Справа № 753/20432/21
Суддя: Заставенко М. О.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/408/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

з секретарем судового засідання Проценко Я.Б.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, в якій просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАО № 4823993 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, винесену інспектором першого батальйону шостої роти Душенківським Денисом Ігоровичем.

Позовна заява обґрунтована тим, що 26.09.2021 інспектором патрульної поліції Душенківським Д.І. винесено стосовно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП з обґрунтуванням, що позивач ніби то керував транспортним засобом без переднього державного номерного знаку, чим порушив п. 2.9 (в) ПДР. Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, відсутні та не зазначені у постанові жодні допустимі докази правопорушення, під час розгляду справи інспектором поліції було порушені норми чинного законодавства. Зазначив, що на його автомобілі державні номерні знаки були наявні за лобовим склом у зв`язку з тим, що заводом виробником на вказаному автомобілі не передбачено конструкцією спереду місця для номерних знаків. Наполягав, що встановив номерні знаки автомобіля у найбільш відповідному місці під лобовим склом.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 13.10.2021 відкрито провадження за вказаною позовною заявою.

15.11.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні заявлених позовних вимог відмовити посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення був досліджений та встановлений інспектором поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, за результатом якого винесена постанова. З відеозапису вбачається, що на транспортному засобі позивача, у порушення ПДР, передній номерний знак знаходився в автомобілі. Інспектор поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Просив розгляд справи проводити у відсутність представника відповідача.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, тому суд, враховуючи поданий відзив на позовну заяву, ухвалив розглядати справу у відсутність представника відповідача.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, оглянувши відеозаписи, надані сторонами, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно положень статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з позовної заяви та постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4823993 від 26.09.2021, позивачем оскаржується постанова про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 26.09.2021 о 21-49 год. у м. Києві по вул. М. Драгоманова, керував транспортним засобом «Range Rover» д.н.з. НОМЕР_1 , без одного переднього державного номерного знаку чим порушим п.п. 2.9 в Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 п. 4 Національного Стандарту України ДСТУ 4278:2019 "Дорожній транспорт знаки номерні транспортних засобів", на автомобілях має бути два знаки; знаки на транспортних засобах треба встановлювати лише в передбачених за конструкцією місцях, зазначених виробником; знаки не повинні зменшувати кутів переднього та заднього звисів транспортного засобу.

Згідно абзацу 4 п. 30.2. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою від 10 жовтня 2001 р. № 1306 забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

При цьому п. 2.9.в Правил дорожнього руху України, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про дорожній рух», технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку.

Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Частиною 6 ст.121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що керування транспортним засобом, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності в порядку частини шостої статті 121 КУпАП.

Позивач у позові зазначає про те, що його передній державний номерний знак був розміщений на лобовому склі автомобіля, оскільки технічними характеристиками його авто не передбачено місця для розміщення державного номерного знаку.

З наданого позивачем відеозапису фактично неможливо встановити зазначених обставин. Інших доказів на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем не надано.

Натомість із відеозапису, який був наданий відповідачем, вбачається, що передній державний номерний знак на автомобілі «Range Rover» д.н.з. НОМЕР_1 , відсутній, позивач дістав його із автомобіля та пред`явив інспектору поліції.

В той же час, суд вважає, що оскільки ДСТУ передбачено, що на транспортних засобах - автомобілях, має бути два номерні знаки, то позивач при експлуатації транспортного засобу має забезпечити відповідність його технічного стану, зокрема і наявність номерних знаків, у відповідності до вимог нормативно-правових актів України.

Таким чином, судом доведено факт керування позивачем транспортним засобом, державний номерний знак якого не був закріплений у встановленому місці, а знаходився в салоні автомобіля, що і є підставою для притягнення особи, яка керує джерелом підвищеної небезпеки, до відповідальності.

При цьому, наявність чи відсутність у позивача можливості бути обізнаним з технічною характеристикою щодо місця розташування номерного знаку, не має прямого впливу на склад правопорушення, тому суд розцінює доводи позивача як намагання ухилитися від виконання обов`язку щодо обладнання автомобіля номерними знаками у відповідності до вимог законодавства.

Згідно вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху, отже, при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектором не було порушено права позивача, оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч.6 ст.121 КУпАП, за таких підстав, інспектор патрульної поліції при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень.

Відповідно до ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, проаналізувавши наведені доводи з приводу заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 5,7-11, 19, 20, 77, 78, 94, 211, 217, 229, 241, 242, 245, 246, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О.Заставенко

Повний текст рішення складено 10.12.2021.