Справа № 620/7694/21
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/7694/21 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Непочатих В.О.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Костюк Л.О.;
суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;
за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року (прийнята в порядку письмового провадження, м. Чернігів, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2021 року, Військова частина НОМЕР_1 (позивач) звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідча), в якому просить стягнути з відповідача на корить військової частини НОМЕР_1 заподіяну державі шкоду у розмірі 15 933, 00 грн.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року позовну заяву повернуто позивачеві.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а а ухвала судді - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду з наступних підстав.
Повертаючи позовну заяву позивачеві, суддя суду першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ухвали судді про залишення позовної заяви без руху.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується виходячи з наступного.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.
Так, в зазначеній вище ухвалі визначено шляхи усунення недоліків позовної заяви, а саме шляхом подання:
заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.
На виконання ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 позивачем подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.
Клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду мотивоване тим, що у зв`язку з виконанням бойових завдань особовим складом військової частини НОМЕР_1 , що здійснювалось до березня 2021 року, була відсутня інформація щодо підсудності вказаної категорії спорів, що висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 по справі № 813/1045/18 (провадження № 11-54апп19). Також зазначає, що строк звернення до суду, визначений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути застосований до даної категорії справ так як загальний строк притягнення особи до матеріальної відповідальності становить 3 роки з дня виявлення завданої шкоди, що передбачено статтею 4 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року позовну заяву повернуто позивачеві.
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пунктів 3, 5 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Позовна заява подана з порушенням вимог статей 160, 161 КАС України, а саме:
- до позовної заяви не додано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску, оскільки про наявність підстав для звернення до суду позивачу було відомо 19.07.2020, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2020 № 154, яким на підставі проведеного службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 19.11.2019 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , не прибув на службу та ним було втрачено військове майно, видане йому у тимчасове користування на суму 15933,00 грн., а позовна заява подана до суду 06.07.2021 (відповідно до штампу на поштовому конверті), що свідчить про пропуск встановленого законом строку для звернення до суду.
Судом першої інстанції зазначено, що приписами частини 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно частини 1 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
У відповідності до вимог частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Так, ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.
Так, в зазначеній вище ухвалі визначено шляхи усунення недоліків позовної заяви, а саме шляхом подання:
заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.
На виконання ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 позивачем подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.
Клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду мотивоване тим, що у зв`язку з виконанням бойових завдань особовим складом військової частини НОМЕР_1 , що здійснювалось до березня 2021 року, була відсутня інформація щодо підсудності вказаної категорії спорів, що висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 по справі № 813/1045/18 (провадження № 11-54апп19). Також зазначає, що строк звернення до суду, визначений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути застосований до даної категорії справ так як загальний строк притягнення особи до матеріальної відповідальності становить 3 роки з дня виявлення завданої шкоди, що передбачено статтею 4 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».
За приписами частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
У відповідності до вимог частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
З матеріалів справи вбачається, що про наявність підстав для звернення до суду позивачу було відомо 19.07.2020, про що свідчить копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2020 № 154, яким на підставі проведеного службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 19.11.2019 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , не прибув на службу та ним було втрачено військове майно, видане йому у тимчасове користування на суму 15933,00 грн. При цьому, позовна заява подана до суду 06.07.2021 (відповідно до штампу на поштовому конверті), тобто з пропуском встановленого законом строку для звернення до суду.
Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції не звернуто увагу нва те, що спори про проходження військової служби підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питанням реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питання відповідальності за рішення,3 дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що привели до завдання шкоди, збитків, навіит якщр притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди збитків відбувається після її звільнення з державної служби.
Аналогічна правова позиція викладена у у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 року у справі №813/1045/18.
На підставі вище зазначеного, колегія суддів зазначає, що строк звернення суду, визначений ч.2 ст.122 КАС України не може бути застосований до даної категорії справ так як загальний строк притягнення особи до матеріальної відповідальності становить 3 роки з дня виявлення завданої шкоди, що передбачено ст. 4 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».
Відповідно до ч.3 ст. 11 «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» передбачено, що командир (начальник) за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні особи видає у п`ятнадцятиденний строк із дня надходження матеріалів щодо завданої шкоди наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності. У такому разі відшкодування шкоди здійснюється в порядку, визначеному статтею 10 цього Закону.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.12.2019 року №99-РС відповідача звільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 через самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 . На момент складення результатів службового розслідування, а також подання апеляційної скарги відповідач до місця проходження служби не прибув та перебуває у розшуку правоохоронними органами. У зв`язку із зазначеним вище, притягнення до матеріальної відповідальності відповідача не відбулося.
Окрім зазначеного, апелянт посилається на те що особовий склад військової частини НОМЕР_1 з 06.05.2020 року було розміщено на 241 загально військовому полігоні із подальшим залученням до сил та засобів об`єднаних сил для здійснення заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях відповідно до наказу Генерального Штабу ЗСУ №64 ДСК від 21.05.2020 року. Виконання вказаних бойових завдань особовим складом військової частини НОМЕР_1 здійснювалось до березня 2021 року на першій лінії зіткнення із незнаними збройними формуваннями.
Відповідно до абз. 2 ч.2 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
На підставі вище викладеного та враховуючи положення абз. 2 ч.2 ст. 122 КАС України та ст. 4 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування спеціальних строків позовної давності до суб`єкта владних повноважень щодо відшкодування завданих збитків, який складає 3 роки.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що при постановленні оскаржуваної ухвали про повернення позовної заяви, судом першої інстанції не було досліджено всіх обставин справи, та порушено норми процесуального права.
Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).
Крім того, ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи «Скордіно проти Італії», «Ятрідіс проти Греції»).
Таким чином, апеляційний суд вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви.
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Отже, суддя суду першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.
За таких обставин керуючись ст.320 КАС України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволити.
Ухвалу судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак

М.І. Кобаль