Справа № 160/14101/20
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/14101/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року (головуючий суддя Озерянська С.І.) в адміністративній справі

за позовом Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (далі Позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач), в якому просило стягнути з Відповідача суму податкового боргу в розмірі 698180,58 грн.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач, зокрема, зазначив, що Відповідач має податковий борг у сумі 698180,58 грн. Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Відповідача податкову вимогу від 31.10.2019 №94762-57/86 (форми «Ф»), однак податковий борг у добровільному порядку не сплачено.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року адміністративний позов задоволено (а.с.39-41).

Рішення суду обґрунтовано тим, що передбачені Податковим кодексом України заходи не призвели до погашення Відповідачем податкового боргу, доказів погашення податкового боргу не надано, як і не надано доказів оскарження відповідних податкових повідомлень-рішень або податкової вимоги.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач, із посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дніпропетровської державної податкової інспекції Дніпропетровського управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 22.11.2018 року №.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що Відповідач припинив свою діяльністю як фізична особа-підприємець у 2014 році. Відповідач вказує, що він не був зобов`язаний подавати податкову декларацію за 2017 рік, оскільки на той час вже припинив свою діяльність, ніяких доходів не отримував. Також Відповідач зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 22 листопада 2018 року він не отримував.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом позову.

30 листопада 2021 року на адресу суду апеляційної інстанції від представника Відповідача надійшло письмове клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 01 грудня 2021 року. Вказане клопотання мотивоване тим, що адвокат Калінін О.Л. продовжує хворіти.

Колегія суддів, порадившись на місці, ухвалила відмовити в задоволенні клопотання представника Відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату, з огляду на те, що до клопотання не долучено жодних доказів на підтвердження обставини хвороби представника Відповідача, явка сторін в судове засідання суду апеляційної інстанції не визнавалась обов`язковою, а наявних у матеріалах справи доказів достатньо для прийняття рішення у справі. Крім того, суд апеляційної інстанції при розгляді даної справи враховує те, що за клопотанням представника Відповідача, з огляду на його захворюваність, розгляд справи, призначений на 17.11.2021, вже було відкладено. Також, суд має дотримуватись строків, передбачених ч. 1 ст. 309 КАС України.

Відповідач, який був належним чином сповіщений про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Представник Позивача у судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши пояснення представника Позивача, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, що 15.07.2005 року ОСОБА_1 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, види діяльності - 47.52 (роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах (основний) та 17.12.2007 року взятий на податковий облік до Позивача, що підтверджується інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

06.10.2014 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (за власним рішенням).

У період з 10.10.2018 року по 12.10.2018 року посадовою особою Позивача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 31.12.2017.

За результатами проведеної перевірки Позивачем складено акт перевірки від 18.10.2018 року № 60931/04-36-13-04/ НОМЕР_1 , відповідно до якого перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 у 4 кварталі 2017 року одержав дохід від АТ «Укрсоцбанк» (ознака доходу « 126») - 1 939 384, 99 грн., як додаткове благо у вигляді суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом.

Акт перевірки було направлено за адресою реєстрації Відповідача та отримано останнім 20.10.2018 року.

Перевіркою встановлені такі порушення: пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 ПК України, в наслідок неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік; абз. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом у результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2017 рік в розмірі 349 089, 30 грн.; п.161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом у результаті чого донараховано військовий збір за 2017 рік в розмірі 29090, 77 грн.

За результатами перевірки податковим органом 22.11.2018 року було винесено:

- податкове повідомлення-рішення №, яким Відповідачу було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 436 361, 63 грн., з яких 349 089,30 грн. за податковим зобов`язанням та 87 272,33 грн. за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення-рішення №, яким Відповідачу було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 170 грн., з яких 170 грн. за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення-рішення №, яким Відповідачу було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у розмірі 36 363,46 грн., з яких 29090,77 грн. за податковим зобов`язанням та 7272,69 грн. за штрафними санкціями.

Податкові повідомлення рішення були направлені Відповідачу за адресою реєстрації та отримані останнім 06.12.2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що за Відповідачем рахується заборгованість зі сплати податкового зобов`язання у сумі 698 180, 58 грн., а саме: по податку на доходи фізичних осіб у сумі 644 487, 47 грн.(недоїмка - 349 089, 30 грн., штрафні фінансові санкції 87 442, 33 грн., залишок несплаченої пені - 207 955, 84 грн. ); по військовому збору у сумі 53 693, 11 грн. (недоїмка - 29 090, 77 грн., штрафні фінансові санкції 7272, 69 грн., залишок несплаченої пені - 17 329, 65 грн.)

Податковий борг по податку на доходи фізичних осіб підтверджується: податковим повідомленням-рішенням від 22.11.2018 року № на суму 436361, 63 грн. (за податковими зобов`язаннями - 349089, 30 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 87 272, 33 грн), податковим повідомленням-рішенням від 22.11.2018 року № на суму 170, 00 грн. (за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 170,00 грн), винесеними на підставі акта перевірки від 18.10.2018 року № 60931/04-36-13-04/.

У зв`язку з несвоєчасною сплатою грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, контролюючим органом, відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України, Відповідачу нарахована пеня у сумі 207955, 84 грн.

Податковий борг по військовому збору у сумі 53 693, 11 грн. підтверджується: податковим повідомленням-рішенням від 22.11.2018 року № на суму 36 363, 46 грн. (за податковими зобов`язаннями - 29 090, 77 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 7272, 69 грн.), винесеним на підставі акта перевірки від 18.10.2018 року № 60931/04-36-13-04/.

У зв`язку з несвоєчасною сплатою грошових зобов`язань з військового збору, контролюючим органом, відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України, Відповідачу нарахована пеня у сумі 17 329, 65 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою погашення податкового боргу, податковим органом направлено на адресу Відповідача податкову вимогу форми «Ф» від 31.10.2019 №94762-57/86 на суму 698 180,58 грн., яка була отримана Відповідачем 26.11.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Несплата Відповідачем податкового боргу в добровільному порядку стала підставою для звернення Позивача з даним позовом до адміністративного суду.

У відповідності до п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.39. п. 14.1. ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп.пп. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно підпунктів 129.1.1, 129.1.2 пункту 129.1. статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (абзац 1 пункту 129.4. статті 129 ПК України).

Пунктом 58.3. статті 58 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

З матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких Позивачем визначено Відповідачу грошові зобов`язання, надіслані та вручені останньому 06.12.2018 року, що підтверджується листом з Укрпошти від 03.10.2019 року №39-Ю-02-336/2304.

Відповідно до підпункту 59.1. статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3. статті 59 ПК України передбачено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 59.5. статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У відповідності до пунктів 95.1-95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Так, як встановлено судом, з метою погашення податкового боргу, податковим органом винесено податкову вимогу форми «Ф» від 31.10.2019 року №94762-57/86 на загальну суму 698180, 58 грн., яка отримана Відповідачем 26.11.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Встановлені обставини справи спростовують посилання апеляційної скарги Відповідача на неотримання податкового повідомлення-рішення від 22 листопада 2018 року.

Неприйнятними також є доводи апеляційної скарги відносно протиправності податкового повідомлення-рішення № від 22 листопада 2018 року, оскільки оцінка податкового правопорушення, встановленого за результатами податкової перевірки, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження відповідного податкового повідомлення-рішення. Саме такий спосіб захисту прав платника податків визначений положеннями статей 55, 56 ПК України.

В свою чергу, у межах розгляду справи про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань.

Аналогічні висновки сформульовано Верховним Судом у постанові від 21 серпня 2019 року у справі №2340/4023/18; адміністративне провадження №К/9901/18869/19.

Встановивши, що передбачені ПК України заходи не призвели до погашення Відповідачем податкового боргу, взявши до уваги, що доказів погашення податкового боргу не надано, як і не надано доказів оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень або податкової вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість адміністративного позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції про задоволення позову у даній справі прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 11 січня 2021 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року по справі №160/14101/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 14 грудня 2021 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова