Справа № 215/1780/21
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 215/1780/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року (головуючий суддя Верба І.О.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до виконуючого обов`язки директора Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради Стародубського Петра Аркадійовича

про визнання бездіяльності протиправною, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу із позовом до виконуючого обов`язки директора Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради Стародубського Петра Аркадійовича (далі Відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність виконуючого обов`язки директора Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 7» Криворізької міської ради Стародубського Петра Аркадійовича за результатом розгляду заяви від 10.09.2020 вх. №2058, яка виявилася у порушені встановленого поряду статей 3, 22, 144 Конституції України та зобов`язати прийняти рішення в розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України;

- визнати протиправною бездіяльність виконуючого обов`язки директора Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 7» Криворізької міської ради Стародубського Петра Аркадійовича за результатом розгляду заяви від 10.09.2020 вх. №2058, яка виявилася у відмові надати належно завіреного дубліката листа непрацездатності № 520964 серії АВЛ № 520964 з 03.06.2010 по 18.06.2010, та встановити наявність у нього компетенції (повноважень) цей дублікат надати;

- визнати протиправною бездіяльність виконуючого обов`язки директора Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 7» Криворізької міської ради Стародубського Петра Аркадійовича за результатом розгляду заяви від 10.09.2020 вх. №2058, яка виявилася у відмові надати копію правового акта відповідно до якого головний лікар закладу не має повноважень видати копію листа непрацездатності та встановити наявність у нього компетенції (повноважень) надати таку копію;

- визнати протиправною бездіяльність виконуючого обов`язки директора Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 7» Криворізької міської ради Стародубського Петра Аркадійовича за результатом розгляду заяви від 10.09.2020 вх. №2058, яка виявилася у відмові надати повідомлення про повноваження осіб які розглядали заяву і надати належно завірені дві копії заяви з реєстраційними номерами.

В обґрунтування позовної заяви Позивач посилається на те, що Відповідач застосував неналежним чином свою управлінську функцію, не надав витребувані документи, зокрема, дублікат листка непрацездатності, не прийняв жодне рішення за результатами розгляду заяви. Якщо звернення не розглядається та правовий акт в розумінні пунктів 18, 19 частини першої статті 14 КАС України відсутній, саме до цього допущена бездіяльність відповідача, так як недостатньо надіслати листа від 01.10.2020 № 2758 який отримав 05.11.2020 після подання звернення, який не має юридичної сили і не відповідає конституційним принципам. Позивач вказує, що предметом позову є управлінська дія відповідача, нормативно-правовий акт акт управління (рішення), який не наданий, так як не вжиті заходи для забезпечення гарантій держави для врегулювання питань надання адміністративних послуг.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року відкрито провадження у справі №215/1780/21.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року закрито провадження в адміністративній справі № 215/1780/21 в частини позовних вимог ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки директора Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради Стародубського Петра Аркадійовича про встановлення наявності у виконуючого обов`язки директора Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 7» Криворізької міської ради Стародубського Петра Аркадійовича компетенції (повноважень) надати належно завіреного дубліката листа непрацездатності № 520964 серії АВЛ № 520964 з 03.06.2010 по 18.06.2010, копію правового акта відповідно до якого головний лікар закладу не має повноважень видати копію листа непрацездатності (а.с. 44-45).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року по справі №215/1780/21 в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки директора Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради Стародубського Петра Аркадійовича про визнання бездіяльності протиправною - відмовлено (а.с. 46-50).

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що суд першої інстанції не повно дослідив докази та обставини справи та, як наслідок, не встановив того, що жоден закон не забороняв директору в правовому порядку ст.ст. 3, 22, 144 Конституції України звернутися до роботодавця для прийняття рішення, не забороняв надати дубліката листа непрацездатності Позивача №520964 серії АВЛ з 03.06.2010 року по 18.06.2010 року і тим паче не забороняв надати копію правового акта, відповідно до якого головний лікар закладу не має повноважень видавати копію листа непрацездатності та надати повідомлення про повноваження осіб, які розглядали заяву Позивача.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.09.2020 ОСОБА_1 подав директору КНП «Криворізька лікарня № 7» КМР Стародубському Петру Аркадійовичу заяву, у якій зазначив, що 02.06.2010 після травмування спини, голови та рук машиною швидкої допомого був завезений у травмпункт КЗ «Криворізька міська лікарня №8», де надали довідку. Після лікування 03.06.2010 по 18.06.2010 Відповідач забрав лист непрацездатності №520964. На даний час не отримав копію зазначеного листа непрацездатності. Ні який закон не забороняє Відповдачу видати копію, дублікат листа непрацездатності № 520964 на вимогу громадянина. Від хвороби СОVІD-19 вмирають хворі у вашому закладі і хворіють працівників КНП Криворізька міська лікарня № 7 КМР. Відповідачу необхідно вжити заходи для не розповсюдження СОVІD-19 в закладі, узяти до уваги, що хтось може навмисно не виконувати належним чином санітарні норми, вимагати ліки для лікування та інше чим інфікувати людей і бути не поміченим. З цих причин Позивачу потрібна інформація для впливу на поліпшення роботи КНП «Криворізька міська лікарня № 7» КМР, у зв`язку із чим останній просив:

- надати дублікат листа непрацездатності № 520964 з 03.06.2010 по 16.06.2010 належно завірений;

- надати копію правового акту відповідно до якого керівник закладу не має повноважень видати дублікат листа, непрацездатності за результатами розгляду звернення громадянина;

- частково загладити його моральні страждання сумою у 6000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 2102 грн х 6000 = 12612000 грн;

- надати довідку де зазначити кількість безоплатних тестів на виявлення СОVІD-19 які мав заклад і кількість яка, випробувана по місячно з 01.01.2020 по 01.09.2020 і зазначити їх ринкову вартість, виробника;

- надати кількість захворівших на СОVІD-19 працівників КНП Криворізька міська лікарня № 7 КМР із зазначенням вилікуваних;

- надати статистичні данні про кількість захворівших на СОVІD-19 які отримали допомогу у КНП Криворізька міська лікарня №7 КМР і кількість померлих у КНП «Криворізька міська лікарня № 7» КМР з причин СОVІD-19 по місячно;

- надати суми додаткового фінансування по місячно згідно СОVІD-19 та джерело надходження;

- надати кількість працівників КНП «Криворізька міська лікарня №7» КМР яка звільнилася по місячно з 01.01.2020 по 01.09.2020;

- надати штатний розклад «Криворізька міська лікарня № 7» КМР з зазначенням тарифних окладів;

- надати запрошення для мене з повідомленням про повноваження осіб з приводу розгляду моєї заяви 10.09.2020, а після розгляду її, висновки викласти в рішенні, постанові, тобто індивідуальному правовому акті, складеному за підсумком всебічного розгляду питання заяви який надати мені;

- надати дві копії цієї заяви з вашими реєстраційними номерами належно завірену;

- надати загальну суму бюджетних коштів КНП «Криворізька міська лікарня № 7» КМР по місячно за 2019 рік з зазначенням загальної суми фонду заробітної плати;

- надати статистичні дані по денно за вересень 2020 про кількість захворівши на СОVІD-19, які отримали допомогу у КНП «Криворізька міська лікарня № 7» КМР і кількість померлих у КНП «Криворізька міська лікарня № 7» КМР з причин СОVІD-19.

У відповідь на заяву від 10.09.2020 № 2058 листом Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 7» Криворізької міської ради від 01.10.2020 №2758 зазначено, що заява зареєстрована в книзі реєстрації вхідної документації від 10.09.2020 № 2058, по суті вимог повідомлено:

- лист непрацездатності серії АВЛ № 520964 було видано Вам після закінчення терміну непрацездатності 12.06.2010, у зв`язку з чим неможливо надати копію цього листа непрацездатності. Корінець листа непрацездатності з підписом особи, яка отримала лист непрацездатності, знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання;

- видача копії листа непрацездатності не регламентується нормативними документами. Копію неможливо надати через відсутність оригіналу, який ви отримали 12.06.2010;

- щодо компенсації морального збитку для вирішення питання Ви можете звернутися до суду. З аналогічними заявами Ви звертались до КНП «Криворізька міська лікарня № 7» КМР вже неодноразово, останній раз 08.09.2020 і кожного разу Вам надавались вичерпні відповіді. В Тернівському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до цього часу знаходиться адміністративна справа № 215/3578/17, в якій Ви оскаржуєте дії КНП «Криворізька міська лікарня № 7» КМР, що виразилися, на Вашу думку, в наданні неналежної відповіді на Ваш запит по цим же питанням;

- на протязі 2020 року лікарня отримала швидкі тести на СОVІD-19: квітень 550 шт.,травень 400 шт., липень 50 шт., серпень 150 шт., ринкова вартість 1-го тесту 168 грн;

- інформація щодо кількості захворівши знаходиться у публічному доступі. В період з 01.04.2020 по 23.09.2020 захворіло 23 працівника лікарні, вилікувано 23 працівника.

- з початку епідемії проліковано хворих на СОVІD-19 91 особа, померлих пацієнтів 5 осіб;

- фінансування КНП «Криворізька міська лікарня № 7» КМР, в тому числі на лікування СОVІD-19, проводиться на підставі договору з 22.05.2020, укладеного з Національною службою здоров`я України. Лікарнею отримано додаткового фінансування для надання медичної допомоги хворим на СОVІD-19: 01.06.2020 - 2677973,92 грн, 19.06.2020 - 2043834,42 грн, 17.07.2020 - 1993302,6 грн, 20.08.2020 - 2335638,26 грн, 28.09.2020 - 1993302,6 грн, разом 11044051,8 грн;

- за період з 01.01.2020 по 01.09.2020 в лікарні звільнилось 44 особи, а саме: січень 7 осіб, лютий 6 осіб, березень 8 осіб, квітень 6 осіб, травень 3 особи, червень 4 особи, липень 2 особи, серпень 8 осіб;

- штатний розклад лікарні відноситься до інформації для службового використання. Інформація щодо тарифного окладу працівників закладу відноситься до конфіденційної інформації і не підлягає загальному оприлюдненню;

- надана Вам інформація не може бути підставою, а також у Вас немає повноважень на «вплив для поліпшення роботи КНП «Криворізька міська лікарня № 7» КМР». По зазначеним Вами підставам немає необхідності для створення комісії та запрошення Вас для участі в розгляді Вашої заяви від 10.09.2020;

- розгляд Вашої заяви проведено медичним директором Ганошенко Л.М. Згідно Постанови № 211 з доповненнями «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на підставі пункту 19 Протоколу 2 позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 «...скасувати до особливого розпорядження проведення особистих прийомів громадян...», тому надати запрошення немає можливості, відповідь на Вашу заяву надсилаємо листом з повідомленням;

- належно завірені зареєстровані копії Вашої заяви додаються;

- з 01.04.2020 КНП «Криворізька міська лікарня №7» КМР не є бюджетною організацією. На даний час згідно договору «Про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій» лікарня фінансується з НСЗУ;

- у вересні 2020 року померло хворих з діагнозом COVID-19 3 особи. Проліковано хворих з коронавірусною інфекцією у вересні 2020 року 46 осіб.

Не погоджуючись з відповіддю директора КНП «Криворізька лікарня № 7» КМР Стародубського П.А., наданої за результатами розгляду поданої заяви від 10.09.2020, та порядком розгляду такої заяви Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки порядок видачі дубліката листка непрацездатності передбачає оформлення дубліката листка непрацездатності у разі його втрати, яке здійснюється лікуючим лікарем при наявності довідки з місця роботи про те, що виплата за цим листком непрацездатності не здійснювалася, таким чином, в межах спірних правовідносин на Відповідача не покладено виконання процедури оформлення дубліката листка непрацездатності, при цьому, матеріалами справи не підтверджується подання Позивачем довідки з місця роботи, у зв`язку із чим Відповідачем не допущено бездіяльність щодо надання дубліката листа непрацездатності № 520964 серії АВЛ № 520964.Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Відповідно до частин першої, другої статті 7 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульований Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію (пунктом 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VI).

Відповідно до статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Статтею 12 Закону № 2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону № 2939-VI визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків.

До розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією) (пункт 4 частини другої статті 13 Закону № 2939-VI).

Пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону № 2939-VI на розпорядників інформації покладений обов`язок надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту (частини перша, друга статті 19 Закону № 2939-VI).

Частиною четвертою статті 22 Закону № 2939-VI передбачено, що у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; дату відмови; мотивовану підставу відмови; порядок оскарження відмови; підпис.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

До рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності (стаття 4 Закону № 393/96-ВР).

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань (стаття 5 Закону № 393/96-ВР).

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду (стаття 14 Закону № 393/96-ВР).

Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) (стаття 15 Закону № 393/96-ВР).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

«Інструкція про порядок заповнення листка непрацездатності» затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 № 532/274/136-ос/1406, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2004 за № 1456/10055 (далі Інструкція) у пункту 1 визначає, що листок непрацездатності (далі - ЛН) - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів.

Номери бланків ЛН, дата видачі, продовження, дати відвідування на повторні огляди, виписки на роботу обов`язково фіксують у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого (пункт 11 Інструкції).

У разі втрати ЛН оформлення дубліката ЛН здійснюється лікуючим лікарем при наявності довідки з місця роботи про те, що виплата за цим ЛН не здійснювалася. У верхньому правому кутку ЛН зазначається «дублікат», у графі «Звільнення від роботи» одним рядком записується весь період непрацездатності, що підтверджується підписом і печаткою лікуючого лікаря та голови лікарсько-консультативної комісії. У медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого робиться відповідний запис із зазначенням номера дубліката ЛН (пункт 12 Інструкції).

З матеріалів справи встановлено, що Позивач оскаржує бездіяльність Відповідача яка виявилась у неприйнятті рішення в розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України; у відмові надати належно завіреного дубліката листа непрацездатності № 520964 серії АВЛ № 520964 з 03.06.2010 по 18.06.2010; у відмові надати копію правового акта відповідно до якого головний лікар закладу не має повноважень видати копію листа непрацездатності; у відмові надати повідомлення про повноваження осіб які розглядали заяву і надати належно завірені дві копії заяви з реєстраційними номерами.

Суд першої інстанції правильно вказав про те, що Закон №2939-VI передбачає надання відповіді на запит, не встановлюючи при цьому обов`язок прийняття індивідуального акту у форм рішення або постанови, відповідач не здійснює стосовно позивача владні управлінські функції при розгляді запиту, судом не встановлено надання позивачеві адміністративних послуг, таким чином відповідачем не допущена бездіяльність щодо неприйняття рішення в розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України, тобто індивідуального акту.

Порядок видачі дубліката листка непрацездатності передбачає оформлення дубліката листка непрацездатності у разі його втрати, яке здійснюється лікуючим лікарем при наявності довідки з місця роботи про те, що виплата за цим листком непрацездатності не здійснювалася.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що на Відповідача не покладено виконання процедури оформлення дубліката листка непрацездатності, при цьому, матеріалами справи не підтверджується подання позивачем довідки з місця роботи, у зв`язку із чим Відповідачем не допущено бездіяльність щодо надання дубліката листа непрацездатності № 520964 серії АВЛ № 520964.

Статтею 57 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом.

Статтею 21-1 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» визначено, що доведення до відома населення законів України та інших нормативно-правових актів здійснюється шляхом їх офіційного опублікування відповідно до закону державними друкованими засобами масової інформації та офіційними друкованими виданнями (офіційними виданнями), висвітлення аудіовізуальними засобами масової інформації, оприлюднення на офіційних веб-сайтах органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також в інший спосіб, визначений законом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовного того, що Відповідач не допустив бездіяльності щодо надання копії правового акта відповідно до якого головний лікар закладу не має повноважень видати копію листа непрацездатності, оскільки на останнього вказаний обов`язок законом не покладено.

Крім того, Відповідачем не допущено й бездіяльності щодо неповідомлення про повноваження осіб які розглядали заяву і надання належно завірених двох копій заяви з реєстраційними номерами, оскільки заява розглянута в.о. директора КНП «Криворізька міська лікарня № 7» КМР П. Стародубським, у заяві повідомлено про особу, якою розглянуто заяву, що вбачається із відповіді, до якої додані зареєстровані копії заяви від 10.09.2020 № 2058.

Щодо доводів Позивача про порушення судом першої інстанції норм процесуального у зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначення відеоконференції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відмовляючи у задоволенні клопотання Позивача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заявлений спір визначено у частині шостій статті 12 КАС України, спір є незначної складності, тому справа підлягає розгляду в порядку статті 262 КАС України.

Крім того, суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення клопотання Позивача про призначення відеоконференції, оскільки не призначає справу до розгляду у судовому засіданні із викликом сторін згідно частини шостої статті 262 КАС України.

Так, згідно з ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо: 1) прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище; 2) оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію; 3) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; 4) припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; 5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію; 6) оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 7) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження; 8) типові справи; 9) оскарження нормативно-правових актів, які відтворюють зміст або прийняті на виконання нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним і нечинним повністю або в окремій його частині; 10) інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження; 11) перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Відповідно до ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Частиною 1 ст. 263 КАС України передбачено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: 1) оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію; 2) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; 3) припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; 4) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію.

Із аналізу вищенаведеного слідує те, що судом першої інстанції при відмові у задоволенні клопотань Позивача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначення відеоконференції не порушено норм процесуального права, так як дана адміністративна справа відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності та може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову в задоволенні адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 28 липня 2021 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року по справі №215/1780/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов