Справа № 480/8520/20
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову в заміні сторони виконавчого провадження
16 грудня 2021 року Справа № 480/8520/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевченко І.Г., розглянувши в приміщенні суду в м.Суми заяву представника Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про заміну сторони виконавчого провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 у справі №480/8520/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії, що набрало законної сили, позовні вимоги було задоволено (а.с.51-57), зокрема:

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 14.09.2020 №18-28097/16-20-СГ про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області за межами населеного пункту;

- зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Сумський області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області за межами населеного пункту.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Сумській області подав до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження, а саме боржника Головне управління Держгеокадастру у Сумській області на Лебединську міську раду Сумського району Сумської області.

Заява вмотивована тим, що боржник у справі втратив повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою, оскільки в рамках адміністративно-територіальної реформи України Миколаївська сільська рада Лебединського району увійшла до Лебединської міської ради Сумського району Сумської області.

Тому заявник, з посиланням на практику апеляційної інстанції, вважає, що оскільки, землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад перейшли до земель комунальної власності, а у Лебединської міської ради Сумського району Сумської області наявні повноваження для розпорядження вказаними земельними ділянками, то наявні підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні.

Розгляд поданої заяви було призначено в судовому засіданні на 16.12.2021.

Позивач, представник Головного управління Держгеокадастру у Сумській області та представник Лебединської міської ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.93-97). Представник Лебединської міської ради Сумського району Сумської області надіслав до суду пояснення, в якому просив суд відмовити у задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у зв`язку з тим, що сільським, селищним, міським радам надано повноваження лише щодо прийняття рішень про затвердження документації із землеустрою, що не була затверджена станом на день набрання чинності пунктом 24 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України. Також наголосив, що зазначеними змінами не передбачається процедура передачі заяв та матеріалів, що перебували на розгляді органів виконавчої влади станом на 27.05.2021, до відповідних місцевих рад.

Крім того, у наданому поясненні представник міської ради просив проводити судове засідання у його відсутності.

Згідно ч.2 ст.379 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. Відтак, суд вважав можливим розгляд заяви здійснювати у відсутності позивача, представників відповідача та міської ради.

Відповідно до вимог ч.13 ст.10 та ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання у справі не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

В обґрунтування заяви Головне управління Держгеокадастру у Сумській області вказує, що у зв`язку з набранням чинності закону України №1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» з 27.05.2021 року повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення якої є предметом розгляду даної справи, передано від відповідача до Лебединської міської ради Сумського району Сумської області.

Разом з тим, частиною 1 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконання або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року (справа № 826/16659/15).

Дійсно, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин № 1423-IX від 28 квітня 2021 року, який набрав чинності 27 травня 2021 року, розділ X Перехідні положення Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім визначеного цим пунктом земель. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом. Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними. Надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.

Також даним пунктом визначено Перехідні положення, пов`язані з прийняттям Закону, які визначають повноваження як органів виконавчої влади, так і органів місцевого самоврядування, а саме:

- з дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними;

- надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.

Отже, повноважень стосовно розгляду заяв про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельних ділянок, раніше поданих зацікавленими особами до органів виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, сільським, селищним, міським радам Земельним Кодексом України (з зазначеними змінами, що набрали чинності з 27.05.2021) не надано.

Як вбачається з викладеного, сільським, селищним, міським радам надано лише повноваження щодо прийняття рішень про затвердження документації із землеустрою, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом.

Крім цього, суд зазначає, що зазначеними змінами не передбачається процедура передачі заяв та матеріалів, що перебували на розгляді органів виконавчої влади станом на 27.05.2021, до відповідних місцевих рад.

Як зазначалось вище, згідно ст. 379 КАС України у р а з і вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її п р а в о н а с т у п н и к о м .

Проте, відповідачем не надано жодного належного доказу, що Лебединська міська рада Сумського району Сумської області є правонаступником Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у відносинах, щодо яких виник спір.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 15 Закону № 1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною 5 ст. 15 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Частиною 1 ст. 104 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Разом з тим, у цьому випадку відсутні підстави стверджувати про наявність обставин, які зумовлюють правонаступництво, оскільки відповідача, як юридичну особу не припинено та не реорганізовано, а отже, останній є належною стороною виконавчого провадження.

Так, відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості щодо припинення або реорганізації Головного управління Держгеокадастру у Сумській області відсутні.

Водночас, перехід права розпорядження спірною земельною ділянкою до Лебединської міської ради Сумського району Сумської області не може зумовлювати покладання на вказану особу обов`язку виконати рішення суду, оскільки вона не була учасником спірних правовідносин та не створювала передумов для їх виникнення.

Крім того, суд наголошує, що жодних належних доказів на підтвердження реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, як сторони відповідного виконавчого провадження, що послугувало б підставою для заміни його правонаступником, у контексті приписів ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України, представником заявника не надано.

Крім того, суд зауважує, що представником Головного управління Держгеокадастру у Сумській області не надано доказів відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, виданого у даній справі. Тим паче, що такого виконавчого листа згідно даних програми "Діловодство спеціалізованого суду" взагалі Сумським окружним адміністративним судом не видавалося.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість поданої заяви та відсутність підстав її задоволенні.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 295, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено 16.12.2021.

Суддя І.Г. Шевченко