Справа № 689/1643/21
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 689/1643/21

Головуючий у 1-й інстанції: Кульбаба А.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

14 грудня 2021 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01.11.2021 позов задоволено. Поновлено процесуальний строк позивачу, ОСОБА_1 , щодо оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, що винесена старшим інспектором СРПП Хмельницького РУП Королівським Р.С. 2 червня 2021 року, про накладення на неї адміністративного стягнення за ч. 8 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 8500 грн. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 2 червня 2021 року серія БАА № 856739, винесену старшим інспектором СРПП Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Королівським Романом Сергійовичем, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 8 500 грн. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 8 ст. 121 КУпАП закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01.11.2021та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з`явилися, повноважних представників не направили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, обмежені строки розгляду справи та жоден з учасників справи в судове засідання не з`явився, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою по справі про адміністративне правопорушення від 02.06.2021 серії БАА №856739 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП.

З вищевказаної постанови слідує, що водій ОСОБА_1 не виконала вимоги ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та здійснила керування транспортним засобом автомобілем «Мерседс Бенц А» н.з. НОМЕР_1 , який ввезено на митну територію України 7 березня 2018 року громадянином республіки Польща з метою особистого користування у митному режимі тимчасове ввезення терміном до 1 року, даний т/з перебуває на території України з порушенням строків ввезення та передано в користування водію, яка не ввозила даний т/з на митну територію України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Позивач не погодилася із такою постановою відповідача та оскаржила її до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що працівником поліції (представником відповідача) не надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили, що позивач здійснила керування 14 квітня 2021 року о 14 год. 22 хв. транспортним засобом автомобілем «Мерседс Бенц А» н.з. НОМЕР_1 , який ввезено на митну територію України 7 березня 2018 року громадянином республіки Польща з метою особистого користування у митному режимі тимчасове ввезення терміном до 1 року, даний т/з перебуває на території України з порушенням строків ввезення та передано в користування водію, яка не ввозила даний т/з на митну територію України. Відповідач та його представник неодноразово повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, однак як відзиву на позовну заяву, так і належних і допустимих доказів суду не надали (а.с. 21, 23, 24, 26, 30).

Також постанова не містить відомостей про роз`яснення позивачу її прав, передбачених статтею 268 КУпАП.

Також суд не взяв до уваги та відхилив лист в.о. начальника Подільської митниці Держмитслужби від 5 травня 2021 року, оскільки він не є доказом керування позивачем вказаним транспортним засобом.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух" №3353-XII.

Статтею 1 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до положень статті 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідно до ч.1 ст.380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митру територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Згідно з ч.8 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Системний аналіз вищезазначених положень дозволяє дійти висновку, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене частиною 8 статті 121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так, відповідно до ст.1 Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 23 Закону України "Про Національну поліцію" регламентовано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить, зокрема, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП зазначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина 1 статті 44, стаття 89, частина 2 статті 106-1, частини 1-4 і 6 статті 109, стаття 110, частина 3 статті 114, частина 1 статті 115, стаття 116-2, частина 2 статті 117, частини 1-2 статті 119, частини 1, 2, 3, 5, 6, 8, 10 і 11 статті 121, статті 121-1, 121-2, частини 1, 2, 3, 4 і 6 статті 122, частина 1 статті 123, 124-1, 125, частини 1, 2 і 4 статті 126, частини 1, 2 і 3 статті 127, статті 128-129, частина 1 статті 132-1, частини 1, 2 та 5 статті 133, частини 3, 6, 8, 9, 10 і 11 статті 133-1, частина 2 статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини 1, 2 і 3 статті 140, статті 148, 151, частини 6, 7 і 8 статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини 1-2 статті 178, статті 180, 181-1, частина 1 статті 182, статті 183, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до 2 статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

За приписами частин 2 та 3 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, колегія суддів відхиляє доводи позивача про обов`язкове складання протоколу про таке адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За визначенням ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Колегією суддів встановлено, що підставою для винесення відповідачем постанови серії БАА №856739 від 02.06.2021 за ч. 8 ст. 121 КУпАП було встановлене в діях ОСОБА_1 порушення ст.16 Закону України «Про дорожній рух», а саме: керування транспортним засобом MERCEDES-BENZ н.з. НОМЕР_1 , який ввезено на митну територію України 7 березня 2018 року громадянином республіки Польща з метою особистого користування у митному режимі тимчасове ввезення терміном до 1 року, даний т/з перебуває на території України з порушенням строків ввезення та передано в користування водію, яка не ввозила даний т/з на митну територію України.

З наданого до суду апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського (посилання на який міститься в оскаржуваній постанові) вбачається, що позивач керувала автомобілем MERCEDES-BENZ А170 н.з. НОМЕР_1 .

Колегія суддів зазначає, що відеозапис містить файли, які не перериваються та надають змогу встановити обставини зупинки автомобіля та особи, яка ним керувала.

З врахуванням приписів ч.4 ст.9 КАС України щодо офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд приймає як доказ відеозапис з нагрудної камери поліцейського наданий суду апеляційної інстанції.

Крім того, судом встановлено, що з метою встановлення вищезазначених обставин, 20.04.2021 відповідачем було направлено запит на адресу Подільської митниці Держмитслужби, з метою отримання наступної інформації: станом на 14.04.2021 в якому режимі, ким, коли, на який термін ввезено на митну територію України транспортний засіб, MERCEDES-BENZ, кузов НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 .

Згідно відповіді від 05.05.2021 №7.12-1/20/8.5/2998 відповідача було повідомлено, що відповідно до наявних баз даних Держмитслужби встановлено факт перетину митного кордону України транспортного засобу MERCEDES-BENZ А170, VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , який ввезено на митну територію України 02.09.2018 громадянином Республіки Польща з метою особистого користування митному режимі «тимчасове ввезення» терміном до одного року.

Станом на 05.05.2021 в Подільській митниці Держмитслужбі відсутня інформація про вивезення або поміщення в інший митний режим вказаного транспортного засобу.

Отже, зазначені документи підтверджують встановлені поліцейським під час розгляду адміністративної справи обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не помішувала в митний режим транзиту.

Таким чином, враховуючи дату складання постанови (02.06.2021) та дату ввезення автомобіля MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 (07.03.2018), колегією суддів вбачається порушення строків перебування транспортного засобу в режимі «тимчасове ввезення», оскільки з дати ввезення автомобіля на територію України минуло більше 3 років.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не бере до уваги доводи позивача в позові про те, що в порушення ст. 61 Конституції України її двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і те ж саме адміністративне правопорушення, оскільки в матеріалах адміністративної справи міститься постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 853595, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 11), а оскаржувана постанова винесена 2 червня 2021 року серії БАА № 856739 про накладення адміністративного стягнення складена вже за ч. 8 ст. 121 КУпАП (а.с. 11-12).

Отже, порушення вимог ст. 61 Конституції України в цій частині суд не вбачає.

Висновки суду першої інстанції про те, що постанова не містить відомостей про роз`яснення позивачу її прав, передбачених статтею 268 КУпАП, спростовуються наявною в матеріалах справи постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАА №856739 від 02.06.2021. Зокрема, напроти ч.8 постанови «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено» міститься підпис позивача.

У зв`язку з цим, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова серії БАА №856739 від 02.06.2021 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи те, що рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01.11.2021 у справі №681643/21 прийняте з порушенням норм матеріального права та процесуального права, воно підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат, у відповідності до ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області задовольнити повністю.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01 листопада 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.