Справа № 487/2006/20
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 487/2006/20
Головуючий в 1 інстанції: Нікітін Д.Г.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д..

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря судового засідання Тутової Л.С.

представника Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Лех А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 03 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

28.03.2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Державної екологічної інспекції у Миколаївській області (правонаступником якої є Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 10 січня 2020 року №01/02/0307/08/20 та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, 26.12.2019 року відносно нього, відповідачем був складено протокол № 001787, щодо начебто порушення ч. 1 ст. 59 та ст. 52 КУпАП. Зазначений протокол не був вручений позивачу у копії, а лише була надана можливість зробити фото. За таких обставин, позивач вважав, що його не було повідомлено про дату час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 03 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що його не було повідомлено про час, дату та місце слухання справи про адміністративне правопорушення.

Відповідач, Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), яка є правонаступником Державної екологічної інспекції у Миколаївській області, у відзиві на апеляційну скаргу послався на правомірність оскаржуваного рішення та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2021 року, замінено відповідача Державну екологічну інспекцію у Миколаївській області на правонаступника - Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області).

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що до Державної екологічної інспекції у Миколаївській області на «гарячу телефонну лінію» 26.12.2019 року (вх. №66/ГЛ/08.01-17 від 26.12.2019 року) надійшло звернення жителя с. Пересадівка, в якому повідомлялось, що у с. Пересадівка, Вітовського р-ну, Миколаївської області відбулося потрапляння нафтопродуктів у річку Інгул, внаслідок перевищення допустимої ваги, автомобілем при перетині понтонного мосту через річку Інгул.

Для перевірки викладених у зверненні фактів, на підставі наказу Державної екологічної інспекції у Миколаївській області від 26.12.2019 року державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Бєловим В.І., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 був здійснений виїзд на місце.

26 грудня 2019 року старшими державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Миколаївської області виїздом на місце, у присутності позивача встановлено, що близько 03 години 26.12.2019 року, ігноруючи обмежувальні знаки, позивач на вантажному автомобілі марки Volvo державний номер НОМЕР_1 , з платформою для перевезення контейнеру, з контейнером державний номер НОМЕР_2 при перетині мосту через річку Інгул у селі Пересадівка Вітовського району, Миколаївської області, заїхав на понтонний міст (переправу) через річку Інгул розташованого між населеними пунктами с. Пересадівка та с. Михайло-Ларине Вітовського району Миколаївської області зі значним перевантаженням транспортного засобу. Внаслідок чого, у зв`язку із значним перевантаженням, понтонний міст через річку Інгул просів, а металеві конструкції переправи пошкодили паливний бак автомобіля державний номер НОМЕР_2 , через механічне пошкодження дизельне пальне у кількості 70 літрів потрапило у річку Інгул та на ґрунт поблизу мосту на території с. Михайло-Ларине Вітовського району Миколаївської області потрапило 130 літрів дизельного пального.

За результатами візуального огляду поверхні р. Інгул було зафіксовано окремі плями і сірі плівки сріблистого нальоту, що спостерігаються при спокійному стані водної поверхні. Відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Миколаївській області був проведений відбір проб води з р. Інгул (Додаток №4).

Також, поблизу моста через р. Інгул зафіксовано розлив паливо-мастильних матеріалів на поверхні родючого шару ґрунту. Відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Миколаївській області також був проведений відбір проб ґрунту.

За допомогою вимірювальної металевої рулетки (зав. №6001, свідоцтво №345/376 до 09.10.2020 року) виконані вимірювання розмірів забрудненої поверхні води та земельної ділянки. За результатом проведених вимірювань розмір забрудненої поверхні води (ДхШ, м) склала 16м х 4 м., а земельної ділянки 16x4. Площа забрудненої поверхні води - 220 кв. м., земельної ділянки - 64 кв. м.

За результатом проведених вимірювань показників складу та властивостей проб вод від 26.12.2019 року №102 відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Миколаївській області зафіксовано забруднення води нафтопродуктами.

За результатом проведених вимірювань показників складу та властивостей проб ґрунтів від 28.12.2019 року №34 відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Миколаївській області зафіксовано забруднення землі нафтопродуктами.

Також, відповідно до матеріалів справи 26.12.2019 року був складений протокол про адміністративне правопорушення №001787, стосовно апелянта за ст. 52, ч. 1 ст. 59 КУпАП. У зазначеному протоколі зафіксована сама подія, відбір проб води та ґрунту, роз`яснення апелянту його прав, передбачених ст. 286 КУпАП, і факт отримання апелянтом другого екземпляру протоколу (а.с. 50 50-зворот).

Також, в протоколі вказані дата, час та місце розгляду адміністративної справи, а саме: 10.01.2020 року о 10.00 в приміщенні Державної екологічної інспекції у Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. 3 Слобідська, 134 каб.№14.

10.01.2020 року апелянт до Державної екологічної інспекції у Миколаївській області на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився.

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 59 (Порушення правил охорони водних ресурсів), ч. 1 ст. 52 (Псування і забруднення сільськогосподарських та інших земель) КУпАП та накладено адміністративне стягнення в 1700 грн. та рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено на адресу позивача. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, позивач отримав 16.01.2020 року особисто під підпис поштового відправлення (а.с. 51-52).

Відповідно до матеріалів справи позивач є приватним підприємцем, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 53).

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення, доказів, які б спростували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Частиною 1 статті 52 КУпАП встановлена відповідальність за псування сільськогосподарських та інших земель, забруднення їх хімічними і радіоактивними речовинами, нафтою та нафтопродуктами, неочищеними стічними водами, виробничими та іншими відходами, а так само невжиття заходів по боротьбі з бур`янами, котра тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 36 КУпАП встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КУпАП України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що надані відповідачем документи у їх сукупності, свідчать про характер вчиненого апелянтом правопорушення та ступінь його вини у вчинені адміністративного правопорушення.

При цьому, апелянтом, а ні до суду першої інстанції, а ні до апеляційного суду не надані належні та допустимі докази на підтвердження тих обставин на яких ґрунтуються як позовні вимоги, так і вимоги апеляційної скарги, та які б спростовували наявність у діях апелянта складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.52 КУпАП.

Апеляційний суд зазначає, що висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог здійснені при повному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги в частині не повідомлення апелянта про час, дату та місце слухання справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд відхиляє, як такі, що спростовані матеріалами справи, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення № 001787 від 26.12.2019 року, другий екземпляр якого отримав апелянта, зазначено дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Зауваження апелянта на відсутність жодних дорожніх знаків на ділянці автомобільної дороги, де сталась подія, зафіксована в протоколі про адміністративне апеляційний суд також відхиляє, оскільки матеріалами справи підтверджено (а.с. 43), що на вказаній ділянці автомобільної дороги розташований знак 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено». А посилання апелянта, на той факт, що на цій ділянці дороги постійно рухається вантажний транспорт, жодним чином не звільняє апелянта від відповідальності, та не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги апеляційний суд зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, апеляційним судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 2-12, 72-77, 242, 268, 271, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 03 листопада 2020 року у справі №487/2006/20 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 14.12.2021 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.