Справа № 200/13148/21
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2021-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 р. Справа№200/13148/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Тарасенка І.М.,

при секретарі: Масловій К.С.

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача 2 Голуба М.І.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради; головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про часткове скасування рішення та скасування податкових повідомлень рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Бахмутської міської ради (відповідач 1), головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (відповідач 2) про часткове скасування рішення та скасування податкових повідомлень рішень, в якому просить скасувати рішення Бахмутської міської ради від 24.06.2020 року № 6/143-3024 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Бахмутської міської територіальної громади» (зі змінами) в частині встановлення пільг для фізичних та юридичних осіб наданих відповідно до п. 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (додаток № 3), а також скасувати податкові повідомлення рішення від 04.08.2021 року № 1-0502 на суму 260,61 грн.; № 1-0502 на суму 292,11 грн., № 1-0502 на суму 303,06 грн., про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що, спірне рішення Бахмутської міської ради значно порушує його права як інваліда війни 2 групи щодо пільги сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки при прийнятті рішення Бахмутською міською радою не враховано пункт 23 частину 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким він звільнений від сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Також позивач вважає, що оскільки рішення Бахмутської міської ради прийнято всупереч вимогам діючого законодавства України, то і спірні податкові повідомлення рішення підлягають скасуванню.

11.10.2021 року відкрито провадження у справі, про що постановлено відповідну ухвалу, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 10 листопада 2021 року о 14:00 год. в приміщенні суду. В ухвалі було зобов`язано Бахмутську міську раду опублікувати оголошення у відповідності до ч. 4 ст. 264 Кодексу адміністративного судочинства України, а також запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідачів.

21 жовтня 2021 року представник відповідача 2 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що пільг з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки п окремо розташованим об`єктам нежитлового фонду, які окремо розташовані і не розміщені на одній прибудинковій території житлового будинку Бахмутською міською радою не передбачено. Податкові повідомлення рішення були надіслані позивачу засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення, які ним отримано особисто 14.08.2021 року.

З огляду на вищевикладене, представник відповідача 2 просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

09.11.2021 року представник відповідача 1 засобами поштового зв`язку надіслав відзив на позовну заяву, в якому, крім іншого зазначив, що на підставі діючого законодавства, в межах дискреційних повноважень, з метою наповнення місцевого бюджету та забезпечення гарантій, наданих чинним законодавством особам, віднесеним до пільгової категорії громадян, прийнято рішення, відповідно до Додатка 3 до додатку 1 «Елементи податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», яким визначено групи платників податку, які звільняються від оподаткування соціально вразливі групи населення (у тому числі і позивач), благодійні та релігійні організації.

У зв`язку з тим, що діючим законодавством України не врегульовано питання звільнення від сплати конкретних категорій/класифікацій будівель та споруд та вирішення питань щодо встановлення місцевих податків і зборів, та прийняття рішень щодо надання відповідно до чинного законодавства пільг зі сплати місцевих податків і зборів, а також земельного податку, відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування, Бахмутською міською радою, на власний розсуд, визначено категорії/класифікації будівель та споруд, які звільняються від оподаткування, тому на думку відповідача 1, рішення Бахмутської міської ради є законним, аргументованим та таким, що прийнято колегіальним органом місцевого самоврядування в рамках дискреційних повноважень.

Крім того, представник відповідача 1 зазначив, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки, у разі скасування рішення Ради в частині встановлення пільг для юридичних і фізичних осіб щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки будуть порушені гарантії громадян та юридичних осіб, визначені законодавством України, у тому числі і позивача.

Отже, представник відповідача 1 просив суд відмовити позивачу у задоволенні його вимог у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 06 грудня 2021 року.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив її задовольнити.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , надавши пояснення аналогічні викладеним у відзиву на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з`явився був повідомлений належним чином, надав заяву з проханням розглядати справу без участі їх представника, про що в матеріалах справи міститься відповідна заява.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача 2, розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 .

Посвідченням від 30.07.2002 серії НОМЕР_2 підтверджується, що позивач є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

З матеріалів справи вбачається, що 24.06.2021 року Бахмутською міською радою прийнято рішення № 6/143-3024 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади», яким було встановлено місцеві податки та збори.

Згідно пункту 5 додатка 1 «Елементи податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» до рішення встановлено, що пільги із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для юридичних та фізичних осіб визначено п. 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, згідно з додатком 3 до Елементів податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Додатком 3 до Елементів податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено Перелік пільг для фізичних та юридичних осіб, які було надано відповідно до п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так, відповідно до Переліку, визначено групи платників податку, категорія/класифікація будівель та споруд, які звільняються від оподаткування, та розмір пільги. Податкову пільгу встановлено у розмірі 100 відсотків суми податкового зобов`язання за рік для всіх груп платників податку за відповідними категоріями/класифікаціями будівель та споруд, визначеними у Переліку.

14.09.2021 року позивач звернувся до відповідача 1 з вимогою скасувати рішення Бахмутської міської ради від 24.06.2021 року № 6/143-3024 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади», з підстав не врахування при його прийнятті пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

20.09.2021 року за № М-834-390/0/7-21 Бахмутською міською радою надано відповідь з роз`ясненням того, що у разі незгоди з прийнятим рішенням Ради, позивач має право на оскарження його в суді, відповідно до ст. 55 Конституції України.

Крім того, 17.09.2021 року за № 1053/М/05-99-24-07-29 Головним управлінням Державної податкової служби у Донецькій області надано відповідь на звернення ОСОБА_1 щодо нарахування податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки.

04.08.2021 Головним управлінням Державної податкової служби прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, а саме: № 1-0502 на суму 260,61 грн.; № 1-0502 на суму 292,11 грн., № 1-0502 на суму 303,06 грн., якими зобов`язано позивача сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Судом встановлено, що податкові зобов`язання нараховані за 2018, 2019, 2020 роки щодо об`єкту нежитлової нерухомості (гараж), загальною площею 35,0 кв.м., що перебуває у власності позивача (частка власності 1/1), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Надаючи правову оцінку спірним податковим повідомленням рішенням, суд врахував таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями (далі - ПК України) є спеціальним законодавчим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Законом України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01.01.2015, статтю 265 ПК України доповнено обов`язком сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як різновиду податку на майно.

Згідно з пп.265.1.1 п.265.1 ст.265 ПК України (у редакції, чинній з 01.01.2015) податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є складовим елементом податку на майно, який в силу приписів підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 цього Кодексу, належить до місцевих податків.

Відповідно до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1. п.266.2. ст.266 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

На підставі підп.266.6.1. п.266.2 ст.266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно пп.266.3.1. п.266.3 ст.266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Пункт 266.5.1 ст.266 ПК України передбачає, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Підпунктом 266.4.1. п.266.4 ст266 ПК України закріплено пільги зі сплати податку, зокрема, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Пункт 266.4.2 ст.266 ПК України передбачає повноваження сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад щодо встановлення пільг зі сплати податку.

Сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Отже, орган місцевого самоврядування уповноважений встановити ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та пільги з його сплати.

Пунктом 30.1 ст.30 ПК України визначено поняття податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (п. 30.2 статті 30 ПК України).

Отже, податковою пільгою є часткове або повне звільнення осіб від сплати певного податку за наявності передбачених та закріплених юридичних фактів. Це означає, що податкова пільга поширюється виключно на певну категорію осіб, у той час, як для інших платників податків обов`язок щодо його сплати є незмінним.

Суд врахував, що позивач не оспорює факт перебування протягом 2018, 2019, 2020 років у його власності згаданого вище об`єкту нежитлового нерухомого майна.

З приводу твердження позивача про наявність у нього, як інваліда ІІ групи, пільги у вигляді звільнення від такої сплати суд врахував таке.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України від 22.10.1993 №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон №3551-ХІІ).

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Відповідно до п.23 ч.1 ст.13 Закону №3551-ХІІ особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Спірним рішенням Бахмутської міської ради від 24.06.2020 №6/143-3024 встановлено місцеві податки і збори на території Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади та одночасно встановлено пільги у формі звільнення від їх сплати, при цьому, вказане рішення не передбачає звільнення від такої сплати осіб, що мають інвалідність та віднесені до ІІ групи.

Як вже зазначалось судом вище, згідно з пп.265.1.1 п.265.1 ст.265 ПК України (у редакції, чинній з 01.01.2015) податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є складовим елементом податку на майно, який в силу приписів підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 цього Кодексу, належить до місцевих податків.

Відповідно до ст. 6 Податкового кодексу України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу. Збором (платою, внеском) є обов`язковий платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач, як інвалід 2 групи, внаслідок війни, належить до осіб, які звільнені від сплати вказаного вище податку, та належність вказаного податку до загальнодержавного чи місцевого на встановлену Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» пільгу не впливає.

Крім цього, відповідно до п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України, 56.21. У разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Тому суд вважає доводи позивача про наявність вказаної підстави для звільнення від сплати вказаного податку обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в цій частині, а спірні податкові повідомлення рішення протиправним, які підлягають скасуванню.

Щодо вимоги позивача про скасування рішення Бахмутської міської ради від 24.06.2020 року № 6/143-3024 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади» суд зазначає наступне.

Засади організації та діяльності органів місцевого самоврядування врегульовані Законом України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон № 280/97-ВР).

Статтею 26 Закону № 280/97-ВР встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України та прийняття рішень щодо надання відповідно до чинного законодавства пільг зі сплати місцевих податків і зборів, а також земельного податку.

Крім того, повноваження органів місцевого самоврядування щодо податків і зборів визначаються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

До повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать: встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених ПК України (п.12.4.1 ПК України); визначення переліку податкових агентів згідно із статтею 268 ПК України (п.12.4.2 ПК України); прийняття рішень про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду (п. 12.4.3 ПК України).

Як вже було зазначено судом, пункт 266.4 статті 266 ПК України регулює питання встановлення пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Отже, враховуючи вищезазначене, з метою наповнення місцевого бюджету та забезпечення гарантій, наданих чинним законодавством особам, віднесеним до пільгової категорії громадян, Бахмутською міською радою в межах чинного законодавства було прийнято спірне рішення.

У зв`язку з тим, що діючим законодавством України не врегульовано питання звільнення від сплати конкретних категорій/класифікацій будівель та споруд та вирішення питань щодо встановлення місцевих податків і зборів, та прийняття рішень щодо надання відповідно до чинного законодавства пільг зі сплати місцевих податків і зборів, а також земельного податку, відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування, Бахмутською міською радою, на власний розсуд, визначено категорії/класифікації будівель та споруд, які звільняються від оподаткування.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Вказані висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 року у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 16.06.2020 року у справі № 145/2047/16-ц.

При розгляді справи, суд врахував, з яких саме правовідносин сторін виник спір; чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 року у справі № 916/1415/19).

Предметом спору у даній справі є, у тому числі, скасування рішення Бахмутської міської ради від 24.06.2021 року № 6/143-3024 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Бахмутської міської територіальної громади».

В адміністративному позові позивач вважає, що спірним рішенням відповідача 1 значно порушуються його права, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо надання пільг зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Отже, позовні вимоги заявлено позивачем, у тому числі, з підстав щодо ненадання йому гарантованої законом пільги та нарахування відповідного податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, оскільки скасування рішення Бахмутської міської ради в частині встановлення пільг для юридичних і фізичних осіб щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не призведе до захисту або відновлення порушеного права позивача, бо відповідні розрахунки про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018, 2019, 2020 роки зроблені на підставі рішення Бахмутської міської ради від 27.06.2017 року № 6/102-1892 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м.Бахмут» (зі змінами), застосування яких припинено з 01.01.2021 року у зв`язку із прийняттям спірного рішення відповідача 1.

Крім того, у додатках до спірного рішення визначені групи платників податку, які звільняються від оподаткування соціально вразливі групи населення (у тому числі і позивач), благодійні та релігійні організації, тобто зачипає інтереси та встановлені законодавством України гарантії громадян та юридичних осіб, у тому числі і позивача, а тому вимога позивача щодо скасування рішення Бахмутської міської ради від 24.06.2020 року № 6/143-3024 не є ефективним способом захисту, отже в цій частині суд відмовляє у задоволенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та не надав доказів понесення судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу згідно зі ст.ст.138-139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ІНН НОМЕР_3 ) до Бахмутської міської ради (місцезнаходження: 84500, Донцька область, м. Бахмут, вул.. Миру, 44, ); Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) про часткове скасування рішення та скасування податкових повідомлень рішень задовольнити частково.

Скасувати податкові повідомлення рішення головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) від 04.08.2021 року № 1-0502 на суму 260,61 грн.; № 1-0502 на суму 292,11 грн., № 1-0502 на суму 303,06 грн., про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена та проголошена у судовому засіданні 06 грудня 2021 року.

Повний текст рішення виготовлений 16 грудня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Тарасенко