Справа № 380/2392/21
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/2392/21 пров. № А/857/19697/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

за участю секретаря судових засідань - Михальської М.Р.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Магія-чистоти» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року (головуючий суддя: Крутько О.В., місце ухвалення - м. Львів, дата складення повного тексту рішення - 09.09.2021) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Магія-чистоти» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю «Магія-чистоти», 19.02.2020 звернулося із позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ЛВ26714/1402/ПД/АВ/ФС від 27 січня 2021 року.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що між ТзОВ «Магія-чистоти» та ОСОБА_1 на час проведення інспекційного відвідування укладено договір цивільно-правового характеру, а відтак вимоги ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України були дотримані, що виключає відповідальністю за статтею 265 КЗпП України. Позивач вказує, що інспектором праці під час проведення інспекційного відвідування не досліджено жодного документу, який міг би беззаперечно свідчити про наявність трудових або цивільно-правових відносин позивача із працівником зазначеним у акті перевірки. Також, позивач покликається на постанову Галицького районного суду м. Львова від 10.03.2021 у справі № 461/318/21, вказує, що у постанові зазначено про те, що 02.11.2020 між ОСОБА_1 та ТзОВ «Магія-чистоти» укладений цивільно-правовий договір про виконання робіт та встановлено факт відсутності порушень трудового законодавства ТзОВ «Магія-чистоти» та її директором, що виключає відповідальність за ст. 265 КЗпП України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні позову.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Також, в апеляційній скарзі завлено клопотання про допит свідків, однак, суд апеляційної інстанції у судовому засіданні відмовив у задоволенні цього клопотання, оскільки таке не було заявлено у суді першої інстанції, а відповідно до ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Представник позивача Гнідець О.М., у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Просить апеляційну скаргу задовольнити, а судове рішення скасувати.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу № 1517-П від 13.11.2020 та направлення № 1503 від 23.11.2020 ГУ Держпраці у Львівській області проведено позаплановий захід державного контролю у формі інспекційного відвідування у ТзОВ «Магія-чистоти» у період з 23.11.2020 по 04.12.2020.

В ході проведення інспекційного відвідування, 24.11.2020 виявлено, що при виконанні трудової функції з прибирання приміщень гр. ОСОБА_1 . Інспекторам праці не надано документів (наказів чи розпоряджень), які б підтверджували оформлення трудових відносин з гр. ОСОБА_1 , надано договір № 0211/1 про надання послуг з прибирання від 02.11.2020, укладений між гр. ОСОБА_1 та ТзОВ «Магія-чистоти». За результатами інспекційного відвідування встановлено порушення вимог ч. 1, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, допущення до роботи працівника ОСОБА_1 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття на роботу працівника в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, що зафіксовано у акті інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЛВ26714/1402/ПД/АВ від 04.12.2020.

ТзОВ «Магія-чистоти» 22.12.2020 направлено повідомлення № 165/2/11-31 від 18.12.2020 про отримання акта інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 04.12.2020 № ЛВ26714/1402/ПД/АВ.

Головним управління Держпраці у Львівській області, 27.01.2021 прийнято постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ЛВ26714/1402/ПД/АВ/ФС, згідно якої за порушення вимог частини першої та третьої статті 24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 413, допущення працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття на роботу працівника в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, керуючись ст. 265 КЗпП України, статтею 53 Закону України «Про зайнятість населення», частиною третьою статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україн»", Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (зі змінами) та на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, вирішено накласти на ТОВ «Магія-чистоти» штраф у розмірі 50000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що незважаючи на усунення виявлених порушень позивачем, оскільки ОСОБА_1 після проведення інспекційного відвідування прийнята на посаду прибиральника, за наявності встановленого під час інспекційного відвідування факту використання праці неоформленого працівника, у відповідача були наявні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно статті 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування. (тут і надалі в редакції чинній на момент винкнення спірних правовідносин).

Постановою Кабінету Міністрів України за № 96 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці (тут і надалі в редакції чинній на момент винкнення спірних правовідносин Положення № 96).

Пунктом 1 цього Положення визначено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Так, у пункті 2 Положення № 96 зазначено, що Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (пункт 2 Положення).

Основним завданням Держпраці є, зокрема нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю (п. 3 Положення № 96).

Відповідно до пункту 7 Положення № 96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон), регламентується Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» від 21 серпня 2019 р. № 823 (тут і далі Порядок № 823, в редакції постанови від 23.07.2020).

Заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів (п. 2 Порядку № 823).

Згідно п. 8-11 Порядку № 823, під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Тривалість інспекційного відвідування не може перевищувати 10 робочих днів.

Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби, з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Згідно п. 16 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування складають акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

У відповідності до п. 20 Порядку № 823 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.

Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного в ньому строку виконання. Якщо об`єкт відвідування не надав відповіді або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту виконання припису, проводиться інспекційне відвідування з підстави, наведеної у підпункті 11 пункту 5 цього Порядку (п. 22 Порядку № 823).

Відповідно до п. 24-25 Порядку № 823, у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування.

За змістом статті 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» від 17 липня 2013 року № 509 (тут і надалі в редакції чинній на момент винкнення спірних правовідносин Порядок № 509).

Пунктом 2 Порядку № 509 передбачено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису; акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників; акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування; акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Аналіз положень цих правових норм свідчить про те, що Держпраці, через утворені в установленому порядку територіальні органи, мають право здійснювати нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю, зокрема юридичними особами, які використовують найману працю, у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань. За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту). При цьому штраф накладається за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення. А однією з підстав накладення штрафів за порушення законодавства про працю є акт про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що за результатами інспекційного відвідування встановлено порушення позивачем вимог частини 3 статті 24 КЗпП України, а саме, фактично позивачем допущено до роботи громадянку ОСОБА_1 , без укладення трудового договору.

За приписами частини 3 ст. 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд апеляційної інстанції вирішуючи питання щодо наявності порушення трудового законодавства позивачем, враховує наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Магія-чистоти» зареєстровано за юридичною адресою: 79021, м. Львів, вул. Петлюри. буд. 30, кв. 57, , основний вид діяльності: 81.22 Інша діяльність із прибирання будинків і промислових об`єктів.

ТзОВ «Магія-чистоти» 18.05.2020 (виконавець) та ТзОВ «Манго-Україна» (замовник) уклали договір № 5/18-05-2020, відповідно до якого виконавець зобов`язався надати якісні послуги з професійного прибирання приміщень та/або територій, та/або поверхонь визначених замовником, а замовник зобов`язався їх прийняти та оплатити. Об`єкт прибирання згідно умов договору розташований за адресою: м. Львів, вул. Під Дубом, 7Б, ТРЦ «Форум», магазин «Манго».

В ході інспекційного відвідування інспектори праці виявили, 24.11.2020 гр. ОСОБА_1 при виконанні трудової функції з прибирання приміщень за адресою: м. Львів, вул. Під Дубом, 7Б , ТРЦ «Форум» (магазин «Манго»), яка згідно письмових пояснень директора ТзОВ «Магія-чистоти» ОСОБА_2 від 04.12.2020, проходить стажування у маг. «Манго» ТЦ «Форум», а у подальшому буде оформлена на роботу згідно трудового законодавства.

Крім цього, при проведенні інспекційного відвідування надано договір № 0211/1 про надання послуг з прибирання від 02.11.2020, укладений ТзОВ «Магія-чистоти» (замовник у договорі) та гр. ОСОБА_1 (виконавець у договорі), як підтвердження цивільно-правового характеру правовідносин між ними. Предметом зазначеного договору є надання виконавцем замовнику за його усною заявкою (повідомленням) частини послуг з прибирання приміщень з метою виконання замовником своїх зобов`язань перед ТОВ «Манго-Україна», та забезпечення при необхідності заміни працівників товариства, які тимчасово не можуть виконувати свої трудові обов`язки та/або є необхідність забезпечення надання послуг (робіт) по договору про надання послуг по прибиранню на час пошуку персоналу.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст. 626 Цивільного кодексу України.

Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Також слід зазначити, що основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Проаналізувавши цивільно-правовий договір який укладений з позивачем з ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає, що предметом цього договору є процес праці, а не її кінцевий результат. Зокрема, фізична особа повинна виконувати систематично певні трудові функції, відповідно до визначеного виду виконуваної роботи.

Крім цього, в укладеному договорі не визначається обсяг виконуваної роботи, а обумовлюється зобов`язання виконувати роботу (послуги прибирання приміщень), без встановлення термінів виконуваної роботи. У самому договорі не зазначається, який саме конкретно результат роботи повинен передати виконавець замовнику, тобто процес праці не передбачає будь-якого кінцевого результату, її обсягу. Також, під час інспекційного відвідування, позивачем не надано акти приймання-передачі або інші документи, які б засвідчували результати та обсяг виконаної роботи виконавцем.

Щодо покликання позивача на постанову Галицького районного суду м. Львова від 10.03.2021 у справі № 461/318/21, якою провадження у справі за ч. 3 ст. 41 КУпАП відносно ОСОБА_3 (директора ТзОВ «Магія-чистоти») закрито у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними, з огляду на таке.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ч. 2 ст. 265 КЗпП України і ч. 3 ст. 41 Кодексу про адміністративні правопорушення України передбачено відповідальність для осіб, які використовують найману працю, у вигляді штрафу, за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

При цьому, штраф за ч. 2 ст. 265 КЗпП України є фінансовою санкцією, яка накладається постановою уповноваженої посадової особи Держпраці, що може бути оскаржена в судовому порядку, а штраф за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення є адміністративною відповідальністю і накладається згідно із рішенням суду за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у межах розгляду цієї справи не досліджується питання наявності або відсутності вини особи (директора ТзОВ «Магія-чистоти») у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП, у свою чергу, суд апеляційної інстанції надає правову оцінку обставинам лише наявності або відсутності правових підстав винесення постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятіть населення.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Галицьким районним судом м. Львова від 10.03.2021 у справі № 461/318/21 не надавалася правова оцінка договору № 0211/1 про надання послуг з прибирання від 02.11.2020, зокрема, на предмет того, чи такий має ознаки цивільно-правового договору, а лише констатовано, що такий договір мав місце і був укладений між ТзОВ «Магія-чистоти» та гр. ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не бере до уваги покликання позивача, що постанова Галицького районного суду м. Львова від 10.03.2021 у справі № 461/318/21, у відповідності до ч. 4 ст. 78 КАС України, має приюдиціне значення для спірних правовідносин у справі № 380/2392/21.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи докази свідчать про доведеність виконання трудових обов`язків, фізичною особою ОСОБА_1 , без укладення трудового договору, що вказує на порушено позивачем вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки постанова про накладення штрафу № ЛВ26714/1402/ПД/АВ/ФС від 27 січня 2021 року прийнята обґрунтовано, з урахування усіх обставин, що мають значення для притягнення позивача до відповідальності за порушення трудового законодавства.

Отже, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Магія-чистоти» не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України, підстави для стягнення судових витрат відсутні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 310, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Магія-чистоти» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року у справі № 380/2392/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 14.12.2021.