Справа № 200/9042/19-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №200/9042/19-а
адміністративне провадження №К/9901/2083/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Головуючої судді - Ханової Р. Ф.,
суддів: Білоуса О. В., Олендера І. Я.,
за участю секретаря судового засідання Статілко Ю. С.,
представника позивача - не з`явився,
представника відповідачів - Сенникова А. А. в порядку самопредставництва,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» про ухвалення додаткового рішення у справі № 200/9042/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» до Головного управління ДПС у Донецькій області, Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення про результати розгляду скарг, зобов`язання вчинити певні дії, -
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2019 року, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року, в задоволенні позову Товариству відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 18 лютого 2020 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» задоволено частково, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі №200/9042/19-а скасовано. В частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» до Головного управління ДПС у Донецькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України від 7 лютого 2019 року №6124/6/99-99-11-06-01-25 про результати розгляду скарг, прийнято нову постанову та задоволено позов в цій частині. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України від 7 лютого 2019 року № 6124/6/99-99-11-06-01-25 про результати розгляду скарг. В іншій частині позовних вимог справу №200/9042/19-а направлено на новий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

5 листопада 2021 року позивач звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення в цій справі, а саме просив вирішити питання, пов`язане з розподілом судових витрат, понесених Товариством у зв`язку з касаційним переглядом справи №200/9042/19-а.

Вирішуючи питання обґрунтованості заявленого клопотання щодо ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав до його задоволення, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 356 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у постанові суду касаційної інстанції, зокрема, зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення (пункт «б»); розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції (пункт «в»).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Зі змісту наведених норм права вбачається, що необхідність в ухваленні додаткового судового рішення обумовлюється, зокрема, не вирішенням/неповним вирішенням судом питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За правилами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).

Судом встановлено, що, дійсно, витрати на сплату судового збору, понесені позивачем в ході судового розгляду справи №200/9042/19-а, залишись не відшкодованими. До таких витрат відносяться: судовий збір за подання позовної заяви в частині вимог немайнового характеру, задоволених Верховним Судом, в розмірі 1921 грн, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2019 року в розмірі 2881,5 грн (в частині вимог немайнового характеру) та судовий збір за подання касаційної скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року в розмірі 3842 грн (в частині вимог немайнового характеру), з огляду на що колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав до задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнення на користь Товариства судові витрати зі сплати судового збору в частині позовних вимог немайнового характеру в розмірі 8644,5 грн.

Враховуючи те, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України від 7 лютого 2019 року №6124/6/99-99-11-06-01-25 про результати розгляду скарг заявлені до Державної фіскальної служби України, а ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 3 березня 2021 року здійснено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача Державну фіскальну службу України на Державну податкову службу України, колегія суддів відшкодовує позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України ().

Керуючись статтями 52, 139, 167, 252, 344 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» про ухвалення додаткового рішення у справі №200/9042/19-а задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Україна, 04053, місто Київ, ЛЬВІВСЬКА ПЛОЩА, будинок 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» (Україна, 87510, Донецька обл., місто Маріуполь, ВУЛИЦЯ УШАКОВА, будинок 8, ) суму судового збору в розмірі 8644 (вісім тисяч сорок чотири) гривні 50 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Ф. Ханова

Судді О. В. Білоус

І. Я. Олендер