щодо продовження строків, встановлених ст. 122 КАС України, на строк дії карантину.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» набрав чинності 02 квітня 2020 року.

Підпунктом 2 пункту 9 вказаного Закону розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України був доповнений пунктом 3, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема статтею 122 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Із зазначеного слідує те, що п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України розпочав свою дію з 02 квітня 2020 року, у той час як строк звернення до суду із позовом у даній справі закінчився 23 березня 2020 року.

Зважаючи на обставини цієї справи у співвідношенні з правовим регулюванням спірних відносин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення позову без розгляду, а також зауважує, що Позивачем не наведено обставин, які б давали підстави для висновку про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі Позивача, обставин, які б зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду у цій категорії спорів.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частинами 3 статті 123 КАС України визначено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив у цій справі обґрунтовану ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду на підставі ст. 240 КАС України без порушень норм чинного процесуального законодавства, а тому ухвалу суду першої інстанції від 24 вересня 2021 року необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Позивача залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року по справі №340/1120/20 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов