Справа № 200/11868/21
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2021 р. Справа№200/11868/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Крилової М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 12 грудня 2019 року за протоколом № 15 про відмову у встановленні статусу потерпілого від радіаційного опромінення відповідної категорії і визнання безпідставною видачі відповідного посвідчення;

- зобов`язання видати посвідчення «Потерпілий від радіаційного опромінення» (категорія 2).

В обґрунтування позову зазначено, що позивачка з 01 грудня 2004 року має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеної до 2 категорії. Задля дотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 року № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про заміну раніше виданого посвідчення на посвідчення нового зразка та додала всі необхідні документи. Проте, рішенням Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було вімдволено у встановлені статусу потерпілого від радіаційного опроміненні відповідної категорії, а видачу посвідчення було визнано безпідставною. Вважаючи дії відповідача протиправними та такими, що порушують законні права та інтереси позивачка звернулась до суду.

Відповідач позов не визнав, 02 листопада 2021 року, засобами поштового зв`язку, надав відзив на позовну заяву зі змісту якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що 05 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Регіональної комісії із заявою про розгляд особової справи щодо встановлення статусу особи, потерпілої від радіаційного опромінення та надала копії та документи. На засіданні комісії було вирішено відмовити у встановленні такого статусу у зв`язку з відсутністю акта державної комісії про нещасний випадок (радіаційну аварію), якщо такий зв`язок установлено закладами охорони здоров`я. Разом з цим вказав, що в наданому позивачем протоколі виміру потужності дози природного радіаційного гамма-фону в повітрі житлових приміщень та розрахунку променевих навантажень мешканців вказано, що доза опромінення позивачки не представляє радіаційну небезпеку, крім того, можливий вплив від іонізуючого випромінювання Cs-137 знаходився в міжкімнатній стіні кваритти АДРЕСА_1 , а позивачка мешкала в іншому домі, який знаходить на відстані більш ніж 30 метрів.

09 листопада 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив зі змістю якої представник позивачки Сокирка І.І. заперечення наведені у відзиві вважає необґрунтованими та безпідставними. Просив задовольнити позовні вимогу в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із поданням позову без дотримання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2021 року поновлено строк звернення до суду, відкрито провадження, справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано копії та докази.

Ухвалою суду від 15 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви представника Донецької обласної державної адміністрації про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, за правилами загального позовного провадження.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 виданий Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області 25 листопада 2004 року.

01 грудня 2004 року ОСОБА_1 Донецькою обласною державною адміністрацією видане посвідчення серія НОМЕР_2 ( 2 категорії) відповідно до якого остання має право на право на пільги і компенсації встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення Уряду України про відселення. Посвідчення безстрокове та діє на всій території України.

У зв`язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 року № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» 05.11.2019 року позивачка звернулась до Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із заявою про встановлення статусу особи потерпілий від радіаційного опромінення.

Разом із заявою надала наступні копії документів:

- паспорт, РНОКПП;

- посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії;

- протокол виміру потужності дози природного радіаційного гамма-фона в повітрі житлових приміщень і розрахунку променевих навантажень мешканців (з урахуванням можливого опромінення від радіоактивного джерела Cs-137, який знаходився до 29.11.1989 року в межквартирній стіні кв. АДРЕСА_1 . З висновку якого вбачається, що мешканці квартири № 121 буд. 5 , серед яких є позивачка, практично не отримали дозу від джерела Cs-137.

- згоду на обробку персональних даних;

- експертний висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії, щодо встановлення причинного зв`язку захворювань та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та їх професійного характеру від 23 лютого 1993 рокуу № 650, згідно якого встановлено, що захворювання пов`язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, аналогічно викликаний іонізуючим випромінюванням.

- свідоцтво про розірвання шлюбу від 05 червня 2012 року серія НОМЕР_3

- витяг з ДРАЦСГ про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_1 (дошлюбний ОСОБА_1 ).

12 грудня 2019 року Регіональною комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розглянуто документі, які надані позивачкою.

Згідно з витягом з протоколу № 15 Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 12.12.2019 року вирішено відмовити у встановленні статусу потерпілого від радіаційного опромінення, у зв`язку з тим, що у наданих документах відсутні підстави для встановлення статусу потерпілого від радіаційного опромінення відповідно категорії, виза знано безпідставною видачу посвідчень.

Листом віл 11.01.2020 року № 01-14/279 УПСЗН Краматорської міської ради направило витяг з протоколу № 15 від 12.12.2019 року Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на адресу ОСОБА_1

03.06.2021 року листом №01-15/84/0/208-21-92/209-21 Донецька обласна державна адміністрація надала відповідь на запит від 27.05.2021 року та надала перелік документів які надавались ОСОБА_1 до Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щодо встановлення статусу потерпілої від радіаційного опромінення та видачі відповідного посвідчення.

23 серпня 2021 року позивачка повторно звернулась до Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із заявою про повторний розгляд питання, щодо встановлення статусу потерпілого від радіаційного опромінення 2-ї категорії і видачі відповідного посвідчення, оскільки вважає протокол від 12 грудня 20198 року №15 недійсним у зв`язку з відсутністю підпису секретаря комісії.

Листом від 02.09.2021 року №Т-0933-3,3-1.4.1-1063 ОСОБА_1 повідомили, що Регіональною комісією було прийнято рішення про відмову у встановленні статусу потерпілого від радіаційного опромінення у зв`язку з відсутністю необхідних документів. Підстав для повторного розгляду документів немає.

Позивачка не погодившись з рішенням Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, прийнятого 12 грудня 2019 року про відмову у встановленні статусу потерпілого від радіаційного опромінювання відповідної категорії, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІ) визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

За положеннями частини першої статті 14 Закону № 796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються 4-ри категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, указана стаття Закону № 796-ХІІ вказує, що громадяни, які захворіли на променеву хворобу або захворювання яких пов`язане з переопроміненням внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, які сталися не з вини потерпілих, якщо такий зв`язок встановлено медичними закладами, належать до категорій, зазначених у частині третій цієї статті.

Пунктом 3 Порядку віднесення громадян із числа тих, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт або постраждали за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 грудня 1992 р. № 674 (далі - Порядок № 674), визначено, що громадяни із числа тих, які постраждали від радіаційного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і поховання радіоактивних речовин, що сталися не з вини потерпілих, відносяться, зокрема, до категорії 1 - особи, які стали особами з інвалідністю, захворіли на променеву хворобу внаслідок будь-якої радіаційної аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і поховання радіоактивних речовин, які сталися не з вини потерпілих, що визначено актом за формою НI (у разі коли захворювання пов`язано з виробничою або професійною діяльністю) або актом державної комісії про нещасний випадок (радіаційну аварію), якщо такий зв`язок встановлено медичними закладами.

Наведене свідчить про те, що позивачка віднесена до категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії.

Пунктом 5 Порядку № 674 передбачено, що особам, зазначеним у пункті 3 цього Порядку, видаються посвідчення потерпілого від радіаційного опромінення відповідної категорії на підставі висновку міжвідомчої експертної ради про причинний зв`язок інвалідності чи захворювання з відповідною аварією, порушеннями правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною тощо, а особам з інвалідністю - й на підставі відповідної довідки медично-соціальної експертної комісії.

Видача посвідчень указаним у цьому Порядку особам провадиться Радою Міністрів Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій за місцем проживання (пункт 6 Порядку № 674).

Пунктом 5 Порядку № 674 передбачено, що особам, зазначеним у пункті 3 цього Порядку, видаються посвідчення потерпілого від радіаційного опромінення відповідної категорії на підставі висновку міжвідомчої експертної ради про причинний зв`язок інвалідності чи захворювання з відповідною аварією, порушеннями правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною тощо, а особам з інвалідністю - й на підставі відповідної довідки медично-соціальної експертної комісії.

Пунктом 6 Порядку № 674 визначено, що видача посвідчень указаним у цьому Порядку особам провадиться Радою Міністрів Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій за місцем проживання.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 р. N 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян».

За пунктом 3-1 Постанови № 551, установити, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 та 3), особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), потерпілого від Чорнобильської катастрофи (серія Г), дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (серія Д), дружини (чоловіка), опікуна дітей померлого громадянина із числа (ліквідаторів, потерпілих), смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, видані за зразками, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. № 501 "Про порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (ЗП України, 1992 р., № 10, ст. 245), від 20 січня 1997 р. № 51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Офіційний вісник України, 1997 р., число 5, с. 71) та від 21 серпня 2001 р. № 1105 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. № 51" (Офіційний вісник України, 2001 р., № 34, ст. 1592), є дійсними до заміни їх в установленому порядку.

Відповідно до п. 11 Порядку, посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

За приписами пункту 5 зазначеного Порядку, потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особам, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття) та особам, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 2) серії Б сірого кольору.

Особам, віднесеним до категорії 2, захворювання яких пов`язано з переопроміненням внаслідок будь-якої аварії, порушенням правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушенням правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, які сталися не з вини потерпілих, що визначено актом за формою Н-1 (якщо захворювання пов`язано з виробничою або професійною діяльністю) або актом державної комісії про нещасний випадок (радіаційну аварію), якщо такий зв`язок установлено закладами охорони здоров`я, видаються посвідчення "Потерпілий від радіаційного опромінення" (категорія 2) серії Я сірого кольору.

Отже наведена норма вказує на випадки, згідно яких особа може отримати відповідні пільги встановлені для осіб, як постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, порушенням правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушенням правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, які сталися не з вини потерпілих.

Як вбачається з протоколу № 15 від 12.12.2019 року, підставою для відмови у встановлені позивачу статусу потерпілого від радіаційного опромінення відповідної категорії, зазначено відсутність підстав у наданих документах для встановлення такого статусу.

Проте суд вказує, що позивачем надано експертний висновок від 23.02.1993 року № 650, відповідно до якого позивачу встановлено діагноз у зв`язку з захворюванням, яке зв`язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачці було встановлено статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та видано відповідне посвідчення серії НОМЕР_2 (категорії 2).

Суд звертає увагу, що враховуючи той факт, що позивачка отримала посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, нею було пред`явлено до уповноваженого органу всі необхідні документи, що підтверджують ушкодження здоров`я позивача та впливу небезпечних радіаційних факторів. Позивачка не може нести відповідальність за подальше знищення таких документів, а внаслідок бути позбавленим права отримання пільг, встановлених законодавством для ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС.

Крім того, суд бере до уваги положення частини першої статті 6 КАС України де зазначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності.

Суд зазначає, що позивачці вже було надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 2), вона користувалася відповідними пільгами, установленими законодавством України та розраховувала на стабільність і передбачуваність свого статусу.

Однак, в результаті неправомірного рішення відповідача було порушено право ОСОБА_1 на належний рівень соціального захисту від наслідків впливу небезпечних радіаційних факторів не з його вини, оскільки через прийняте рішення відповідачем припинення позивачу виплат, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому, суд зазначає, що зразок виданого позивачу посвідчення серії НОМЕР_4 затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було дозволити тимчасово до виготовлення нових посвідчень використовувати для видачі громадянам уже виготовлені бланки посвідчень за зразками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. N 501 (501-92-п) "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (ЗП України, 1992 р., N 10, ст. 245).

Суд звертає увагу на те, що Постановою № 51 не було передбачено зразка посвідчення "Потерпілий від радіаційного опромінення".

Але п. 3 Порядку № 674, у редакції чинній на момент видачі посвідчення позивачу, було передбачено, що громадяни із числа тих, які постраждали від радіаційного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і поховання радіоактивних речовин, що сталися не з вини потерпілих, відносяться, зокрема: до категорії 1 - особи, які стали інвалідами, захворіли на променеву хворобу внаслідок будь-якої радіаційної аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і поховання радіоактивних речовин, які сталися не з вини потерпілих, що визначено актом за формою НI (у разі коли захворювання пов`язано з виробничою або професійною діяльністю) або актом державної комісії про нещасний випадок (радіаційну аварію), якщо такий зв`язок встановлено медичними закладами.

Пунктом 5 указаного Порядку було встановлено, що особам, зазначеним у пункті 3 цього Порядку, видаються посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи відповідної категорії на підставі висновку міжвідомчої експертної ради про причинний зв`язок інвалідності чи захворювання з відповідною аварією, порушеннями правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною тощо, а інвалідам - й на підставі відповідної довідки медично-соціальної експертної комісії

Отже, видача позивачу посвідчення як особі, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи відповідної категорії не вказує на безпідставність видачі такого посвідчення, а лише підтверджує реалізацію права позивача на встановлення йому відповідного статусу в умовах відсутності окремого зразка посвідчення для таких осіб ("Потерпілий від радіаційного опромінення").

Суд зазначає, що пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 р. № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» затверджено нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікунам дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, згідно з додатками 1-14.

Відповідно до п. 7 указаної Постанови Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям: провести до 1 січня 2021 р. заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень, зокрема, особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), з числа постраждалих від радіаційного опромінення за інших обставин не з власної вини.

Пунктом 11 Порядку № 551 передбачено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії)

У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Зі змісту наданих відповідачами пояснень, випливає, що документація щодо видачі позивачу посвідчення серії НОМЕР_2 залишилася в м. Донецьку і на момент розгляду заяви позивача не могла бути використана Регіональною комісією.

Тому суд зазначає, що, фактично, відповідачем встановлено неможливість підтвердження обґрунтованості видачі позивачу посвідчення, а не факт необґрунтованої видачі цього посвідчення, отже рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Донецької обласної державної адміністрації, прийнятого від 12 грудня 2019 року за протоколом № 15 про відмову у встановленні ОСОБА_1 статусу потерпілого від радіаційного опромінення відповідної категорії, і визнання безпідставною видачі відповідного посвідчення є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того суд зазначає, що відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, спосіб порушених прав повинен бути ефективним, отже, суд приходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав щодо зобов`язання Донецьку обласну державну адміністрацію видати посвідчення «Потерпілого від радіаційного опромінення» (категорії 1) є належним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Донецької обласної державної адміністрації, прийнятого від 12 грудня 2019 року за протоколом № 15 про відмову у встановленні ОСОБА_1 статусу потерпілого від радіаційного опромінення відповідної категорії, і визнання безпідставною видачі відповідного посвідчення, зобов`язання Донецьку обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення "Потерпілого від радіаційного опромінення" (категорії 2).

Крім цього суд не бере до уваги посилання відповідача, про порушення строку звернення до суду, оскільки ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року було поновлено строк звернення до суду.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 908,00 грн. понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Донецької обласної державної адміністрації, прийнятого від 12 грудня 2019 року за протоколом № 15 про відмову у встановленні ОСОБА_1 статусу потерпілого від радіаційного опромінення відповідної категорії, і визнання безпідставною видачі відповідного посвідчення.

Зобов`язати Донецьку обласну державну адміністрацію (місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вул. О. Тихого .буд. 6; ) видати ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) посвідчення "Потерпілого від радіаційного опромінення" (категорії 2).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Донецької обласної державної адміністрації (місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вул. О. Тихого .буд. 6; ) суму судових витрат у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя М.М. Крилова