Справа № 640/22708/21
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року м. Київ № 640/22708/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Лисун А.А., представників позивача Ломейка О.О., Вітюка В.В., представника відповідача Бенескула А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» до Державної служби експортного контролю України про визнання протиправним та скасування рішення,

установив:

Публічне акціонерне товариство «Мотор Січ» (ПАТ «Мотор Січ», позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної служби експортного контролю України (Держекспортконтроль, відповідач), в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 05.08.2021 №80/21 про накладення штрафу.

В обґрунтування позовних вимог з урахуванням додатково наданих пояснень, зазначено, що постановою від 05.08.2021 №80/21 протиправно застосовано до ПАТ «Мотор Січ» штраф у розмірі 821 054 215,20 грн на підставі необґрунтованого висновку відповідача про здійснення ПАТ "Мотор Січ" постачання за митними деклараціями від 06.08.2020 UA110180/2020/001121 та UA110180/2020/001123, від 18.08.2020 UA110180/2020/001181 та UA110180/2020/001182, від 27.08.2020 UA110180/2020/001231, від 08.12.2020 UA110180/2020/001801 та UA110180/2020/001803 сукупності комплектуючих агрегатів до авіаційних двигунів ВК-2500 на адресу компанії «MEDIPOST TRADING LIMITED» (Гонконг, Китайська Народна Республіка) без відповідного дозволу Держекспортконтролю, що є порушенням законодавства в галузі державного експортного контролю, яке передбачене абзацом 2 статті 24 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» від 20.02.2003 №549-IV (Закон №549-IV).

Позивач зауважує, що згідно вказаних митних декларацій ПАТ «Мотор Січ» поставлено в режимі експорту авіадвигуни ВК-2500-03 без встановлених покупних агрегатів, а не комплектуючих до вказаних авіадвигунів, що підтверджується контрактом та додатками до нього, товаросупровідними документами, сертифікатами кінцевого споживача, технічною довідкою, листами щодо ідентифікації двигунів та оформленими митними деклараціями. Вказані авіадвигуни, які були предметом поставки, не підлягають державному експортному контролю, та їх міжнародна передача здійснюється без дозволу (висновку).

Позивач наголошує, що авіадвигун ВК-2500-03 без формуляра та повного заводського номеру вважається авіадвигуном ВК-2500-03, а не сукупністю комплектуючих агрегатів до авіаційних двигунів ВК-2500.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.08.2021 відкрито провадження у справі і призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позовну заяву ПАТ «Мотор Січ», в якому з урахуванням додатково наданих пояснень, вказав на необґрунтованість та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Зауважив, що ПАТ «Мотор Січ» зареєстроване як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів, відповідно до Посвідчення про реєстрацію підприємства, як суб`єкта здійснення Передач товарів від 13.07.2020 №3067/72/2023. Згідно листа-роз`яснення, який є невід`ємною частиною до Посвідчення про реєстрацію ПАТ «Мотор Січ» як суб`єкта здійснення передач товарів від 13.07.2020 №3067/72/2023 лише авіаційний двигун ВК 2500-03, що виготовлений та поставлений згідно технічних умов 078.00.6700 ТУД, не підлягає державному експортному контролю. Водночас, складові, запасні частини, комплектуючі агрегати, деталі разової постановки, витратні та допоміжні матеріали до турбовального авіаційного двигуна ВК-2500-03 ідентифіковані, як товари військового призначення, які в установленому законом порядку допущені до цивільного використання, та відповідно їх міжнародні передачі здійснюються на підставі дозволу Держекспортконтролю.

Встановлено, що ПАТ «Мотор Січ» за митними деклараціями від 06.08.2020 UA110180/2020/001121 та UA110180/2020/001123, від 18.08.2020 UA110180/2020/001181 та UA110180/2020/001182, від 27.08.2020 UA110180/2020/001231, від 08.12.2020 UA110180/2020/001801 та UA110180/2020/001803 здійснено постачання на адресу компанії «MEDIPOST TRADING LIMITED» (Гонконг, Китайська Народна Республіка) без відповідного дозволу Держекспортконтролю, так званих авіаційних двигунів ВК-2500-3, виготовлених за ТУ .

Разом з цим, на вказані авіаційні двигуни ВК-2500-3, виготовлені за ТУ , не оформлено формуляри та не нанесено повних заводських номерів. При цьому, без оформлення формуляра та нанесення повного заводського номеру експлуатація авіаційного двигуна ВК-2500-3 забороняється та можлива лише після завершення його виробництва, у ході якого можливе виготовлення з сукупності комплектуючих агрегатів до авіаційних двигунів ВК-2500-3, авіаційних двигунів ВК-2500-1 та ВК-2500-2, які є товарами військового призначення міжнародні передачі яких здійснюються на підставі дозволу Держекспортконтролю.

Відповідно до інформації відділу державної експертизи міжнародних передач ракетної, космічної та авіаційної, техніки Держекспортконтролю від 19.02.2021 №144/19/13-21, експортований товар, а саме, двигуни ВК-2500-03, не пройшли закінчений виробничий процес, не були укомплектовані формулярами (відповідно до ТУ ТУ) та мали короткий (неповний) заводський номер, відносився до комплекту агрегатів до авіаційних двигунів типу ВК-2500-03, що передбачений каталогом деталей та складальних одиниць 078.0067.00КД.

Наявність вказаних обставин, засвідчує той факт, що даний товар, який був предметом міжнародної передачі, без покупних агрегатів, формуляра та повного заводського номеру є сукупністю комплектуючих агрегатів до авіаційних двигунів ВК-2500 будь-якої модифікації, або в будь-якому разі не є двигуном серії ВК-2500-03. Тому, на думку відповідача, позивач здійснив міжнародну передачу сукупності комплектуючих агрегатів до авіаційних двигунів ВК-2500 без дозволу Держекспортконтролю.

Також відповідач звертає увагу на те, що так звані двигуни ВК 2500-03, виготовлені на підставі ТУ , не проходили державної експертизи в сфері експортного контролю, а отже не має підстав вважати, що вони зберегли усі необхідні параметри, щоб їх можна було ідентифікувати як такі, міжнародні передачі яких здійснюються без дозволу.

У ході судових засідань представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на докази та обставини, зазначені у позовній заяві та додатково наданих поясненнях.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, з підстав та мотивів, зазначених у відзиві на позовну заяву та додатково наданих поясненнях.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

ПАТ «Мотор Січ» зареєстроване як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів, відповідно до Посвідчення про реєстрацію підприємства, як суб`єкта здійснення Передач товарів від 13.07.2020 №3067/72/2023.

Згідно листа-роз`яснення, який є невід`ємною частиною до Посвідчення про реєстрацію ПАТ «Мотор Січ» як суб`єкта здійснення передач товарів від 13.07.2020 №3067/72/2023 авіаційний двигун ВК 2500-03, що виготовлений та поставлений згідно технічних умов 078.00.6700 ТУД, не підлягає державному експортному контролю. Водночас, складові, запасні частини, комплектуючі агрегати, деталі разової постановки, витратні та допоміжні матеріали до турбовального авіаційного двигуна ВК-2500-03 ідентифіковані, як товари військового призначення, які в установленому законом порядку допущені до цивільного використання, та відповідно їх міжнародні передачі здійснюються на підставі дозволу Держекспортконтролю.

29.07.2020 між ПAT «Мотор Січ» та компанією «MEDIPOST TRADING LIMITED» (Гонконг, Китайська Народна Республіка) укладено контракт №1323/658-Е20-147-НК344 (FTD) щодо поставки на адресу вказаної компанії авіаційних двигунів марки ВК-2500-03 без встановлених покупних агрегатів БАРК-78 та СНК-78 в загальній кількості 114 шт. Кінцевим споживачем поставлених авіадвигунів, відповідно до сертифікатів кінцевого споживача, є компанія «MIR TRADING LTD».

Згідно пункту 2.2.1 контракту від 29.07.2020 №1323/658-Е20-147-НК344 двигун не буде укомплектований формуляром та матиме короткий заводський номер.

Протягом 2020 року ПАТ «Мотор Січ» за митними деклараціями від 06.08.2020 UA110180/2020/001121 та UA110180/2020/001123, від 18.08.2020 UA110180/2020/001181 та UA110180/2020/001182, від 27.08.2020 UA110180/2020/001231, від 08.12.2020 UA110180/2020/001801 та UA110180/2020/001803 здійснено постачання на адресу компанії «MEDIPOST TRADING LIMITED» (Гонконг, Китайська Народна Республіка) авіаційних двигунів марки ВК-2500-03 без встановлених покупних агрегатів БАРК-78 та СНК-78 в загальній кількості 67 шт на які не оформлено формуляри та не нанесено повних заводських номерів, без відповідного дозволу Держекспортконтролю.

З метою перевірки достовірності поставки товару до Китайської Народної Республіки, відповідачем на адресу ПАТ «Мотор Січ» направлено лист від 10.03.2021 №1514/34-21 з приводу, надання інформації про фактичні поставки ПАТ «Мотор Січ» авіаційних двигунів ВК-2500-03 без встановлених покупних і агрегатів до інших країн.

У листі до Держекспортконтролю від 30.03.2021 №ДЕК-4510 ПАТ «Мотор Січ» підтверджено, що упродовж 2020 року ПАТ «Мотор Січ» реалізовано до Китайської народної Республіки 67 авіаційних двигунів без встановлених покупних агрегатів марки ВК-2500-03 згідно вказаних митних декларацій.

Відповідно до інформації відділу державної експертизи міжнародних передач ракетної, космічної та авіаційної, техніки Держекспортконтролю від 19.02.2021 №144/19/13-21, експортований товар, а саме, двигуни ВК-2500-03, не пройшли закінчений виробничий процес, не були укомплектовані формулярами (відповідно до ТУ ТУ) та мали короткий (неповний) заводський номер, відносився до комплекту агрегатів до авіаційних двигунів типу ВК-2500-03, що передбачений каталогом деталей та складальних одиниць 078.0067.00КД.

З огляду на ТУ , довідку ПAT «Мотор Січ» від 16.11.2020 №ДЕК-14221, листа ДП «Івченко прогрес» від 09.12.2020 №0119/7238, листи Національного авіаційного університету від 26.07.2021 №201-02 та від 05.08.2021 №07/2441 відповідач дійшов висновку про те, що вказаний товар, який був предметом міжнародної передачі, без покупних агрегатів, формуляра та повного заводського номеру є сукупністю комплектуючих агрегатів до авіаційних двигунів ВК-2500 будь-якої модифікації, або в будь-якому разі не є двигуном серії ВК-2500-03. Таким чином, експорт вказаного товару може здійснюватися лише за наявності відповідного дозволу Держекспортконтролю, якого у даному випадку ПAT «Мотор Січ» не отримано, що вказує на порушення позивачем вимог абзацу 2 статті 24 Закону №549-IV.

На підставі вказаного висновку, 22.07.2021 уповноваженою особою Держекспортконтролю складено протокол №80/21 про порушення ПАТ «Мотор Січ» вимог законодавства в галузі державного експортного контролю.

Представником ПАТ «Мотор Січ» подано пояснення від 30.07.2021 №СПО-10007 у яких вказано на необґрунтованість вказаних висновків, викладених у протоколі Держекспортконтролю від 22.07.2021 №80/21.

Розглянувши справу про порушення ПАТ «Мотор Січ» вимог законодавства в галузі державного експортного контролю, заступником голови Держекспортконтролю прийнято постанову про накладення на суб`єкта здійснення міжнародних передач товарів - юридичну особу штрафу за порушення вимог законодавства в галузі державного експортного контролю від 05.08.2021 №80/21, якою накладено ПАТ «Мотор Січ» штраф у розмірі 100 відсотків вартості Товарів (комплектуючих агрегатів до авіаційних двигунів типу ВК-2500-03), які були об`єктом міжнародної передачі відповідно до вантажно-митних декларацій від 06.08.2020 UA110180/2020/001121 та UA110180/2020/001123, від 18.08.2020 UA110180/2020/001181 та UA110180/2020/001182, від 27.08.2020 UA110180/2020/001231, від 08.12.2020 UA110180/2020/001801 та UA110180/2020/001803, у сумі 821 054 215,20 грн.

Позивач не погодився із вказаною постановою, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Діяльність, пов`язану з державним контролем за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання, з метою забезпечення захисту національних інтересів України, дотримання нею міжнародних зобов`язань щодо нерозповсюдження зброї масового знищення, засобів її доставки, обмеження передач звичайних видів озброєння, а також здійснення заходів щодо недопущення використання зазначених товарів у терористичних та інших протиправних цілях, регулює Закон №549-IV.

Згідно статті 1 Закону №549-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

міжнародні передачі товарів - експорт, імпорт, реекспорт товарів, їх тимчасове вивезення за межі України або тимчасове ввезення на її територію, транзит товарів територією України, а також будь-які інші передачі товарів, що здійснюються за межами України;

товари - товари військового призначення та подвійного використання;

дозвіл - документ, виданий центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, який надає право на експорт чи імпорт товарів. Дозвіл може бути разовим, генеральним або відкритим;

товари подвійного використання - окремі види виробів, обладнання, матеріалів, програмного забезпечення і технологій, спеціально не призначені для військового використання, а також послуги (технічна допомога), пов`язані з ними, які, крім цивільного призначення, можуть бути використані у військових або терористичних цілях чи для розроблення, виробництва, використання товарів військового призначення, зброї масового знищення, засобів доставки зазначеної зброї чи ядерних вибухових пристроїв, у тому числі окремі види ядерних матеріалів, хімічних речовин, бактеріологічних, біологічних та токсичних препаратів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України;

державний експортний контроль - комплекс заходів з контролю за міжнародними передачами товарів, їх використанням юридичною чи фізичною особою, що здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, та іншими державними органами з метою забезпечення захисту інтересів національної безпеки та відповідно до міжнародних зобов`язань України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу експортного контролю України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 №159 (Положення №159), Державна служба експортного контролю України (Держекспортконтроль) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю.

Згідно статті 5 Закону №549-IV методами здійснення державного експортного контролю є:

ідентифікація товарів, що передбачає встановлення відповідності конкретних товарів, які є об`єктами міжнародних передач, найменуванню та опису товарів, внесених до списків товарів, що підлягають державному експортному контролю;

надання дозволів чи висновків на здійснення міжнародних передач товарів або проведення переговорів щодо здійснення таких передач;

здійснення митного контролю та митного оформлення товарів відповідно до законодавства;

застосування санкцій до суб`єктів господарювання, які порушили порядок здійснення таких передач, установлений цим Законом та іншими актами законодавства в галузі експортного контролю.

Стаття 8 Закону №549-IV передбачає, що порядок здійснення контролю за міжнародними передачами товарів установлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів України, актів Президента України залежно від конкретних груп товарів та видів їх міжнародних передач.

Відповідно до статті 9 найменування та опис товарів, міжнародні передачі яких підлягають державному експортному контролю, вносяться до списків товарів, що підлягають державному експортному контролю (далі - списки).

Списки складаються за відповідними групами товарів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, із залученням заінтересованих центральних органів виконавчої влади. До складання списків можуть також залучатися представники підприємств, наукових установ, організацій, а також їх об`єднань.

Списки затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Водночас, згідно абзацу 1 статті 10 Закону №549-IV при отриманні центральними органами виконавчої влади, що здійснюють державний експортний контроль, та розвідувальними органами України, які беруть участь у заходах експортного контролю, інформації про наміри або можливість використання будь-яких товарів, не внесених до списків, у державах, що є їх кінцевими споживачами, для розроблення, виробництва, складання, випробування, ремонту, технічного обслуговування, модифікації, модернізації, експлуатації, управління, зберігання, виявлення, ідентифікації або для розповсюдження зброї масового знищення чи засобів її доставки зазначені органи зобов`язані поінформувати про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, який має право у зв`язку з цим застосовувати до таких товарів процедури державного експортного контролю.

Відповідно до абзацу 1 статті 12 Закону №549-IV суб`єкти господарювання України, державні замовники у сфері оборони, які мають намір здійснювати міжнародні передачі товарів, у тому числі проводити посередницьку (брокерську) діяльність, пов`язану з міжнародними передачами товарів військового призначення, попередньо реєструються як суб`єкти здійснення міжнародних передач товарів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю. З цією метою зазначені суб`єкти подають відомості та документи, необхідні для проведення попередньої експертизи товарів, до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю. За підсумками експертизи центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, ідентифікує товари, визначає умови здійснення їх міжнародних передач до конкретних держав залежно від категорії товарів, видів міжнародних передач таких товарів тощо та видає зазначеним суб`єктам посвідчення про їх реєстрацію як суб`єктів здійснення міжнародних передач товарів разом з відповідними роз`ясненнями про особливості здійснення таких передач.

Абзаци 1 та 2 статті 11 Закону №549-IV передбачають, що експертиза в галузі державного експортного контролю проводиться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, для вирішення питання про можливість надання відповідних дозволів, висновків чи міжнародних імпортних сертифікатів, можливість проведення реєстрації суб`єктів господарювання, державних замовників у сфері оборони у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, як суб`єктів здійснення міжнародних передач товарів або надання таким суб`єктам, державним замовникам повноважень на право здійснення експорту, імпорту товарів військового призначення та товарів, які містять відомості, що становлять державну таємницю.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, має право отримувати від центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, установ та організацій інформацію з питань, віднесених до їхньої компетенції, та залучати такі органи, установи та організації до проведення експертизи. У визначених законодавством випадках при проведенні експертизи центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, може залучати розвідувальні органи України.

За змістом статей 15 та 16 Закону №549-IV дозвіл чи висновок оформляється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, як разовий, генеральний чи відкритий.

Рішення про надання дозволу, висновку чи міжнародного імпортного сертифіката приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, за результатами експертизи в галузі експортного контролю.

Для отримання дозволу, висновку чи міжнародного імпортного сертифіката суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів або суб`єкти, зазначені у частині третій статті 15 цього Закону, мають звернутися з письмовою заявою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю. У заяві зазначаються дані, необхідні для проведення експертизи та прийняття рішення по суті заяви, зокрема достовірні відомості про суб`єктів, що беруть участь у здійсненні міжнародних передач товарів, про товари та порядок їх міжнародної передачі. У випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, разом із заявою подаються оригінали документів про гарантії та інші необхідні для проведення експертизи документи.

Відповідно до статті 17 Закону №549-IV зовнішньоекономічні договори (контракти) стосовно міжнародних передач товарів укладаються суб`єктами господарювання, державними замовниками у сфері оборони відповідно до законодавства з урахуванням вимог щодо здійснення таких передач, установлених Кабінетом Міністрів України.

Суб`єкту господарювання України забороняється укладати зовнішньоекономічні договори (контракти) стосовно міжнародних передач будь-яких товарів або брати участь у їх виконанні в будь-який інший спосіб, ніж це передбачено цим Законом, якщо їм стало відомо, що такі товари можуть бути використані іноземною державою або іноземним суб`єктом господарської діяльності з метою створення зброї масового знищення чи засобів її доставки.

Суб`єкт господарювання, державний замовник у сфері оборони зобов`язаний відмовитися від виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) стосовно здійснення міжнародної передачі будь-якого товару, якщо йому стало відомо, що товар буде використано в інших цілях або іншим кінцевим споживачем, ніж це було визначено в такому договорі (контракті) чи пов`язаних з ним документах, на підставі яких отримано дозвіл, висновок або міжнародний імпортний сертифікат.

Згідно статті 23 Закону №549-IV з метою запобігання правопорушенням у галузі державного експортного контролю центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, а також центральні органи виконавчої влади в межах своїх повноважень мають право проводити розслідування, пов`язані з порушеннями законодавства в галузі державного експортного контролю, у тому числі перевірки доставки до кінцевих споживачів товарів, відповідності їх фактичного використання заявленим цілям та відповідності законодавству документації, на підставі якої здійснено міжнародну передачу товарів.

У разі виявлення порушень законодавства в галузі державного експортного контролю, передбачених статтею 24 цього Закону, зазначені центральні органи виконавчої влади інформують про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю.

За наявності достатньої інформації про намір вчинення або про вчинення встановленими чи невстановленими особами кримінальних правопорушень, предметом яких є товари, що підлягають державному експортному контролю, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, інформує про це відповідні органи досудового розслідування.

Абзац 2 статті 24 Закону №549-IV визначає, порушенням вимог законодавства в галузі державного експортного контролю, зокрема, здійснення міжнародних передач товарів без отримання в установленому порядку дозволів, висновків чи документів про гарантії або здійснення таких передач на підставі дозволів, висновків чи документів про гарантії, отриманих шляхом подання підроблених документів чи документів, що містять недостовірні відомості

Згідно статті 25 Закону №549-IV центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, накладає на суб`єктів здійснення міжнародних передач товарів - юридичних осіб штрафи за порушення, передбачені абзацами другим та третім статті 24 цього Закону:

у разі якщо за висновками центральних органів виконавчої влади та інших державних органів завдано шкоду національним інтересам України (політичним, економічним, військовим) чи порушено міжнародні зобов`язання України, - у розмірі 150 відсотків вартості товарів, які були об`єктом відповідної міжнародної передачі;

у разі якщо за висновками центральних органів виконавчої влади та інших державних органів не завдано шкоду національним інтересам України (політичним, економічним, військовим) та не порушено міжнародні зобов`язання України, - у розмірі 100 відсотків вартості товарів, які були об`єктом відповідної міжнародної передачі.

На виконання статті 8 Закону №549-IV постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 №1807 затверджено Порядок здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення (Порядок №1807), згідно пункту 8 якого міжнародні передачі товарів, які згідно з висновками відповідних органів виконавчої влади допущені для цивільного використання, здійснюються у порядку, встановленому для товарів подвійного використання.

Згідно з Порядком здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.01.2004 №86, експорт такого виду товарів здійснюється суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів за наявності у нього відповідного дозволу Держекспортконтролю.

Держекспортконтролем видано ПАТ «Мотор Січ» посвідчення про реєстрацію як суб`єкта здійснення міжнародних передач товарів від 13.07.2020 №3067/72/2023.

Згідно листа-роз`яснення, який є невід`ємною частиною до Посвідчення про реєстрацію ПАТ «Мотор Січ» як суб`єкта здійснення передач товарів від 13.07.2020 №3067/72/2023:

- авіадвигун ВК-2500-03 відноситься до Розділу (списку) IV - «товари, які за технічними характеристиками, описом, сферою використання та призначенням не відповідають товарам, визначеним у Списках товарів, що підлягають державному експортному контролю»;

- двигуни ВК-2500-01, ВК-2500-02 та складові, запасні частини, комплектуючі агрегати, деталі разової постановки, витратні та допоміжні матеріали до них та до турбовального авіаційного двигуна ВК-2500-03 відносяться до Розділу (списку) IІ - «товари військового призначення, які в установленому порядку допущені до цивільного використання, та відповідно їх міжнародні передачі здійснюються на підставі дозволу (висновку) Держекспортконтролю».

Проаналізувавши обставини даної справи та доводи сторін, суд зазначає, що спірним у даному випадку є питання щодо ідентифікації товару, який ПАТ "Мотор Січ" експортувало у 2020 році за митними деклараціями від 06.08.2020 UA110180/2020/001121 та UA110180/2020/001123, від 18.08.2020 UA110180/2020/001181 та UA110180/2020/001182, від 27.08.2020 UA110180/2020/001231, від 08.12.2020 UA110180/2020/001801 та UA110180/2020/001803, а саме авіаційних двигунів марки ВК-2500-03 без встановлених покупних агрегатів БАРК-78 та СНК-78 на які не оформлено формуляри та не нанесено повних заводських номерів.

Так, позивач вказує, що такий товар є авіаційним двигуном ВК-2500-03, який не відноситься до товарів, визначеним у Списках товарів, що підлягають державному експортному контролю. Відповідно позивач не зобов`язаний отримувати дозвіл Держекспортконтролю на експорт такого товару.

В обґрунтування вказаного висновку позивач зазначає наступне:

- відповідач не може довести, що саме було предметом міжнародної передачі, а також про те, що рішення про накладення штрафу на АТ «Мотор Січ» було прийнято виключно на підставі припущень, які в свою чергу, не можуть бути належними та допустимими доказами у даній справі та як наслідок, підставою для притягнення позивача до відповідальності;

- у контракті від 29.07.2020 №1323/658-Е20-147-НК344 (FTP), додатках №1-№4 до нього, рахунках-фактурах, узгоджено поставку саме авіадвигуни ВК-2500-03 без установлених покупних агрегатів, а відповідач не вправі втручатись у договірні відносини та оспорювати положення контракту, враховуючи, що зазначений контракт не визнаний недійсним, його положення не оспорюються в судовому порядку жодною із сторін, претензій з боку покупця щодо поставки товару неналежної якості чи з порушенням комплектності поставки, не заявлено;

- наявні сертифікати якості до кожного поставленого авіаційного двигуна, в яких також визначено найменування продукції, на яку видано сертифікат - ВК-2500-03;

- наявні сертифікати кінцевого споживача, в пунктах 3 яких зазначено найменування та повний опис товару - авіаційні двигуни ВК-2500-03 без установлених покупних агрегатів, із посиланням на контракт та додатки до нього, на підставі яких здійснювалася поставка конкретної партії авіадвигунів;

- митне оформлення товарів відбувалось за кодом товару згідно УКТЗЕД 8411 22 20 00 «двигуни турбогвинтові потужнiстю понад 1 100 кВт, але не бiльш як 3 730 кВт», а не 8411 91 00 00 «частини до турбореактивних або турбогвинтових двигунів», тобто, митним органом визнано, що авіадвигуни без встановлених покупних агрегатів є не частинами, а саме авіадвигунами ВК-2500-03;

- відсутність формуляра та повного заводського номеру товару жодним чином не може свідчити про втрату таким товаром свого статусу, який він набуває після завершення його виробництва;

- технічні умови ТУ регулюють поставку двигунів ВК-2500-03, але не визначають (не регулюють) безпосередньо процес виробництва двигунів ВК-2500-03;

- безпідставність посилань відповідача на окремі фрази з довідки ПАТ «Мотор Січ» від 25.11.2020 №ДЕК-14221 за змістом якої процес виготовлення (виробництва) авіадвигуна ВК-2500-03 завершується не оформленням документів, а завершенням збирання авіадвигуна (вчинення всіх технічних та технологічних робіт);

- за змістом технічної довідки ПAT «Мотор Січ» від 22.12.2020 №УГК/32-15425 щодо ідентифікації двигуна ВК-2500-03, авіаційний двигун ВК-2500-03 без покупних агрегатів БАРК-78 та СНК-78 не є складовою (частиною) двигуна, а є повнорозмірним авіадвигуном марки ВК-2500-03, відсутність формулярів не може бути підставою для визначення авіаційних двигунів ВК-2500-03 без покупних агрегатів БАРК-78 та СНК-78 як складових зазначеного авіадвигуна, оскільки наявність чи відсутність такого документа не є вирішальною при класифікації (ідентифікації) виробу;

- згідно листів Національного авіаційного університету від 28.12.2020 №070101/3379 та Національного аерокосмічного університету імені М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» від 28.12.2020 №38-03/1710, відсутність в комплекті поставці двигуна ВК-2500-03 електронного регулятора БАРК-78 та лічильника напрацювання СНК-78, не може розглядатися як недоукомплектований двигун; відсутність формуляра в комплекті поставки двигуна не впливає на його здатність виконувати свої функції, за відсутності формуляра двигун не втрачає статус як кінцевий продукт - авіадвигун ВК-2500-03;

- інформація відділу державної експертизи міжнародних передач ракетної, космічної та авіаційної техніки Держекспортконтролю від 19.02.2021 №144/19/13-21, не може бути визнаний як об`єктивний та неупереджений, оскільки він виготовлений відділом, який входить до складу Держекспортконтролю, який в свою чергу, є відповідачем у справі та прийняв оскаржувану постанову;

- технічні умови на поставку авіадвигунів без агрегатів, не скасовують Технічні умови 078.00.6700 ТУД, а доповнюють їх під конкретні вимоги замовника, у тому числі за рахунок можливості поставки двигуна без окремих агрегатів (електронного регулятора БАРК-78 та лічильника напрацювання СНК-78);

- за змістом листа Національного авіаційного університету від 26.07.2021 №201-02: комплектація двигуна визначена у технічних умовах 7 ТУ; двигун ВК-2500-03 може здійснювати свої функції як теплова машина без агрегатів БАРК-78 та СНК-78, які складають додаткову електрону систему керування двигуна, що підтверджується Деожавіаслужбою згідно з Сертифікатом СВ№0004; наявність або відсутність та повного заводського номеру не впливають на функціональні властивості будь-якого двигуна; з комерційних міркувань замовники можуть купувати двигуни без вказаних агрегатів; установка на борту вертольоту агрегатів БАРК-78 та СНК-78 не є доробкою саме двигуна, бо сам двигун, як завершений виріб, залишається незмінним;

- за змістом листа Національного авіаційного університету від 05.08.2021 №07/2441: оскільки виріб, виготовлений на підставі технічних умов без формуляру та не має повного заводського номеру може виконувати функції теплової машини, то даний виріб є газотурбінним двигуном;

- згідно листа ДП «Івченко-Прогрес» від 09.12.2020 №01.19/7238 авіаційний двигун ВК-2500-03, який має формуляр, без окремо встановлених на борт ПС покупних агрегатів БАРК-78 і СНК-78, є закінченим виробом, що виконує функції двигуна на повітряному судні, та не відноситься до компоненту, складової частини, деталі, вузла, спеціально комплектувального виробу, блоку, тощо;

- відповідач використовував більшість документів, які не мають відношення до поставок авіадвигунів, які були предметом контракту від 29.07.2020 №1323/658-Е20-147-НК344 (FTP), а отримані під час провадження у справі №62/20 щодо здійснення ПAT «Мотор Січ» поставок (міжнародних передач) в 2019 році на адресу компанії SIA «AEROSERVIS Ltd» (Республіки Латвія) на підставі контракту №1323/658-E19-075-LV42801U;

- 14.07.2021 Окружним адміністративним судом м. Києва у справі №640/627/21 прийнято рішення, яким задоволені позовні вимоги ПAT «Мотор Січ» та визнано протиправною та скасовано постанову ДСЕКУ від 24.12.2020 №62/20, під час розгляду вказаної справи позивачем надані технічні письмові докази щодо підтвердження ідентифікації поставленого товару саме як двигуна ВК-2500-03.

Водночас, відповідач зазначає, що вказані товари є сукупністю комплектуючих агрегатів до авіаційних двигунів ВК-2500 будь-якої модифікації, або в будь-якому разі не є двигуном серії ВК-2500-03, з огляду на наступне:

- Держекспортконтроль абсолютно точно визначився щодо предмету порушення, яке мало місце під час здійснення міжнародної передачі, згідно постанови від 05.08.2021 №80/21, позивач притягнутий до відповідальності внаслідок здійснення міжнародної передачі сукупності комплектуючих агрегатів до авіаційних двигунів ВК-2500 без дозволу Держекспортконтролю;

- згідно пункту 1.1 контракту від 29.07.2020 №1323/658-Е20-147-НК344 (FTP) двигуни будуть виготовлені згідно Технічних умов ТУ, відповідно до пунктів 4.1 та 4.2 яких кожному двигуну присвоюється порядковий номер та вся документація оформлюється із зазначенням цього номеру, після приймально-здавальних випробувань оформлюється формуляр, отже відсутність належного порядкового номеру та формуляра свідчить про незавершеність виробництва такого товару, а отже й неможливість його ідентифікації як готового виробу авіадвигуна ВК-2500-3;

- подаючи документи до Держекспортконтролю з метою ідентифікації товару, позивач посилався на ТУ №078.00.6700 ТУД, за цими технічними умовами, відбувалась експертиза та видавались відповідні роз`яснення, у подальшому позивач, укладаючи контракт з іноземним замовником, достовірно знаючи про те, що товари виготовлені ТУ експертизу Держекспортконтролю не проходили, вказує в контракті саме Технічні умови , за якими виріб постачається без раніше згаданих покупних агрегатів, формуляру та з коротким заводським номером;

- відповідно до листа Національного авіаційного університету від 05.08.2021 №07/2441 двигуном ВК-2500-03 може вважатися виріб, який повністю відповідає технічним умовам ТУ;

- за змістом листа Національного авіаційного університету від 26.07.2021 №201-02 сертифікований для цивільної авіації двигун ВК-2500-03 відрізняється від двигунів ВК-2500-01 та ВК-2500-02 настройками параметрів в основному за потужністю на різних режимах а також комплектом монтажних деталей; двигун ВК-2500-03 є модифікацією турбовального двигуна ТВЗ-117, за умовою наявності відповідного устаткування, технології, комплекту запасних частин та покупних комплектуючих, можна переробити двигуни ТВЗ-117ВМ ВМА в ВК-2500 будь якої модифікації;

- відповідно до довідки ПAT «Мотор Січ» від 16.11.2020 №ДЕК-14221 процес виробництва авіадвигуна ВК-2500-03 завершується зовнішньою консервацією і пакуванням згідно інструкції 78 МИ та комплектуванням монтажним комплектом згідно інструкції 078.00.6700 ТУД, після чого оформлюється формуляр двигуна згідно технологічної інструкції 54925000.00335; тобто без формуляру та повного заводського номеру двигун не є закінченим виробом;

- згідно листа ДП «Івченко-Прогрес» від 09.12.2020 №01.19/7238 авіаційний двигун ВК-2500-03, який має формуляр, без окремо встановлених на борт ПС покупних агрегатів БАРК-78 і СНК-78, є закінченим виробом;

- відділ державної експертизи міжнародних передач ракетної, космічної та авіаційної техніки Держекспортконтролю є окремим структурним підрозділом Держекспортконтролю, підпорядковується Директору департаменту державної експертизи, який знаходиться в підпорядкуванні першого заступника Голови Держекспортконтролю, оскаржувана постанова винесена заступником Голови, а розслідування проводилося відділом розслідування правового департаменту, який підпорядковується безпосередньо заступнику Голови Держекспортконтролю;

- поставлену сукупність агрегатів, у стані на момент виконання поставки неможливо експлуатувати в авіації як готовий виріб двигун, оскільки судячи з неповного заводського номеру, неможливо встановити яким готовим виробом (двигуном) ця сукупність агрегатів є, а без формуляру його неможливо встановити та експлуатувати у складі повітряного судна;

- у службовій записці від 19.02.2021 №144/19/13-21 відділу державної експертизи міжнародних передач ракетної, космічної та авіаційної техніки Держекспортконтролю вказано, що експортований товар, а саме, двигуни ВК-2500-03, які не пройшли закінчений виробничий процес, не були укомплектовані формулярами (відповідно до ТУ ТУ) та мали короткий (неповний) заводський номер, відноситься до комплекту агрегатів до авіаційних двигунів типу ВК-2500-03, що передбачений каталогом деталей та складальних одиниць 078.0067.00КД;

- умови контракту від 29.07.2020 №1323/658-Е20-147-НК344 (FTP) не стосуються предмету даного спору та не є доказом дотримання вимог законодавства в галузі державного експортного контролю, з метою уникнення необхідності отримувати дозвіл Держекспортконтролю, під виглядом авіаційних двигунів ВК-2500-03 без встановлених покупних агрегатів, без формуляра та з коротким заводським номером позивач здійснив поставку комплектуючих агрегатів до авіаційних двигунів ВК-2500 будь-якої модифікації;

- коди УКТЗЕД використовуються лише для тарифних та статистичних цілей, а не для цілей державного експортного контролю; виріб - авіадвигун БК-2500-03, навіть не комплектний або виробництво якого не завершено за умови наявності основної частини завершеного виробу, класифікується за кодом УКТЗЕД 8411 22 20 00; під час митного оформлення товару не передбачено обов`язку митного органу перевіряти приналежність товарів до товарів військового призначення або подвійного використання;

- розглядаючи справу №640/627/21, суд не досліджував обставини поставки комплектуючих частин, а не двигуна, рішення Окружного адміністративного суду від 14.07.2021 у справі №640/627/21 наразі не набрало законної сили.

Надаючи оцінку наведеним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Згідно статті 193 Господарського процесуального кодексу Україні суб`єкти господарювання та інші, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами статті 238 Господарського процесуального кодексу Україні за порушення встановлених законодавчим актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Відповідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний суд у постанові від 04.03.2020 у справі №826/27818/15 вказав, що міжнародна передача товарів військового призначення та подвійного використання є предметом підвищеного державного контролю, оскільки ця сфера має надважливе міжнародне та суспільне значення. Україна, виступаючи до міжнародного співробітництва у сфері протидії незаконному поширенню зброї інших товарів військового та подвійного призначення, прийняла на себе, крім іншого, зобов`язання щодо створення ефективної системи контролю за поставками такої продукції. Отже, здійснюючи діяльність у сфері експорту товарів військового призначення та подвійного використання, суб`єкт господарської діяльності несе підвищену відповідальність за дотримання вимог законодавства, що регулює таку діяльність.

Проаналізувавши зазначене та наведені положення Закону №549-IV суд зазначає, що перш ніж укладати відповідний контракт позивач повинен був пересвідчить у тому, що виконання зобов`язань за таким договором не порушить вимоги національного законодавства. При цьому, відповідач здійснюючи вказані заходи державного експортного контролю не втрутився у договірні відносини сторін за контрактом.

Тому, суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що зазначення у контракті та товаросупровідних документах певної назви товару є свідченням відповідності характеристик такого товару його назві за контрактом, адже зазначення певної назви товару у договорі може здійснюватися за згодою сторін не у повній відповідності із об`єктивними характеристиками такого товару. Отже, умови контракту від 29.07.2020 №1323/658-Е20-147-НК344 (FTP) не є доказом дотримання вимог законодавства в галузі державного експортного контролю.

Водночас, суд зазначає, що предметом контракту від 29.07.2020 №1323/658-Е20-147-НК344 (FTP) з урахуванням пунктів 1.1 та 2.2.1 є авіаційні двигуни марки ВК-2500-03 без встановлених покупних агрегатів БАРК-78 та СНК-78, які не укомплектовані формуляром та мають короткий заводський номер, що не заперечується сторонами.

Також вважає безпідставними доводи позивача про те, що відповідач не може довести, що саме було предметом міжнародної передачі, а також про те, що рішення про накладення штрафу на ПАТ «Мотор Січ» було прийнято виключно на підставі припущень, які в свою чергу, не можуть бути належними та допустимими доказами у даній справі та як наслідок, підставою для притягнення позивача до відповідальності

Так, у спірній постанові зазначено, що вказані товари є сукупністю комплектуючих агрегатів до авіаційних двигунів ВК-2500 будь-якої модифікації, або в будь-якому разі не є двигуном серії ВК-2500-03, що дійсно викликає сумніви у точності висновків відповідача.

Разом з цим, суд зауважує, що предметом дослідження у даній справі є правомірність постанови від 05.08.2021 №80/21 згідно якої ПAT «Мотор Січ» притягнутий до відповідальності з огляду на висновок Держекспортконтролю про здійснення позивачем міжнародної передачі сукупності комплектуючих агрегатів до авіаційних двигунів ВК-2500 без дозволу Держекспортконтролю.

Отже, відповідач переконаний, що позивачем здійснювався експорт саме сукупності комплектуючих агрегатів до авіаційних двигунів ВК-2500.

Суд не вважає такими, що свідчать про протиправність спірної постанови доводи позивача про те, що відповідач використовував більшість документів, які не мають відношення до поставок авіадвигунів, які були предметом контракту від 29.07.2020 №1323/658-Е20-147-НК344 (FTP), а отримані під час провадження у справі №62/20 щодо здійснення ПAT «Мотор Січ» поставок (міжнародних передач) в 2019 році на адресу компанії SIA «AEROSERVIS Ltd» (Республіки Латвія) на підставі контракту №1323/658-E19-075-LV42801U.

Так, законодавством, що регулює діяльність відповідача не встановлено заборони використовувати раніше отриману інформацію. До того ж, необхідність використання такої інформації узгоджується із вимогами повноти та всебічності розгляду справи.

Щодо посилань позивача на рішення Окружним адміністративним судом м. Києва від 14.07.2021 у справі №640/627/21, суд зазначає, що у ході розгляду справи №640/627/21 Окружним адміністративним судом м. Києва не досліджувались обставини щодо того який саме товар поставлявся позивачем, двигун ВК-2500-03 чи комплектуючі до нього. До того ж, рішення Окружного адміністративного суду від 14.07.2021 у №640/627/21 наразі не набрало законної сили, а тому не може мати преюдиційного значення у даній справі.

Стосовно доводів сторін стосовно інформації з службової записки від 19.02.2021 №144/19/13-21 відділу державної експертизи міжнародних передач ракетної, космічної та авіаційної техніки Держекспортконтролю, суд зазначає, що дійсно вказана службова записка складена структурним підрозділом відповідача.

При цьому, згідно пояснень відповідача факт не завершення виробництва двигуна ВК-2500-03 підтверджується: ТУ ; Довідкою AT «Мотор Січ» № ДЕК-14221 від 16.11.2020; Листом ДП «Івченко прогрес» № 0119/7238 від 09.12.2020; Листом Національного авіаційного університету №201-02 від 26.07.2021; Листом Національного авіаційного університету №07/2441 від 05.08.2021.

Суд зауважує, що інформація із вказаної службової записки не слугувала єдиною підставою для прийняття спірної постанови, та не вказується відповідачем в якості доказу у даній справі, а тому суд розцінює таку інформацію як таку, що відображає позицію Держекспортконтролю, однак не має доказового значення у даній справі.

Щодо доводів позивача про те, що митне оформлення вказаного товару за кодом згідно УКТЗЕД 8411 22 20 00 «двигуни турбогвинтові потужнiстю понад 1 100 кВт, але не бiльш як 3 730 кВт», а не 8411 91 00 00 «частини до турбореактивних або турбогвинтових двигунів», є свідченням того, що експортований товар є готовим виробом, та відповідних цим доводам заперечень відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.6 Наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №649 «Про затвердження Порядку використання в митних органах дозволів і висновків Державної служби експортного контролю України та їх електронних копій» у дозвільному документі Держекспортконтролю України код товару згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) наводиться довідково. Остаточне рішення щодо Фактичного застосування коду товару за УКТЗЕД приймає митний орган оформлення.

Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428 «Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України "Про Митний тариф України", що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.

Тому, суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що коди УКТЗЕД використовуються лише для тарифних та статистичних цілей, а не для цілей державного експортного контролю, адже за змістом вказаних норм УКТЗЕД використовують також для інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, до яких за своїм змістом належить також і державний експортний контроль.

Відповідно до статті 67 Митного Кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

Статтею 68 МК України встановлено, що ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною другою статті 68 МК України встановлено, що ведення УКТ ЗЕД передбачає, в тому числі, забезпечення однакового застосування всіма митними органами правил класифікації товарів; прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках; розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування.

За приписами статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Згідно Правила 2 а) Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, що є додатком до Закону України «Про Митний тариф України» та відповідно до Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених Наказом Держмитслужби від 14.07.2020 №256, будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного.

Перша частина Правила 2 а) розширює зміст будь-якої товарної позиції, до якої відноситься конкретний товар, для включення в неї не тільки комплектного виробу, але і некомплектного чи незавершеного виробу, за умови, що в поданому вигляді цей виріб має основні властивості комплектного чи готового виробу.

Відповідно до пояснень до підрозділу ІІ «Частини» розділу XVІ «МАШИНИ, ОБЛАДНАННЯ ТА МЕХАНІЗМИ; ЕЛЕКТРОТЕХНІЧНЕ ОБЛАДНАННЯ; ЇХ ЧАСТИНИ; ЗВУКОЗАПИСУВАЛЬНА ТА ЗВУКОВІДТВОРЮВАЛЬНА АПАРАТУРА, АПАРАТУРА ДЛЯ ЗАПИСУ АБО ВІДТВОРЕННЯ ТЕЛЕВІЗІЙНОГО ЗОБРАЖЕННЯ І ЗВУКУ, ЇХ ЧАСТИНИ ТА ПРИЛАДДЯ» загалом частини, придатні для використання переважно в конкретних машинах чи апаратах (включаючи машини та апарати товарної позиції 8479 або 8543) або в групах машин чи апаратів тієї самої товарної позиції, включаються до тієї самої товарної позиції, що і машини чи апарати.

Згідно Пояснення до товарної позиції 8411 «Частини» за умови додержання загальних положень щодо класифікації частин (див. Загальні положення до Розділу XVІ), частини двигунів і силових установок цієї товарної позиції також включаються до цієї товарної позиції (наприклад, ротори газових турбін, камери згоряння і повітряні клапани реактивних двигунів, частини до турбореактивних двигунів (кільця статора з лопатками чи без лопаток, диски і колеса роторів з направляючими апаратами чи без них, лопатки і ребра), регулятори подачі палива до турбореактивних двигунів, паливні форсунки).

Згідно Правила 6 для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatіs mutandіs), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

З огляду на відсутність приміток, які б містили застереження щодо можливості класифікації частин до авіаційний двигунів як готового авіаційного двигуна та наявність в УКТЗЕД окремих підкатегорій для класифікації двигунів та його частин, суд зазначає, що як авіаційний двигун ВК-2500 так і запчастини до нього мають класифікуватись у товарній позиції 8411, при цьому, авіаційний двигун ВК-2500 класифікується у товарні підкатегорії 8411 22 20 00, а частини до нього у товарні підкатегорії 8411 91 00 00 «частини до турбореактивних або турбогвинтових двигунів».

Таким чином, митне оформлення вказаного товару як авіаційного двигуна ВК-2500-3, а не частин до нього, суд розцінює як свідчення того, що позивачем здійснювались поставки готового виробу авіаційного двигуна ВК-2500-3, а не частин до нього.

Побічно суд враховує й те, що за змістом листа-роз`яснення, який є невід`ємною частиною до Посвідчення про реєстрацію ПАТ «Мотор Січ» як суб`єкта здійснення передач товарів від 13.07.2020 №3067/72/2023, відповідач допускає класифікацію авіаційного двигуна ВК-2500-3 лише за кодом УКТЗЕД 8411 22 20 00, а запчастин до двигунів ВК-2500-3 за кодом УКТЗЕД 8411 91 00 00.

Проаналізувавши окремо та в сукупності зміст технічних умов ТУ, довідок ПАТ «Мотор Січ» від 25.11.2020 №ДЕК-14221 та від 22.12.2020 №УГК/32-15425, листа Національного аерокосмічного університету імені М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» від 28.12.2020 №38-03/1710, листа ДП «Івченко-Прогрес» від 09.12.2020 №01.19/7238, листів Національного авіаційного університету від 28.12.2020 №070101/3379, від 26.07.2021 №201-02 та від 05.08.2021 №07/2441, суд дійшов наступних висновків:

- авіаційний двигун ВК-2500-03 є закінченим виробом з моменту закінчення його технологічного виробництва, після завершення такого виробництва проводяться приймально-здавальні роботи за результатом яких складається формуляр;

- відсутні вимоги щодо повноти заводського номеру, який наноситься на двигун;

- відсутність в комплекті поставці двигуна ВК-2500-03 електронного регулятора БАРК-78 та лічильника напрацювання СНК-78, не може свідчити, що такий товар є не двигуном ВК-2500-03, а сукупністю комплектуючих такого двигуна;

- відсутність формуляра в комплекті поставки двигуна ВК-2500-03 та не нанесення на двигун повного заводського номеру технічно не є перешкодою для подальшої експлуатації двигуна та не впливає на його здатність виконувати свої функції як двигуна, не зумовлює втрату двигуном статусу готового продукту.

Окремо щодо доводів сторін стосовно відповідності/невідповідності товару технічним умовам ТУ, суд також зазначає наступне.

Технічні умови ТУ мають назву (мовою оригіналу) «Двигатель ВК-2500-03. Технические условия на поставку двигателей ВК-2500-03 без покупных агрегатов для гражданской авиации».

Згідно пункту 1.2 технічних умов ТУ, такі технічні умови передбачають комплектність поставки двигунів та обсяг супровідної документації.

Пунктом 2.4 технічних умов ТУ передбачено комплект поставки двигунів ВК-2500-03 до якого входить у тому числі формуляр.

Відповідно до пунктів 4.1 та 4.2 технічних умов ТУ кожному двигуну присвоюється порядковий номер та вся документація оформлюється із зазначенням цього номеру, після приймально-здавальних випробувань оформлюється формуляр.

Отже, вказані технічні умови не визначають процес виготовлення (виробництва) авіадвигунів ВК-2500-03, а тому відповідність чи невідповідність товару таким технічним умовам не може свідчити про завершення процесу виробництва двигуна та можливості ідентифікації такого двигуна як готового виробу.

При цьому, за змістом вказаного пункту 4.2 технічних умов ТУ формуляр оформляється після приймально-здавальних випробувань. Тому, логічним є висновок про те, що приймально-здавальні випробування двигуна проводяться після виробництва такого двигуна. Отже формуляр оформляється вже після виробництва двигуна, тобто після того як двигун отримав статус готового виробу.

Як зауважив позивач та не заперечив відповідач, вимоги до авіаційних турбовальних двигунів визначені ГОСТ 23851-79 «Двигатели газотурбинные авиационные. Термины и определения.», яким експортований товар відповідає у повному обсязі.

До того ж, вимоги ГОСТ 23851-79 не передбачають обов`язкової наявності на виробі заводського номеру та оформлення формуляра на нього як умов для ідентифікації такого виробу як двигуна.

Суд враховує, що згідно пункту 1.1 контракту від 29.07.2020 №1323/658-Е20-147-НК344 (FTP) двигуни будуть виготовлені згідно Технічних умов ТУ. При цьому, згідно пункту 2.2.1 контракту від 29.07.2020 №1323/658-Е20-147-НК344 двигун не буде укомплектований формуляром та матиме короткий заводський номер.

Тому, суд констатує наявність суперечності у вказаних пунктах контракту від 29.07.2020 №1323/658-Е20-147-НК344 (FTP), яка однак не може слугувати підставою для висновку про те, що предметом такого договору є не двигун ВК-2500-03, а сукупність комплектуючих такого двигуна.

З огляду на наведене суд вважає, що авіаційний двигун ВК-2500-3, на який не встановлено електронного регулятора БАРК-78 та лічильника напрацювання СНК-78, не оформлено формуляра та не нанесено повного заводського номеру, більш доцільно ідентифікувати як авіаційний двигун ВК-2500-3, а не сукупність комплектуючих до нього, адже такий двигун має всі характеристики готового до експлуатації виробу, технологічний процес виготовлення такого виробу завершений.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що вказані товари могли постачатись через посередника у Гонконзі шляхом реекспорту до РФ, адже у спірній постанові вказано, що така інформація не знайшла свого підтвердження, а за інформацією Департаменту контррозвідки СБ України від 30.07.2021 №2/1/3-6821 та відповідно до листа Міністерства закордонних справ Україні №414/15-126-55213 від 29.07.2021, дії ПАТ «Мотор Січ» не завдали шкоди національним інтересам України та не порушили міжнародні зобов`язання України.

З урахуванням наведеного у сукупності, суд дійшов висновку, що за митними деклараціями від 06.08.2020 UA110180/2020/001121 та UA110180/2020/001123, від 18.08.2020 UA110180/2020/001181 та UA110180/2020/001182, від 27.08.2020 UA110180/2020/001231, від 08.12.2020 UA110180/2020/001801 та UA110180/2020/001803 позивач постачав авіаційні двигуни ВК-2500-03 для експорту яких не потрібно відповідного дозволу Держекспортконтролю, а відповідачем не доведено протилежного. Тому, до ПАТ «Мотор Січ» безпідставно застосовано штраф за порушення, передбачене абзацом 2 статті 24 Закону №549-IV, що свідчить про протиправність та необхідність скасування постанови від 05.08.2021 №80/21.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного у сукупності суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимим доказами факт порушення його прав та охоронюваних законом інтересів відповідачем у межах спірних правовідносин, в той час, як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не виконано, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

При розгляді даної справи суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України», «Проніна проти України» та «Серявін та інші проти України»: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії».

З огляду на наведене суд надав правову оцінку визначальним доводам сторін. Відсутність у даному рішенні правової оцінки окремих доводів сторін жодним чином не відобразилось на повноті та об`єктивності дослідження судом обставин справи та не вплинуло на результат розгляду даної справи.

Частиною першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки, за результатом судового розгляду даної справи суд дійшов висновку про задоволення позову, позивачу підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судовий збір у сумі 22 700 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби експортного контролю України про накладення на суб`єкта здійснення міжнародних передач товарів - юридичну особу штрафу за порушення вимог законодавства в галузі державного експортного контролю від 05.08.2021 №80/21.

Стягнути з Державної служби експортного контролю України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 22 700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Мотор Січ» (місцезнаходження юридичної особи: 69068, місто Запоріжжя, проспект Моторобудівників, будинок 15; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 14307794).

Відповідач - Державна служба експортного контролю України (місцезнаходження юридичної особи: 04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 19-21; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 00010300).

Повний текст рішення складено 16.12.2021.

Суддя О.М. Чудак