Справа № 640/4232/20
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4232/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

За участю секретаря: Хмарської К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2021 року, суддя Кузьменко В.А., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,-

У С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13 листопада 2019 року №.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки акту перевірки щодо порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є помилковими, а відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене на підставі таких висновків, підлягає скасуванню, оскільки ТОВ «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» своєчасно зареєструвало податкові накладні від 21 червня 2019 року №76 та від 24 червня 2019 року №101 в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте із допущеною технічної помилкою в умовному індивідуальному податковому номері нерезидента здійснені відповідні коригування та зареєстровані нові податкові накладні з виправленим умовним індивідуальним податковим номером нерезидента (з 00 на 00), що відповідач розцінив як порушення законодавчо встановлених термінів реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 13 листопада 2019 року № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 785 051,03 грн. В іншій частині адміністративного позову відмовлено. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 11 775,00 грн (одинадцять тисяч сімсот сімдесят п`ять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС. Відмовлено у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення та призначено справу до апеляційного розгляду на 14 грудня 2021 року о 09 годині 40 хвилин.

03 грудня 2021 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» - адвоката Ковальчук Вікторії Леонідівни надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи "EasyCon".

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року судове засідання призначене на 14 грудня 2021 року о 09 годині 40 хвилин вирішено провести в режимі відеоконференції з використанням для проведення судового засідання системи "EasyCon".

Окрім того, представником скаржника та представником позивача заявлено клопотання про заміну відповідача у справі Офіс великих платників податків ДПС, на правонаступника Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, .

Постановою КМ України №893 від 30.09.2020 «Деякі питання територіальних органів ДПС» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи ДПС згідно визначеного КМ України переліку. До переліку ліквідованих органів ДПС увійшов Офіс великих платників податків ДПС.

На базі ліквідованого Офісу великих платників податків ДПС та його терииторіальних управлінь утворено нові управління по роботі з великими платниками податків, зокрема Центральне Міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Згідно з п.1 Положення про Центральне Міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, затвердженого наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 №643 Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України.

Міжрегіональне управління є правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу великих платників податків ДПС у відповідних сферах діяльності.

Відповідно до ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій ситадії судового процесу заміну відповідної стоолрни чи третьої особи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне допустити заміну відповідача Офіс Великих платників податку ДПС на його правонаступника Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з`явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до податкового повідомлення-рішення Офісу ДПС від 13 листопада 2019 року № за порушення граничних термінів реєстрації податкових статті накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно з пунктом 120-1 статті 120-1 Податкового кодексу України до ТОВ «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму податку на додану вартість 137,82 грн застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 13,78 грн; за затримку реєстрації податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму податку на додану вартість 2 616 836,77 грн застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 785 051,03 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта від 16 жовтня 2019 року №226/28-10-42-02/36216459 про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних ТОВ «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки зафіксовано, що позивач виписав податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням законодавчо встановлених термінів, а саме:

- податкова накладна/розрахунок коригування на суму ПДВ 137,82 грн. №274 від 09 квітня 2019 року, дата реєстрації - 08 травня 2019 року, граничний термін реєстрації - 30 квітня 2019 року, кількість днів прострочення - 8;

- податкова накладна/розрахунок коригування на суму ПДВ 1 590 392,39 грн. №103 від 24 червня 2019 року, дата реєстрації - 16 серпня 2019 року, граничний термін реєстрації - 15 липня 2019 року, кількість днів прострочення - 32;

- податкова накладна/розрахунок коригування на суму ПДВ 1 026 444,38 грн. №104 від 21 червня 2019 року, дата реєстрації - 16 серпня 2019 року, граничний термін реєстрації - 15 липня 2019 року, кількість днів прострочення - 32.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення про застосування до позивача штрафу за порушення граничних термін реєстрації податкових накладних протиправним та таким, що прийнято всупереч нормам податкового законодавства, а тому підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до п.76.1 ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

У відповідності до ст. 36 ПК України податковим обов`язком платника податку визнається його обов`язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Такий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Положення ст. 201 ПК України передбачають, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в ЄРПН. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Пунктом 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України визначено, що відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Пунктами 2 та 3 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 встановлено, що операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації. Операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

У відповідності до пунктів 4 та 5 вказаного Порядку до Реєстру вносяться відомості щодо податкових накладних та/або розрахунків коригування, які прийняті до Реєстру та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких у встановленому порядку прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації. Податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200 1.3, 200 1.9 статті 200 1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Пунктами 12 та 13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 передбачено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки. За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Згідно з пунктами 14 та 15 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС. У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Платник податку через електронний кабінет шляхом перегляду в режимі реального часу має доступ до даних Реєстру щодо складених ним чи його контрагентами податкових накладних та/або розрахунків коригування (пункт 25 Порядку № 1246).

Таким чином, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов`язком постачальника товарів чи послуг, якому кореспондує обов`язок ДФС, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Якщо протягом операційного дня платнику податків не надіслано квитанцію про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її подання.

Як убачається із матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» виписав податкові накладні від 21 червня 2019 року №76, від 24 червня 2019 року №101, які згідно з квитанціями про реєстрацію зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних 10 липня 2019 року, тобто у межах строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

З метою виправлення помилки в індивідуальному податковому номері отримувача у вказаних податкових накладних, позивач склав відповідні розрахунки коригування від 16 серпня 2019 року №12 до податкової накладної від 21 червня 2019 року №76 та від 16 серпня 2019 року №15 до податкової накладної від 24 червня 2019 року №101, що не пов`язано з із зміною сум компенсації вартості товарів/послуг.

Такі розрахунки коригування зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 16 серпня 2019 року, що підтверджується відповідними квитанціями про реєстрацію, копії яких містяться у справі.

Також 16 серпня 2019 року позивач знову зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 21 червня 2019 року №76 та від 24 червня 2019 року №101.

Разом з тим, товариство повідомило податковий орган про виправлення помилок листом від 19 серпня 2019 року за №19/08, який надіслав через електронний кабінет.

Колегія суддів зазначає, що у випадку помилкового складання податкової накладної на операцію з постачання товарів/послуг та реєстрації її в Єдиному реєстрі податкових накладних, платник податку, з метою виправлення допущеної помилки, має право згідно з пунктом 192.1 статті 192 ПК України скласти розрахунок коригування до помилкової податкової накладної.

Так, відповідно до абзацу першого пункту 192.1 статі 192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Абзац шостий пункту 192.1 статі 192 Податкового кодексу України передбачає, що розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Згідно з пунктом 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року №1307 (далі по тексту - Порядок), у разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

У розрахунку коригування вказуються дата та номер податкової накладної, до якої вносяться зміни. У клітинках номера податкової накладної, що не заповнюються, нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються.

У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані.

У разі допущення помилки в реквізитах заголовної частини податкової накладної, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка не заважає ідентифікувати здійснену операцію, постачальник (продавець) на дату виявлення такої помилки складає розрахунок коригування до податкової накладної, у якому всі правильно заповнені реквізити податкової накладної повторюються, а реквізит, у якому допущено помилку, заповнюється без помилок.

Отже, виправлення помилок допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, здійснюється шляхом складання та реєстрації розрахунку коригування із виправленими даними.

Таким чином, як свідчать матеріали справи та встановлено судом, позивач виправив допущені помилки при складанні податкових накладних шляхом складання та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідних розрахунків коригування та нових податкових накладних із виправленими показниками.

Разом з тим, податковий орган застосував до позивача штрафні санкції, зокрема за повторну реєстрацію фактично тих самих податкових накладних від 21 червня 2019 року №76 та від 24 червня 2019 року №101, які були зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних 10 липня 2019 року.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, Податковий кодекс України або Порядок вимагають складання та реєстрації нової податкової накладної у зв`язку із виправленням помилок, допущених при складанні податкової накладної, але реєстрація позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних тих самих податкових накладних повторно не нівелює факту первинної реєстрації податкових накладних від 21 червня 2019 року №76 та від 24 червня 2019 року №101 у Єдиному реєстрі податкових накладних 10 липня 2019 року, тобто в межах граничного строку.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що законодавець передбачив можливість застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених статтею 120-1 ПК України лише за наявності його вини.

Передбачені ст. 120-1 ПК України штрафи, за своєю тяжкістю та каральним характером, цілком відповідають санкціям притаманним для застосування за кримінальні правопорушення, відтак наявні всі підстави для застосування ч. 2 ст. 6 Конвенції, яка, у свою чергу, унеможливлює притягнення до відповідальності особи за відсутності вини.

З наведеного, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, можна зробити висновок про те, що застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбаченої статтею 120 ПК України, можливе лише за наявності його вини.

Так, правопорушенням, за яке на платника податків може бути накладено штрафні санкції, є винне діяння такого платника податків. Підставою для застосування податкового штрафу (як і кримінального, адміністративного чи будь-якого іншого покарання) є вина. Відсутність вини свідчить про відсутність підстав для застосування покарання (санкції).

Верховний Суд у постановах від 03.05.2018 року у справі № 818/1070/17, від 26.06.2018 року у справі № 808/2127/17, від 27.04.2018 року у справі № 820/4064/17, від 11.09.2018 року у справі № 826/9114/16, аналізуючи податкове законодавство, зазначив, що відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій за оскарженим податковим повідомленням-рішенням.

Враховуючи, що позивач зареєстрував податкові накладні вчасно, а подання розрахунку коригування та нових податкових накладних обумовлено лише помилкою в частині індивідуального податкового номеру отримувача, що не вплинуло на їх кількісний та вартісний показник, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування штрафних санкцій на підставі статті 120-1 Податкового кодексу України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податкове повідомленням-рішення від 13 листопада 2019 року № в частині застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних від 21 червня 2019 року №76 та від 24 червня 2019 року №101 у Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме у розмірі 785 051,03 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, то колегія суддів зазначає, що рішення суду в цій частині позивачем не оскаржується, а Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків залишити в апеляційній скарзі також не наводить доводів та міркувань в частині незаконності рішення суду щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2021 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Допустити заміну відповідача у справі Офіс великих платників податків ДПС () на його правонаступника Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків ().

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Степанюк А.Г.

Повний текст виготовлено: 14 грудня 2021 року.