Справа № 580/10607/21
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Черкаси

14 грудня 2021 року справа № 580/10607/21

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Руденко А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Придніпровського відділу державного Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчої служби у місті Черкаси Павлик Н.І. про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до старшого державного виконавця Придніпровського відділу державного Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчої служби у місті Черкаси Павлик Н.І., в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача та зобов`язати відповідача скасувати постанову про арешт коштів боржника від 02.12.2021, винесену у рамках виконавчого провадження №46920055 та зняти арешт з картки/рахунка НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У прийнятті позовної заяви слід відмовити з наступних підстав.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають розгляду судом, до компетенції якого належить розгляд такої категорії справ.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20.07.2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб місцевих органів виконавчої влади, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Згідно частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже вказаними приписами чітко передбачено, що адміністративними судами розглядаються лише позови щодо рішень, дій та бездіяльності виконавця при виконанні рішень інших органів (посадових осіб), постанови про стягнення виконавчого збору (основної винагороди приватного виконавця), витрат виконавчого провадження та штрафів.

Вказана норма кореспондується з приписами частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частина 1 статті 448 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Наведене свідчить, що оскарження позивачем дій та постанов державного виконавця при виконанні рішення суду, ухваленого за правилами Цивільного процесуального кодексу України, повинно здійснюватися шляхом подання скарги до суду, який видав виконавчий документ, за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що на виконанні у старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павлик Ніни Іванівни перебувало виконавче провадження ВП №46920055 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/8698/13-ц від 29.05.2014 про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Надра» боргу у сумі 1 760 066 грн. 77 коп.

При виконанні вказаного виконавчого провадження був накладений арешт на банківський рахунок позивача НОМЕР_2 .

Враховуючи, що арешт накладено на виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/8698/13-ц від 29.05.2014, заявлений позов щодо зобов`язання зняти арешт з банківського рахунку підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства Придніпровським районним судом м. Черкаси.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Керуючись статтями 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

1. У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Придніпровського відділу державного Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчої служби у місті Черкаси Павлик Н.І. про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Роз?яснити ОСОБА_1 , що він має право звернутись за захистом порушеного права в порядку цивільного судочинства до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

3. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Алла РУДЕНКО