Справа № 420/13880/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови щодо накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про накладення штрафу від 23.06.2021 № 29.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова винесена за результатами інспектування в березні 2021 р., в ході якого здійснено перевірку в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 характеристик продукції - іграшок, взуття, електричного та електронного обладнання, в т.ч. низьковольтного. За наслідками перевірки була складена вимога, за якою в термін до 15.03.21 позивачу належало надати до Управління копії документів, що було виконано підприємцем. Враховуючи те, що позивачкою не було отримано від постачальника документі, які підтверджують відповідність продукції вимогам Технічного регламенту, така продукції повернута постачальнику продукції. В червні 2021 р. Управлінням проведено перевірку характеристик продукції, в результаті чого складено акт перевірки від 14.06.21. Разом з тим, позивач не могла повідомити відповідача про повернення постачальнику оглянутої продукції та надати підтверджуючі документи через перебування на стаціонарному лікуванні. Крім цього, позивач не є особою, яка вводила в обіг продукцію, що була предметом перевірки - позивач не є імпортером такої продукції, а є лише розповсюджувачем. Позивач надіслала відповідачу документи, які підтверджують оглянутий товар. Крім цього, оглянутий товар було повернуто постачальника, а всі ймовірні покупці попереджені про характеристики продукції. У зв`язку із цим позивач вважає отриману 26 липня 2021 р. постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про накладення штрафу від 23.06.2021 № 29 неправомірною.

Ухвалою судді від 10.08.21 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

07.09.21 до суду від Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що перевіркою, оформленою актом від 11.03.21 № 412, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 є особою, що ввела в обіг продукцію, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме черевики демісезонні «Old Navy», так як відсутня інформація про складові взуття, яка має зазначатися відповідно до п. 9 Технічного регламенту № 358 від 06.03.2019. За виявлене порушення постановою Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 23.06.2021 № 29 на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф згідно з п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому позивач надає до суду суперечливі відомості, вказуючи, що продукція нібито була повернуто постачальнику. Так, відповідно до матеріалів перевірки продукція була знищена, що підтверджується повідомленням ФОП ОСОБА_1 від 16.08.21, актом утилізації від 30.06.21, договором № 1093-У/21/ОД від 24.06.21.

Ухвалою суду від 08.09.21 клопотання Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області задоволено частково: постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено по справі судове засідання. Також залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ). Від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 витребувано оригінали платіжних документів (платіжні доручення, квитанції, чеки, виписки по рахункам тощо) про здійснення безготівково розрахунку за продукцію «черевики демісезонні «Old Navy».

Станом на 14.12.21 вимоги вищезазначеної ухвали суду фізичними особами-підприємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконані, до суду не надано витребуваних документів.

Ухвалою суду від 08.11.21 продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Судом встановлено, що в березні 2021 р. ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області здійснено перевірку ФОП ОСОБА_1 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 характеристик продукції - іграшок, взуття, електричного та електронного обладнання, в т.ч. низьковольтного. За наслідками перевірки була складена вимога, за якою в термін до 15.03.21 ФОП ОСОБА_1 належало надати до Управління копії документів, в т.ч. про відповідність продукції вимогам Технічного регламенту.

На підставі наказу ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області від 03.06.21 № 1327 «Про проведення перевірки» та направлення на проведення перевірки від 03.06.21 № 1214, посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області з 09.05.21 по 14.06.21 було проведено невиїзну перевірку характеристик продукції суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт перевірки характеристик продукції від 11.03.21 № 412.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 є особою, що ввела в обіг продукцію, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме черевики демісезонні «Old Navy» (відсутня інформація про складові взуття, яка має зазначатися відповідно до п. 9 Технічного регламенту № 358 від 06.03.2019).

Постановою ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області від 23.06.21 № 29 на ФОП ОСОБА_1 накладено штрафні санкції у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (51000 грн) за введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Статтею 15 Закону України «Про захист прав споживачів» установлено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Інформація про продукцію повинна містити: назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об`єм тощо), умови використання; відомості про вміст шкідливих для здоров`я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; позначку про наявність у складі продукції генетично модифікованих організмів; дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; дату виготовлення; відомості про умови зберігання; гарантійні зобов`язання виробника (виконавця); правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

Інформація споживачеві повинна надаватися згідно із законодавством про мови.

Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв`язку.

Згідно із частиною першою статті 11 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» відповідність введеної в обіг, наданої на ринку або введеної в експлуатацію в Україні продукції вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, є обов`язковою, за винятком випадків, визначених у зазначених технічних регламентах та статті 12 цього Закону.

За п. 9 Технічного регламенту маркування матеріалів, що використовуються для виготовлення основних складових взуття, яке надходить для продажу споживачу, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 06 березня 2019 року № 358, на маркуванні має зазначатись інформація про матеріал відповідно до додатка 1 до цього Технічного регламенту, який становить не менше 80 відсотків площі верху взуття, підкладки та устілки, а також 80 відсотків об`єму зовнішньої підошви. Якщо немає жодного матеріалу, частка якого б перевищувала 80 відсотків, інформацію належить подавати про два основні матеріали, з яких виготовлено взуття.

Інформація про матеріал має наноситись на взуття. Виробник або його уповноважений представник може обрати визначені у додатку 1 до цього Технічного регламенту текстові позначення або піктограми.

Маркування згідно з цим Технічним регламентом включає нанесення передбаченої інформації не менш як на одну напівпару з пари взуття. Маркування здійснюється шляхом тиснення, приклеювання, гофрування або прикріплення ярлика.

Маркування має бути видимим, добре закріпленим та доступним, а розміри піктограм достатніми для зручності розуміння інформації, зазначеної на маркуванні. Маркування має бути зрозумілим для споживача і не вводити його в оману.

Виробник або його уповноважений представник забезпечують маркування взуття і достовірність зазначеної на ньому інформації. Якщо виробник не є резидентом України (та у разі відсутності уповноваженого представника), цей обов`язок покладається на особу, яка вводить в обіг взуття на ринку України. Продавець має переконатися, що взуття, яке він продає, містить маркування, передбачене цим Технічним регламентом.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В основу адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 покладено твердження про належне виконання підприємцем вимог ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області в термін до 14.06.21 до 14:00 год., за якою підприємцю належно надати до Управління декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту на продукцію, зазначену в акті перевірки № 412 від 11.03.21 (ботінки демісезонні з кожзаму 0-2 роки - 10 од.) шляхом виведення з обігу продукції, а саме повернення 01.06.21 продукції постачальнику - ФОП ОСОБА_2 згідно з накладною № ВЕ-0000006 від 01.06.21.

Однак відповідачем до відзиву додано лист ФОП ОСОБА_1 від 16.08.21, згідно з яким підприємцем виконано рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №№ 201-203 від 14.06.21, а саме після перевірки продукція знята з продажу та утилізована. На підтвердження зазначеного до листа додано акт про утилізацію відходів, отриманих від ФОП ОСОБА_1 від 30.06.21 про утилізацію: 1) черевики демісезонні 0-2 роки, «Old Navy», 5; 12,5; 125/60; 451396-00-4; 005; ш/к 77 - 1 од.; 2) зарядний пристрій мережевий WK Design, WK WP-U65 1*USB 220V (EU), білий - 1 од; договір із ТОВ «Український центр поводження з відходами» від 24.06.21 № 1093-У/21/ОД.

Таким чином, доводи сторони позивача є сумнівними та спростовані наданими відповідачем матеріалами. При цьому витребувані від позивача ФОП ОСОБА_1 та третьої особи ФОП ОСОБА_2 копії документів на підтвердження стверджуваних в позові обставин останніми у відведений судом строк, а також упродовж всього судового розгляду справи до суду не надані.

Вирішуючи спір, суд враховує, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору.

Відповідність введеної в обіг, наданої на ринку або введеної в експлуатацію в Україні продукції вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, є обов`язковою.

У разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам, орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Якщо існує можливість приведення продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, у відповідність із встановленими вимогами, органом ринкового нагляду застосовується обмеження надання продукції на ринку у вигляді приведення продукції у відповідність.

До особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам.

Матеріали справи свідчать про те, що під час проведення планового заходу виявлено, що позивачем введено в обіг продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам, що згідно з нормами Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» є підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Згідно з ч. 5 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» адміністративно-господарські санкції накладаються на особу, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, та/або на розповсюджувача за кожну модель, артикул чи партію продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, незалежно від кількості одиниць такої продукції та/або місць її реалізації.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» виробник, уповноважений представник, імпортер або інша особа, яка відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що: 1) вона не вводила відповідну продукцію в обіг; 2) з урахуванням усіх обставин відповідна продукція після введення її в обіг стала такою, що становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок дій або бездіяльності інших осіб чи непереборної сили; 3) відповідна продукція становить ризик внаслідок додержання виробником вимог законодавства чи виконання обов`язкових для нього приписів державних органів; 4) у випадку виробника комплектуючого виробу чи складової частини продукції ризик (невідповідність) продукції встановленим вимогам виник (виникла) внаслідок конструкції готової продукції, до якої входить цей виріб чи складова частина, або інструкцій, даних такому виробнику виробником готової продукції.

Відтак, суд враховує, що знищення продукції, що виключає її подальше використання та вказує на відсутність загрози суспільним інтересам (відсутність шкоди, завданої споживачам (користувачам) продукції), не є підставою для звільнення суб`єктів господарювання від відповідальності.

Відповідно до пп. 7 п. 6 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції.

Тобто, позивачем, яка у позові зазначає, що не вводила продукцію в обіг, відповідно до вимог чинного законодавства, мають бути надані документи, які містять необхідну та достатню інформацію для ідентифікації товару, його виробників, постачальників та замовників, тощо.

Втім, позивач не надала до суду відповідних документів, які містять інформацію про походження продукції та її подальший обіг (договори, товарно-супровідну документацію, декларації про відповідність технічним регламентам), не спростувала свого відношення до реалізації товарів, які стали об`єктом перевірки, тому відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону №2735-VI позивач, як розповсюджувач продукції, вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг.

Відтак, позивач не довела, що вона не вводила в обіг товар «черевики демісезонні «Old Navy» із порушенням п. 9 Технічного регламенту маркування матеріалів, що використовуються для виготовлення основних складових взуття, яке надходить для продажу споживачу, так як не надала належних та допустимих документів, які включають відповідні дані, зокрема, дані для ідентифікації виробників, постачальників та замовників товару.

У разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом строку проведення перевірки не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію (ч. 7 ст. 8 Закону № 2735-VI).

Таким чином, у відповідача були наявні підстави для прийняття оскаржуваної постанови саме у зв`язку з введенням в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Таким чином, підставами для скасування рішення суб`єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. При цьому, обов`язковою умовою скасування такого рішення є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Отже суд приходить до висновку про те, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (65042, м. Одеса, вул. 7-ма Пересипська, 6; ), третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови щодо накладення штрафу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк