Справа № 160/3995/19
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/3995/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпро апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

на Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року (головуючий суддя - Голобутовський Р.З.) в адміністративній справі

за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1

до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання протиправним та скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати припис Головного територіального управління юстиції у Київській області про недопущення повторних порушень від 29.03.2019 року № 03/19;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Головного територіального управління юстиції у Київській області про усунення порушень від 29.03.2019 року № 03/19.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач, зокрема, зазначив, що викладені в акті перевірки відомості не відповідають нормам чинного законодавства, не містять правового обґрунтування та базуються на довільному трактуванні норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено (а.с.127-132).

Рішення суду обґрунтовано тим, що висновки акту від 26.03.2019 року №09/19, відповідно до якого встановлено, що під час виконання повноважень керуючого санації у справі №904/2032/16 про банкрутство ДП «Дослідне господарство «Руно» НААН України арбітражним керуючим ОСОБА_1 не дотримано вимог статті 43, частин першої-третьої статті 49-2 Кодексу законів про працю України під час прийняття рішення про звільнення ОСОБА_2 , що є порушенням пункту 1 частини другої статті 28, частини третьої статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та не дотримано вимог частин п`ятої, сьомої статті 79 Кодексу законів про працю України під час прийняття рішення про надання відпустки ОСОБА_2 , що є порушенням пункту 1 частини другої статті 28, частини третьої статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є безпідставними.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач, із посиланням на порушення норм матеріального права, неповноту дослідження доказів, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що проведення перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання ним повноважень керуючого санацією у справі №904/2032/16 про банкрутство ДП «Дослідне господарство «РУНО» Національної академії аграрних наук України» здійснено на підставі наданих законом повноважень та у відповідності до встановлених вимог, висновки органу контролю стосовно встановлених порушень у діяльності арбітражного керуючого ґрунтуються на матеріалах справи №904/2032/16 про банкрутство ДП «Дослідне господарство «РУНО» Національної академії аграрних наук України», поясненнях і документах, наданих для перевірки арбітражним керуючим.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, що 25.01.2019 року до Міністерства юстиції України зі скаргою звернувся трудовий колектив Державного підприємства «Дослідне господарство «Руно» НААН України (далі - ДП ДГ «Руно» НААН України) в особі заступника директора з виробництва ОСОБА_2 . У скарзі повідомлено Мін`юст про порушення арбітражним керуючим ліцензійних умов провадження господарської діяльності та висунуто вимогу щодо проведення позапланової перевірки діяльності ОСОБА_1 і вжиття заходів у відповідності до законодавства, шляхом позбавлення свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

08.02.2019 року заступник директора ДП ДГ «Руно» НААН України ОСОБА_2 подав скаргу до Головного управління Державної служби з питань праці у Дніпропетровській області про порушення трудового законодавства, у якій просив провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 як особи, що виконує обов`язки керівника підприємства і вжити до нього заходів у відповідності до законодавства.

Листом (вих.№194/2600-33-19/9.3.1) від 22.02.2019 року Директор Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерство юстиції України зобов`язав Головне територіальне управління юстиції у Київській області провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання відповідних повноважень у справі про банкрутство ДП «Руно» НААН України з питань, викладених у скаргах від 25 січня 2019 року і 08 лютого 2019 року.

ГТУЮ у Київській області видано доручення на проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 01 березня 2019 року №9-19/5. Підстави для здійснення перевірки - скарги від 25 січня 2019 року та від 08 лютого 2019 року. Предмет перевірки - додержання арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та іншого законодавства з питань банкрутства під час виконання ним повноважень керуючого санацією у справі №904/2032/16 про банкрутство ДП «Дослідне господарство «Руно» НААН України, порушеній ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року, з питань відповідно до письмових звернень, що стали підставами для проведення перевірки.

ОСОБА_1 було проінформовано повідомленням про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 04 березня 2019 року №9/19 про питання, які підлягають перевірці, а саме:

- додержання арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог законодавства під час виконання повноважень керуючого санацією ДП «Дослідне господарство «Руно» НААН України стосовно розпорядження майном боржника, зокрема земельними ділянками з кадастровими номерами: :01:001:0392, :01:001:0175, :01:001:0174, :01:001:0173;

- додержання арбітражним керуючим вимог законодавства під час виконання повноважень керуючого санацією у справі №904/2032/16 про банкрутство ДП «Дослідне господарство «Руно» НААН України стосовно здійснення заходів щодо захисту майна боржника;

- додержання арбітражним керуючим вимог законодавства під час виконання повноважень керуючого санацією у справі №904/2032/16 про банкрутство ДП «Дослідне господарство «Руно» НААН України стосовно утримання худоби боржника у відповідності до встановлених норм;

- додержання арбітражним керуючим вимог законодавства під час виконання повноважень керуючого санацією у справі №904/2032/16 про банкрутство ДП «Дослідне господарство «Руно» НААН України стосовно організації здійснення процедур санації боржника у встановлений строк;

- додержання арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог законодавства під час виконання повноважень керуючого санацією у справі №904/2032/16 про банкрутство ДП «Дослідне господарство «Руно» НААН України стосовно вжиття заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів;

- додержання арбітражним керуючим вимог законодавства під час виконання повноважень керуючого санацією у справі №904/2032/16 про банкрутство ДП «Дослідне господарство «Руно» НААН України стосовно виконання повноважень керівника (органів управління) боржника;

-додержання арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог законодавства під час виконання повноважень керуючого санацією у справі №904/2032/16 про банкрутство ДП «Дослідне господарство «Руно» НААН України стосовно укладання від імені боржника трудових угод;

- додержання арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог законодавства під час виконання повноважень керуючого санацією у справі №904/2032/16 про банкрутство ДП «Дослідне господарство «Руно» НААН України, в тому числі щодо своєчасної оплати праці найманих працівників, надання відпусток;

- додержання арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог законодавства під час виконання повноважень керуючого санацією у справі №904/2032/16 про банкрутство ДП «Дослідне господарство «Руно» НААН України стосовно звільнення із займаної посади ОСОБА_2 у встановленому порядку;

- додержання арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог законодавства під час виконання повноважень керуючого санацією у справі №904/2032/16 про банкрутство ДП «Дослідне господарство «Руно» НААН України стосовно надання відпустки ОСОБА_2 у встановленому порядку.

За результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого складено довідку №05/19 від 15 березня 2019 року.

Також, за результатом проведеної перевірки Відповідачем складено акт від 26 березня 2019 року №09/19, відповідно до якого встановлено, що під час виконання повноважень керуючого санації у справі №904/2032/16 про банкрутство ДП «Дослідне господарство «Руно» НААН України арбітражний керуючий ОСОБА_1 :

- не розробив та не подав до суду плану санації ДП «Дослідне господарство «Руно» НААН України, погоджений з комітетом кредиторів, що є порушенням абз.4 частини шостої статті 28, частини третьої статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Означене порушення підлягає усуненню арбітражним керуючим;

- не дотримався вимог статті 43, частин першої-третьої статті 49-2 Кодексу законів про працю України під час прийняття рішення про звільнення ОСОБА_2 , що є порушенням пункту 1 частини другої статті 28, частини третьої статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Арбітражним керуючим пропущено строк виконання повноважень і усунення означеного порушення є неможливим, у зв`язку з чим органом контролю буде винесено припис про недопущення повторних порушень;

- не дотримався вимог частин п`ятої, сьомої статті 79 Кодексу законів про працю України під час прийняття рішення про надання відпустки ОСОБА_2 , що є порушенням пункту 1 частини другої статті 28, частини третьої статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Арбітражним керуючим пропущено строк виконання повноважень і усунення означеного порушення є неможливим, у зв`язку з чим органом контролю буде винесено припис про недопущення повторних порушень.

Враховуючи, що частина встановлених перевіркою порушень не підлягає усуненню через пропуск строку, Відповідачем для недопущення арбітражним керуючим у подальшій діяльності відповідних порушень винесено 29 березня 2019 року ГТУЮ у Київській області Припис №03/19.

Вказаний припис стосувався наступних порушень:

- недотримання арбітражним керуючим вимог статті 43, частин першої-третьої статті 49-2 КЗпП України під час прийняття рішення про звільнення ОСОБА_2 , що є порушенням пункту 1 частини другої статті 28, частини третьої статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»;

- недотримання вимог частин п`ятої, сьомої статті 79 КЗпП України під час прийняття рішення про надання відпустки ОСОБА_2 , що є порушенням пункту 1 частини другої статті 28, частини третьої статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

29.03.2019 року ГТУЮ у Київській області прийнято розпорядження про усунення порушення №03-19, згідно з яким вирішено:

- у термін до 31 травня 2019 року усунути порушення шляхом подання до господарського суду розробленого плану санації ДП «Дослідне господарство «Руно» НААН України, оформленого у відповідності до вимог чинного законодавства, погодженого з органом, уповноваженим управляти державним майном та комітетом кредиторів та подати у цей термін у письмовій формі інформацію, з наданням належним чином завірених копій документів, на підтвердження усунення цього порушення.

Постановою Верховного Суду від 20.05.2021 року залишено без змін рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі №160/3995/19 в частині вимог про визнання протиправним та скасування розпорядження ГТУЮ у Київській області про усунення порушень №03/19 від 29 березня 2019 року.

Відтак, предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування припису ГТУЮ у Київській області про недопущення повторних порушень від 29 березня 2019 року №03/19.

Правова основа діяльності арбітражних керуючих врегульована Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 № 2343-ХІІ (далі - Закон № 2343-ХІІ), чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

За змістом статті 1 цього Закону арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Частиною третьою статті 98 Закону № 2343-ХІІ передбачено, що під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

У свою чергу контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією або ліквідаторів) на момент виникнення спірних правовідносин регулювався Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 № 1284/5 (далі - Порядок № 1284/5).

Пунктом 2.1 розділу II цього Порядку передбачено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Згідно з положеннями пункту 2.6 розділу II Порядку № 1284/5 підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю.

При цьому позапланова перевірка здійснюється органом контролю за наявності згоди Мін`юсту на її проведення, крім випадків проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених абзацами п`ятим і шостим пункту 2.6 цього розділу.

У разі надходження на адресу територіального органу з питань банкрутства звернення від фізичної чи юридичної особи про невиконання або неналежне виконання арбітражним керуючим покладених на нього повноважень територіальний орган з питань банкрутства надсилає відповідне звернення до Мін`юсту для вирішення питання щодо проведення позапланової перевірки (підпункт 2.6.1 та 2.6.2 пункту 2.6 розділу II Порядку № 1284/5).

Відповідно до пункту 2.7 розділу II Порядку № 1284/5 орган контролю проводить перевірки за умови письмового повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки не пізніше ніж за десять календарних днів до дня початку планової перевірки та не пізніше ніж за п`ять днів до дня початку позапланової перевірки з урахуванням особливостей, визначених у цьому Порядку. При обчисленні зазначених строків при повідомленні арбітражного керуючого про проведення перевірки повинен враховуватись час на перебіг поштової кореспонденції, установлений законодавством.

Пунктом 2.15 розділу II Порядку № 1284/5 передбачено, що повідомлення про проведення позапланової перевірки разом з копією документа (заяви, скарги), який став підставою для її проведення, вручається особисто арбітражному керуючому або за його дорученням представнику, що посвідчується його особистим підписом, а у разі неможливості такого вручення у строки, визначені у пункті 2.7 цього розділу, надсилається арбітражному керуючому рекомендованим листом за рахунок коштів органу контролю на поштову адресу місцезнаходження контори (офіса) арбітражного керуючого. У разі надсилання повідомлення про проведення перевірки рекомендованим листом додатково таке повідомлення може бути надіслане факсимільним зв`язком та електронною поштою за реквізитами, які подаються арбітражним керуючим у документах обов`язкової звітності.

Арбітражний керуючий вважається повідомленим про проведення перевірки належним чином за умови, якщо повідомлення про проведення перевірки надіслано (вручено) йому органом контролю у строки та спосіб, визначені цим Порядком. Докази надсилання повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки є невід`ємною частиною матеріалів перевірки (підпункт 2.15.2 пункту 2.15 розділу II Порядку № 1284/5).

У силу положень пункту 5.1 розділу V Порядку № 1284/5 в останній день перевірки орган контролю складає та підписує Довідку (додаток 7) у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю.

Відповідно до вимог пунктів 6.1, 6.2 розділу VI Порядку № 1284/5 арбітражний керуючий має право протягом п`яти робочих днів після складення Довідки надати в письмовій формі свої пояснення, зауваження, заперечення до неї разом з необхідними документами або усунути виявлені під час перевірки порушення та надати інформацію про це комісії.

Орган контролю зобов`язаний протягом двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим заперечень щодо Довідки опрацювати надані арбітражним керуючим пояснення, зауваження, заперечення.

Пунктом 6.6 розділу VI Порядку № 1284/5 встановлено, що у разі виявлення за результатами перевірки порушень у резолютивній частині акта перевірки зазначаються всі порушення з посиланням на конкретні структурні одиниці нормативно-правових актів. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів не допускається. Порушення, усунені арбітражним керуючим до моменту складання акта перевірки, вважаються такими, що не вчинені, та в резолютивній частині акта перевірки не вказуються.

Згідно з положеннями пункту 6.9 розділу VI Порядку № 1284/5 у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акта перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень (додаток 9) (далі - припис) та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень (додаток 10) (далі - розпорядження).

У приписі міститься інформація про виявлені під час перевірки порушення, які усунути неможливо, та зобов`язання арбітражного керуючого не допускати аналогічних порушень.

У разі якщо арбітражним керуючим протягом року не вчинено аналогічних вказаним у приписі порушень, припис вважається виконаним.

У разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов`язково зазначає про це в акті перевірки. У такому випадку припис та (або) розпорядження не складаються до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатом розгляду подання (пункти 6.12, 6.13 розділу VI Порядку № 1284/5).

Пунктами 7.2, 7.7 розділу VII Порядку № 1284/5 передбачено, що протягом п`яти робочих днів з дати отримання структурним підрозділом Мін`юсту від органу контролю пропозиції структурний підрозділ Мін`юсту готує та вносить подання на Дисциплінарну комісію про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - подання), копія якого надсилається арбітражному керуючому до відома.

У разі якщо Дисциплінарною комісією встановлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства, Дисциплінарна комісія має право скасувати такі висновки та скерувати відповідні матеріали Мін`юсту для проведення додаткового контролю.

Аналізуючи наведені норми, суд робить висновок, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення, зокрема, позапланової перевірки, за результатами якої у разі виявлення порушень у діяльності арбітражного керуючого територіальний орган Міністерства юстиції України виносить припис про недопущення повторних порушень та/або розпорядження про усунення виявлених порушень.

Як встановлено актом перевірки, під час виконання повноважень ліквідатора, арбітражним керуючим здійснено звільнення заступника директора банкрута - ОСОБА_2 з порушенням статті 43, частин першої-третьої статті 49-2 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до абз. 10 ч. 2 ст. 41 Закону, ліквідатор з дня свого призначення з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї менш кредиту.

Згідно з п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст. 44 Кодексу законів про працю України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 нього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат: внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу від 06.02.2019 року №8 проведено скорочення штатної одиниці заступника директора з виробництва, у зв`язку зі значним зниженням навантаження підприємства.

При цьому ОСОБА_2 ознайомлений зі змістом наказу № 8 від 06.02.2019 року.

Так, судом встановлено та не спростовано Відповідачем, що на наказі від 06.02.2019 року №8 міститься письмова розписка ОСОБА_2 , що свідчить про належне попередження останнього про зміну організації виробництва і праці на підприємстві.

Статтею 43 КЗпП України передбачено необхідність одержання попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації на звільнення працівника, при цьому арбітражним керуючим не дотримано цієї законодавчої вимоги.

Втім, зі змісту листа № 21/12-1 від 21.12.2018 року встановлено, що заступник директора з виробництва ОСОБА_2 не є членом профспілкової організації Державного підприємства «Дослідне господарство «Руно» Національної академії аграрних наук України, а тому відсутня необхідність отримання попередньої згоди на звільнення працівника.

Таким чином, арбітражним керуючим ОСОБА_1 , при здійсненні повноважень керуючого санацією ДП «ДГ «РУНО» НААНУ не допущено порушення ст.43, ч.1-3 ст.49-2 Кодексу законів про працю України під час прийняття рішення про звільнення ОСОБА_2 .

Крім того, в акті позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 26.03.2019 року № 09/19 перевіряючі зазначають про порушення вимог ч.ч. 5,7 ст.79 Кодексу законів про працю України, щодо прийняття рішення про надання відпустки ОСОБА_2 .

Конкретний період надання щорічних відпусток у межах, встановлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом, який зобов`язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну.

Так, щорічна відпустка з ОСОБА_2 була узгоджена згідно з Графіком відпусток. Графік був наданий Позивачем при перевірці у додатках до Основних письмових пояснень від 11.03.2019 року, що вислані в електронному вигляді 12.03.2019 року, але перевіряючі не взяли такі дані до уваги.

Письмове повідомлення про дату початку відпустки надане ОСОБА_2 29.01.2019 року в присутності свідків, але ОСОБА_2 відмовився підписувати повідомлення про отримання.

Порушення 7 ст.79 Кодексу законів про працю України виникло ще до 21.11.2018р., тобто до призначення арбітражного керуючого ОСОБА_1 на посаду керуючого санацією ДП «ДГ «РУНО» НААНУ. Навпаки, після свого призначення на посаду керуючого санацією ДП «ДГ «РУНО» НААНУ, арбітражний керуючий ОСОБА_1 , виявивши факт порушення, негайно його усунув, надавши ОСОБА_2 відпустку на 24 дні, про що свідчить Наказ 8К від 06.02.2019р.

З викладеного видно, що з боку арбітражного керуючого ОСОБА_1 , при здійсненні повноважень керуючого санацією ДП «ДГ «РУНО» НААНУ, не було допущено порушення ч.ч. 5,7 ст.79 Кодексу законів про працю України щодо прийняття рішення про надання відпустки ОСОБА_2 .

Вказані обставини встановлені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2019 року у справі №904/2032/16, яка набрала законної сили 02.12.2019 року.

Отже, у вказаних випадках, порушень Позивачем як арбітражним керуючим не допущено.

Враховуючи зазначене, припис Головного територіального управління юстиції у Київській області про недопущення повторних порушень від 29.03.2019 року № 03/19 є протиправним та підлягає скасуванню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції про задоволення позову у даній справі прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 10 вересня 2021 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року у справі №160/3995/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.М. Іванов

суддя Д.В. Чепурнов