Справа № 120/4162/21-а
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 грудня 2021 року
м. Київ

справа № 120/4162/21-а
адміністративне провадження № К/9901/43253/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року у справі № 120/4162/21-а за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 до Замостянського відділу державної виконавчої служби в місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:
У квітні 2021 року військова частина НОМЕР_1 звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про стягнення виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн від 14 квітня 2021 року, винесену в межах виконавчого провадження №65127199.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про стягнення виконавчого збору у розмірі 24000,00 грн від 14 квітня 2021 року, винесену в межах виконавчого провадження № 65127199. Стягнуто на користь військової частини НОМЕР_1 сплачений при зверненні до суду із цим позовом судовий збір у розмірі 2270 грн за рахунок бюджетних асигнувань Замостянського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниця Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року у справі № 120/4162/21-а скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.
Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Положеннями статті 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
З матеріалів касаційної скарги слідує, що в цій справі спір виник у відносинах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Такими чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Доводи скаржника в касаційній скарзі стосуються встановлення фактичних обставин справи та переоцінки доказів у ній, між тим як відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Скаржник мотивує свою касаційну скаргу тим, що судове рішення ухвалене у даній справі на підставі неповного та без всебічного з`ясування обставин. Однак в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин скаржником не обґрунтовано.
Водночас аналіз ухваленого у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 287, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року у справі № 120/4162/21-а за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 до Замостянського відділу державної виконавчої служби в місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.О. Єресько А.Г. Загороднюк В.М. Соколов