Справа № 431/4690/21
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року справа №431/4690/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 30 вересня 2021 року у справі № 431/4690/21 (головуючий І інстанції Пелих О.О., повний текст складений у м. Старобільську Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Плякіна Олексія Олексійовича, Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Плякіна Олексія Олексійовича, Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову серії ЕАО № 4738230 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 30 вересня 2021 року позов задоволений: скасовано постанову серії ЕАО № 4738230, винесену інспектором 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенантом поліції Плякіним О.О. від 7 вересня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., справу про адміністративне правопорушення - закрито.

Відповідачем на рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. В обгрунтування доводів зазначив, що факт порушення позивачем п. 12.4 ПДР України підтверджується фото та відеодоказами наданими до відзиву на позов.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою від 07.09.2021 року серії ЕАО № 4738230 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. у зв`язку з тим, що останній 07.09.2021 року о 09-03 годині, керуючи транспортним засобом на трасі Т13-6 20 км, рухався зі швидкістю 77 км/год, перевищив встановлене обмеження швидкості у населеному пункті, чим порушив п. 12.4 ПДР України (а.с. 43).

В пп. 5.45 п. 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР) зазначений інформаційно-вказівний знак «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах пункту.

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UA-МІ/1-2903-2012, а законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, така процедура як сертифікація взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України. Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 5 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення перевірки передбачено Порядком проведення перевірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 року № 193.

Міжповірочний інтервал для вимірювача швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM становить 1 рік згідно Переліку засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №437 від 05.04.2012 року.

Згідно експертного висновку Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 24.12.2020 року № 04/05/02-3560 в лазерному вимірювачі швидкості транспортних засобів TruCam II LTІ 20/20 № ТС008379 правильно реалізовано криптографічний алгоритм цирфрування AES, визначений п. 5.1 ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015; термін дії експертного висновку до 24.12.2023 року (а.с. 48).

Державним підприємством «Укрметртестстандарт» 23.12.2020 року видано сертифікат відповідності TruCam II LTІ 20/20 № ТС008379 (а.с. 51-52).

Таким чином, вказаний лазерний вимірювач підлягає перевірці не раніше, ніж за рік.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про достовірність результатів засобу вимірюваної техніки TruCam II LTI 20/20 № ТС008379, яким було зафіксовано факт перевищення швидкості руху позивачем.

Суд першої інстанції, скасовуючи спірну постанову відповідача, виходив з того, що на фотознімку з лазерного вимірювача швидкості руху не зафіксований дорожній знак 5.45, тому неможливо встановити чи рухався позивач у межах населеного пункту, чи ні.

Колегія суддів не погоджує такі висновки суду, з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст 40 Закону України «Про Національну поліцію» інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

До інформаційно-вказівних знаків згідно п. 5.70 ПДР належить «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху». Інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Водночас, суд зазначає, що в даному випадку порушення позивачем ПДР зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості TruCam в ручному режимі, а не в автоматичному, тому вимоги ч. 2 ст 40 Закону України «Про Національну поліцію» не розповсюджуються на спірні відносини.

Вимога ч. 2 ст 40 Закону України «Про Національну поліцію» щодо розміщення інформації на видному місці стосується лише розміщеної автоматичної фототехніки і відеотехніки, тому є хибними висновки суду першої інстанції, що постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70», лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху.

Факт порушення позивачем п. 12.4 ПДР підтверджується фото з сертифікованого приладу TruCam (а.с 45-47).

Судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис події 07.09.2021 року (а.с. 54), з якого встановлено, що позивача ознайомлено з суттю правопорушення, його процесуальними правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ознайомлено з сертифікатом відповідності TruCam II LTІ 20/20.

Роздруківка з приладу TruCAM має географічні координати отримані за допомогою GPS.

Суд вважає помилковим твердження суду першої інстанції про те, що неможливо встановити чи рухався позивач у межах населеного пункту, оскільки відповідно до сервису Google maps GPS 48°56'10.99"N 38°43'40.18"E (48°56'11.0"N 38°43'40.2"E) пролягає саме через населений пункт.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку що позивач не довів незаконність постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складеної відповідачем відносно нього, а наявні в справі докази вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а отже, відповідачем, який діяв у межах наданих повноважень та у визначений законом спосіб, правомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що факт вчинення позивачем зазначеного правопорушення підтверджено належними та допустимими доказами.

На підставі встановлених обставин та аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність спірної постанови відповідача, внаслідок чого позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що внаслідок порушення норм процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 77, 272, 286, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 30 вересня 2021 року у справі № 431/4690/21 за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Плякіна Олексія Олексійовича, Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Плякіна Олексія Олексійовича, Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - відмовити.

Повний текст постанови складений та проголошений 16 грудня 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць