Справа № 147/814/21
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 147/814/21

Головуючий у 1-й інстанції: Мудрак А.М.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

15 грудня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С. Ватаманюка Р.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представника позивача,розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 10 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного спеціаліста - інспектор з паркування інспекції з паркування, управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради Михайлова Олександра Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача - адвокат Дудін Л.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом, в якому просив скасувати постанову серії СЕ №0010746 від 14.07.2021, винесену інспектором з паркування інспекції з паркування управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради Михайловим О.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 680,00грн. та закрити провадження у справі, стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обгрунтування позову покликається на те, що 19.07.2021 позивач по пошті отримав оскаржувану постанову серії СЕ №0010746 від 14.07.2021. В постанові зазначено, що водій на транспортному засобі марки ВАЗ номерний знак НОМЕР_1 , 21.05.2021 о 13.32год. за адресою м.Чернівці, Бахрушина, 7, здійснив зупинку на виїзді з прилеглої, чим створив перешкоду для інших учасників руху, порушив п.15.9 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. Вважає, що постанова винесена з порушенням як матеріального так і процесуального права. Інспектором не було розміщено на лобовому склі автомобіля копії повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності. Також зазначав, що інспектор лише 17.06.2021 звернувся з запитом до РСЦ ГСЦ в Чернівецькій області щодо з`ясування відомостей про належного користувача чи власника транспортного засобу, та лише 14.07.2021 виніс оскаржувану постанову, не повідомивши про час та місце розгляду справи його як власника автомобіля, який 21.05.2021 знаходився в смт.Тростянець Вінницької області на робочому місці, про що наявна довідка №504 від 20.07.2021. Вважав конституційні право позивача порушеним, а тому просив оскаржену постанову скасувати, а справу - закрити.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 10 листопада 2021 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням Позивачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати прийняте рішення, прийняти нову постанову - про задоволення його позовних вимог.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та із матеріалів справи слідує, оскарженою постановою від 14.07.2021 серії СЕ №0010746, прийнятою відповідачем, позивача притягнуто до відповідальності, передбаченої ч.3 ст.122 КУпАП, шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн. за порушення пп. «и» п.15.9 ПДР.

Склад адміністративного правопорушення полягав у тому, що 21 травня 2021 року о 13:32 год. транспортним засобом марки ВАЗ днз НОМЕР_1 , який належить позивачеві здійснено зупинку на виїзді з прилеглої території, чим створив перешкоди для інших учасників руху за адресою м. Чернівці вул. Бахрушина, 7.

Заперечуючи вину у порушенні правил дорожнього руху та вважаючи постанову від 14.07.2021 серії СЕ №0010746 протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову дійшов висновку про законність оскарженої постанови, оскільки відповідачем доведено факт вчинення правопорушення.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.15.9 «и» ПДР, зупинка забороняється, ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідальність за порушення вказаного пункту ПДР України, передбачена ч.3 ст.122 КУпАП.

Згідно з вимогами п.п.«з» п.2 ч.3 ст.265-4 КУпАП визначено, що розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, на підтвердження правомірності спірної постанови відповідач посилається на фотофіксацію вчиненого порушення з різних ракурсів із зазначенням дати, місця розташування транспортного засобу та адреси (а. с. 58-61). Фотозйомка проводилась спецзасобом марки САТ S41 101461007.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглянувши фотофіксацію, погоджується з висновками суду першої інстанції, що з фотознімків доданих до матеріалів справи вбачається перебування автомобіля позивача ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території (чи в`їзду до прилеглої території) та чим створював цей автомобіль перешкоду дорожнього руху або загрозу у безпеці руху, яка є обов`язковою умовою для настання адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст.122 КУпАП.

Проте, колегія суддів зазначає, що відповідачем не було дотримано процедури, визначеної законодавцем, щодо притягнення такої особи до відповідальності.

Так, статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

За приписами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до ч.3 ст.14-2 КУпАП та ч.1 ст.279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Враховуючи, що під час судового розгляду справи позивач посилався на недотримання відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови встановленої процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що виходячи з встановленої, у нашому випадку, процедури фіксації правопорушення, порядку розгляду справи з винесенням постанови та послідуючих дій відповідача, щодо повідомлення позивача про прийняте рішення, позивач був позбавлений можливості в строки визначені законодавцем, надати суду докази, що підтвержували б, що в момент вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з його володіння, та що 21.05.2021 інша особа вчинила дане правопорушення, тому, твердження позивача про те, що він перебував на робочому місці в смт Тростянець Вінницької області 21.05.2021, не повинно було залишатися поза увагою як відповідача на час притягнення позивача до відповідальності, у відсутність (повідомлення) останнього, так і суду, який відповідно до оскарженого рішення - критично віднісся до зазначеної обставини.

Колегія суддів зазначає, що недотримання особою, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення порядку її розгляду, є самостійною підставою для визнання протиправною відповідної постанови та скасування її у судовому порядку.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 18.02.2020 року по справі №524/9827/16-а, від 15.04.2020 року по справі №524/3644/17, від 26.05.2020 року по справі №640/16220/16-а, яка в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про недотримання посадовою особою відповідача процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, в свою чергу, відповідачем не спростовано доводи позивача в частині недотримання процедури розгляду справи, згідно з Інструкцією 1395 та КУпАП, у зв`язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Разом з тим, досліджені матеріали адміністративної справи вказують на вчинення правопорушення особою, яка 21.05.2021 року в м.Чернівці здійснила зупинку автомобіля.

Ці обставини не дають можливості, скасувавши постанову, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

За встановлених обставин справи саме таким чином і мав діяти суд першої інстанції.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що також має наслідком його скасування.

Відтак, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати прийнявши нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.07.2021 серії СЕ №0010746, за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 ст.122 КУпАП направити інспекції з паркування, управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради, на новий розгляд.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За змістом пункту 3 частини третьої статті 317 КАС порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Отже, враховуючи те, що у справі неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

За змістом частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 10 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного спеціаліста - інспектор з паркування інспекції з паркування, управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради Михайлова Олександра Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серія СЕ №0010746 від 14.07.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП направити інспекції з паркування, управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ради, на новий розгляд.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 грудня 2021 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Моніч Б.С. Ватаманюк Р.В.