Справа № 640/19002/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2021 року м. Київ № 640/19002/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна паливна заправна компанія» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіаційна паливна заправна компанія» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Київській області, у якому просить суд визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення від 14.08.2018 № та № , видані Головним управлінням ДФС у Київській області.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує на те, що податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, адже вони прийняті на підставі помилкових висновків акта позапланової виїзної перевірки, оскільки не відповідає дійсності висновок податкового органу про те, що позивачем зі зберігання було повернуто авіа пального більше ніж отримано на зберігання. Виявлені розбіжності податковий орган безпідставно вважає об`єктом оподаткування акцизним податком.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.11.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

20.12.2018 до суду від ГУ ДФС у Київській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив про законність та обґрунтованість прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, з урахуванням того, що проведеною перевіркою встановлено заниження акцизного податку на загальну суму 378525 грн. Крім того, встановлено порушення позивачем норм законодавства та застосовано штрафну санкцію у розмірі 50%, у зв`язку з відсутністю реєстрації акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних в періоді, що перевірявся, на загальну суму 189262,50 грн. (а.с. 171-177 т. 9)

27.12.2018 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна паливна заправна компанія» надійшла відповідь на відзив, у якій товариство вважає, що доводи, наведені контролюючим органом у відзиві на позовну заяву є хибними та не спростовують наведених у позовній заяві обставин щодо підстав позову. (а.с. 183-189 т. 9)

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів даної справи, Головним управлінням ДФС у Київській області проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна паливна заправна компанія» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, валютного за період 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, за результатами якої був складений акт перевірки від 19.06.2018 № 498/10-36-14-01/33354582.

Так, актом перевірки було встановлено позивачем порушення:

- п.п.14.1.212, п.п.14.1.1411 п.14.1 ст. 14, п.п.212.1.15 п.212.1 ст.212, п.п.213.1.12 п.213.1 ст.213, п.п.215.3.4 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено показники акцизного податку на загальну суму 378525 грн., в тому числі по періодам: за лютий 2017 у сумі 135944 грн., за березень 2017 у сумі 242581 грн.;

- п.120-2.2. п.120-2.3. ст. 120-2., п.231.1. ст.231 Податкового кодексу України, в результаті чого застосовано штрафну санкцію за відсутність реєстрації акцизних накладних в періоді, що перевірявся, на загальну суму 189262,5 грн.

Не погодившись з висновками планової перевірки, позивач подав до контролюючого органу заперечення, за результатами розгляду яких, на підставі п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України було призначено позапланову перевірку з питань, що стали предметом заперечення.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки, складено акт від 27.07.2018 № 620/10-36-14-01/33354582, який спростував частину засновків акту від 19.06.2018 р., проте відобразив:

- порушення пп. 14.1.212, пп. 14.1.141і п. 14.1 ст. 14, пп. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212, пп. 213.1.12 п. 213.1 ст. 213, пп. 215.3.4 п. 215.3 ст. 215 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено показники акцизного податку на загальну суму 378525 грн.;

- порушення п. 1202.2, п. 1202.3 ст. 1202, п. 231.1 ст. 231 ПК України, в результаті чого застосовано штрафну санкцію за відсутність реєстрації акцизних накладних в періоді, шо перевірявся, на загальну суму 189262,50 грн.

14.08.2018 на підставі акта перевірки, ГУ ДФС у Київській області видано податкові повідомлення-рішення:

- № , яким товариству збільшено суму грошового зобов`язання за акцизним податком на пальне на 473156,00 грн., у тому числі: 378 525,00 грн. - за податковими зобов`язаннями і 94631,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- № , яким до товариства застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 189262,50 грн.

Податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем до Державної фіскальної служби України, яка рішенням про результати розгляду скарги від 25.10.2018 № 34697/6/99-99-11-03-01-25, у задоволенні скарги відмовила.

Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, виданими на підставі помилкових висновків акта перевірки та такими, що підлягають скасуванню, що і зумовило звернення до суду з даними позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Законодавчим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За змістом п.п. 14.1.141-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України, пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.

Згідно норм п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України, реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника. Не вважаються реалізацією пального операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів зберігання та передачі (відпуску, відвантаження) пального в споживчій тарі ємністю до 2 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками.

Реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об`єктах громадського харчування.

Платниками акцизного податку є: Особа, яка виробляє підакцизні товари (продукцію) на митній території України, у тому числі з давальницької сировини. Особа - суб`єкт господарювання, яка ввозить підакцизні товари (продукцію) на митну територію України. Фізична особа - резидент або нерезидент, яка ввозить підакцизні товари (продукцію) на митну територію України в обсягах, що підлягають оподаткуванню, відповідно до митного законодавства. Особа, яка реалізує конфісковані підакцизні товари (продукцію), підакцизні товари (продукцію), визнані безхазяйними, підакцизні товари (продукцію), за якими не звернувся власник до кінця строку зберігання, та підакцизні товари (продукцію), що за правом успадкування чи на інших законних підставах переходять у власність держави, якщо ці товари (продукція) підлягають реалізації (продажу) в установленому законодавством порядку. Особа, яка реалізує або передає у володіння, користування чи розпорядження підакцизні товари (продукцію), що були ввезені на митну територію України із звільненням від оподаткування до закінчення строку, визначеного законом відповідно до пункту 213.3 статті 213 цього Кодексу. (п. 212.1 - 212.1.6 ст. 212 ПК України)

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

У силу змісту ч. ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Так за висновками акта перевірки, контролюючим органом було встановлено порушення: п.п.14.1.212, п.п.14.1.1411 п.14.1 ст. 14, п.п.212.1.15 п.212.1 ст.212, п.п.213.1.12 п.213.1 ст.213, п.п.215.3.4 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено показники акцизного податку на загальну суму 378525 грн., в тому числі по періодам: за лютий 2017 у сумі 135944 гри., за березень 2017 у сумі 242581грн.; п.120-2.2. п.120-2.3. ст. 120-2., п.231.1. ст.231 Податкового кодексу України, в результаті чого застосовано штрафну санкцію за відсутність реєстрації акцизних накладних в періоді, шо перевірявся, на загальну суму 189262,5 грн.

Предметом дослідження відповідача при проведенні перевірки були окремі господарські операції, що здійснювалися між позивачем та ТОВ «ТНК-ІНДАСТРІЗ УКРАЇНА» в межах договору на надання комплексу послуг по прийманню, зберіганню, транспортуванню, підготовці та відпуску авіаційного пального в паливні баки повітряних суден від № 01-11/ХР від 01.11.2012 р., а саме, увага в акті перевірки приділялась операціям з надання позивачем ТОВ «ТНК-ІНДАСТРІЗ УКРАЇНА» послуг зберігання авіаційного пального, при цьому, послуги з заправки пального в акті перевірки не досліджуються.

Аналізуючи господарські операції зі зберігання нафтопродуктів, відповідач дійшов висновку про те, що позивачем зі зберігання повернуто ТОВ «ТНК- ІНДАСТРІЗ УКРАЇНА» авіапального більше, ніж було отримано на зберігання. Такий висновок зроблено щодо наступних періодів, за які донараховано грошові зобов`язання з акцизного податку і застосовано штраф за відсутність реєстрації акцизних накладних:

1) період: лютий 2017 року, кількість: 189,8 т, кількість: 227,76 л, донараховано податку: 135 944,16 грн., аеропорт (місце зберігання): «Київ»;

2) період: березень 2017 року, кількість: 313,82 т, кількість: 376,584 л, донараховано податку 224773,42 грн., аеропорт (місце зберігання): «Київ»;

3) період: юерезень 2017 року, кількість: 24,962 т, кількість: 29,834 л, донараховано податку 17807,40 грн., аеропорт (місце зберігання): «Бориспіль».

Загалом донараховано податку: 378524,98 грн.

Позивач при обґрунтуванні позовної заяви наголошує на тому, що виявлені розбіжності податковий орган безпідставно вважає об`єктом оподаткування акцизним податком.

Так, висновку про заниження податкових зобов`язань з акцизного податку, відповідач дійшов, порівнявши відомості актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаних між позивачем і ТОВ «ТНК-ІНДАСТРІЗ УКРАЇНА» (підприємство, якому позивач продавав, зокрема, послуги зберігання пального) і актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаних між позивачем з ТОВ «Мастер-Авіа» і з ДП «МА «Бориспіль» (підприємства, у яких позивач придбавав послуги зберігання пального), в окремих випадках не врахувавши факти переміщення пального між складами аеропорту «Київ» і аеропорту «Бориспіль», а також факти придбання авіа пального на резервуарах. Тож, внаслідок неврахування обсягів пального, прийнятого на зберігання на резервуарах, а також переміщень пального між аеропортами «Київ» і «Бориспіль», відповідач дійшов вказаного висновку про наявність розбіжностей.

З акта перевірки слідує, що відповідач ототожнює господарські операції з надання послуг з приймання, зберігання, транспортування, підготовки та відпуску авіаційного пального в паливні баки саме з реалізацією пального. При цьому, товариство позивача не заперечує того, що, дійсно зареєстроване платником акцизного податку згідно з п. п. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212 ПК України, проте наголошує на тому, що здійснювало операції з придбання та реалізації палива для реактивних двигунів виключно у липні і грудні 2016 року, а також у січні 2017 року, про що також і відмічається в акті перевірки.

Тож, для правильного вирішення даного спору та надання відповідної правової оцінки доводам та обґрунтуванням сторони позивача, що покладені в основу позовної заяви а також запереченням, наведеним стороною відповідача у відзиві на позовну заяву, слід дослідити суть та зміст господарських операцій позивача з ТОВ «ТНК-Індастріз Україна».

01.11.2012 між позивачем (виконавець) і ТОВ «ТНК-ІНДАСТРІЗ УКРАЇНА» (замовник) було укладено договір на надання комплексу послуг по прийманню, зберіганню, транспортуванню, підготовці та відпуску авіаційного пального в паливні баки повітряних суден від № 01-11/ХР (далі - договір).

Згідно з п. 1.1 договору, позивач (виконавець) зобов`язується за винагороду надавати замовнику комплекс послуг, пов`язаних з прийманням, зберіганням та відпуском палива замовника, а саме, авіаційного палива для реактивних двигунів марки ТС-1та/або РТ та/або Jet А-1 в заправний транспортний засіб виконавця, підготовку та відпуск палива в паливні баки повітряних суден та/або транспортний засіб замовника та/або осіб, вказаних замовником.

Тож, предметом договору є саме надання послуг, здійснення інших господарських операцій (реалізація) умовами договору не передбачено.

Відповідно до п. 1.2 договору, зберігання палива здійснюється в резервуарах складських комплексів, розміщених за адресами: м. Бориспіль, вул. Запорізька, 16А, ДП «МА «Бориспіль» та/або м. Київ, пр. Повітрофлотський, 79, ТОВ «Мастер-Авіа».

Порядок надання послуг по прийманню, зберіганню, транспортуванню, підготовці та відпуску палива в повітряні судна визначено умовами договору. Відповідно до пункту 3.1 договору, паливо, прийняте виконавцем на зберігання, не переходить у власність виконавця.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що приймання-передача палива здійснюється з оформленням актів приймання-передачі, які складаються на підставі актів приймання нафтопродуктів за кількістю (форма 5-НП) і видаткових ордерів відпуску палива у паливні таки повітряних суден або товарно-транспортних накладних при відпуску палива у транспортний засіб замовника (позивача) та/або осіб, вказаних замовником (позивачем).

Згідно з п. 4.7 договору, за результатами місяця сторонами оформлюється і підписується акт наданих послуг, який в подальшому є підставою для розрахунків між сторонами (п. 8.1 договору).

При цьому, згідно з додатковою угодою № 13 від 29.05.2015 до договору, плата за послуги зберігання формується виключно з урахуванням обсягів пального, яке було зняте з відповідального зберігання і реалізоване.

Тобто, з наведеного слідує, що у разі якщо паливо залишається на зберіганні протягом певного періоду, оплата за послуги зберігання враховується тільки після зняття цього пального зі зберігання.

Для надання ТОВ «ТНК-ІНДАСТРІЗ УКРАЇНА» послуг зберігання, позивач використовує потужності, розташовані за двома адресами: на території аеропорту «Бориспіль» - між позивачем як замовником і Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», як виконавцем, укладено договір про надання послуг з приймання, зберігання та видачі палива на Базовому складі ПММ № 02.4-12.4-98 від 31.12.2014 р.

Також, на території аеропорту «Київ» - між позивачем, як замовником і ТОВ «Мастер-Авіа» укладено договір № МА 4/14 на послуги з приймання, зберігання та видачі авіа палива від 01.01.2014 р.

Послуги заправлення повітряних суден також надаються у вказаних аеропортах - «Київ» і «Бориспіль».

З Комунальним підприємством Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни), позивачем укладено Генеральну угоду № 19-2013 про співробітництво від 01.01.2013, згідно з якою, позивача допущено до надання на території а/п Київ послуг з заправки повітряних суден.

Аналогічні угоди щодо надання послуг з заправки повітряних суден на території а/п Бориспіль укладено між позивачем і ДП «МА «Бориспіль»: Генеральна угода № 02.1.1-23.30-46 про комерційне виконання послуг з заправки повітряних суден від 15.10.2007 р.; Генеральна угода про комерційне виконання послуг з заправки повітряних суден № 02.4-14.30-5 від 02.08.2017 р.

Позивачем отримано сертифікати відповідності: № IEV-CKO-157-04 від 25.10.2013 р. (діяв до 25.10.2016) - щодо діяльності у міжнародному аеропорту «Київ» (Жуляни). № IEV-CKO-267-05 від 24.10.2016 р. (діє до 24.10.2019) - щодо діяльності у міжнародному аеропорту «Київ» (Жуляни). № КВР-СКО-200-03 від 20.05.2014 р. (діяв до 20.05.2017) - щодо діяльності у ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль». Вказані сертифікати підтверджують, що позивач відповідає вимогам нормативних документів, які регламентують діяльність цивільної авіації, і має право на заправлення повітряних суден авіа паливом, у тому числі авіа паливом з вмістом ПВК присадки «И-М», та злив авіа палива з повітряних суден.

Наявність у позивача паливозаправників підтверджується свідоцтвами про державну реєстрацію транспортних засобів.

Предметом Договору з а/п Бориспіль, є надання послуг замовнику (позивачу) з приймання палива, що надходить на адресу замовника, його зберігання та видачі в справний засіб (спеціалізований паливозаправник замовника, який конструктивно призначений для заправлення повітряних суден) (п. 2.1 Договору з а/п Бориспіль). Зберігання палива здійснюється у резервуарах (п. 3.7 Договору з а/п Бориспіль). На підтвердження факту надання послуг сторонами щомісячно підписуються акти приймання-здачі виконаних послуг (п.п. 5.1.6, пп. 5.3.1 Договору з а/п Бориспіль).

Так, предметом Договору з ТОВ «Мастер-Авіа», є надання замовнику (позивачу) послуг зі зберігання на складі паливно-мастильних матеріалів за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 96-Б., при цьому, виконавець зобов`язується приймати, зберігати та видавати (наливати у транспортні засоби, а саме: автоцистерни або паливозаправники) паливо клієнтам замовника або повернути паливо замовнику (чи передати третій особі) (п. 2.1 Договору з ТОВ «Мастер-Авіа»). Зберігання палива здійснюється у резервуарах (п. 5.3 Договору з ТОВ «Мастер- Авіа»). На підтвердження факту надання послуг сторонами щомісячно підписуються акти виконаних робіт (п. 9.3 Договору з ТОВ «Мастер-Авіа»).

Як вже зазначалося вище, з акта перевірки слідує, що висновок про зняття зі зберігання авіаційного пального у кількості, що перевищує кількість пального, переданого на зберігання, зроблено податковим органом внаслідок порівняння відомостей, відображених в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаних між позивачем і ТОВ «ТНК-ІНДАСТРІЗ УКРАЇНА» з актами здачі- прийняття робіт (надання послуг), підписаними між позивачем і власниками складів (ДП «МА «Бориспіль» і ТОВ «Мастер-Авіа»).

При цьому, акти, оформлені позивачем з власниками складів (ДП «МА «Бориспіль» і ТОВ Мастер-Авіа»), відображають виключно той обсяг нафтопродуктів, який приймався на зберігання, відповідно, ДП «МА «Бориспіль» або ТОВ «Мастер-Авіа».

Водночас, обсяг послуг, наданих позивачем ТОВ «ТНК-ІНДАСТРІЗ УКРАЇНА», є ширшим за послуги зберігання і охоплює наступні операції з пальним, власником якого на всіх етапах надання послуг є ТОВ «ТНК-ІНДАСТРІЗ УКРАЇНА»: приймання, зберігання, відпуск авіаційного палива в заправний транспортний засіб виконавця (позивача), підготовку та відпуск палива в паливні баки повітряних суден та/або транспортний засіб замовника та/або осіб, вказаних замовником.

Також, підлягає врахуванню й те, що механізм ціноутворення за вказаними вище договорами (з ТОВ «ТНК-ІНДАСТРІЗ Україна», з ТОВ «Мастер-Авіа» і з ДП «МА Бориспіль») є різним:

- у договорі, укладеному з ТОВ «ТНК-ІНДАСТРІЗ УКРАЇНА», плата за послуги зберігання формується виключно на підставі обсягів пального, яке було зняте з відповідального зберігання і реалізоване;

- у договорі, укладеному з ТОВ «Мастер-Авіа», плата за послуги зберігання формується виключно на підставі обсягів пального, прийнятого на зберігання протягом звітного місяця. Якщо авіа пальне придбається на резервуарах ТОВ «Мастер-Авіа» (тобто відбувається зміна власника авіа пального, яке вже зберігається ТОВ «Мастер-Авіа»), в акті здачі-прийняття робіт (виконання послуг) відображається не кількість авіа пального, а «передача ПММ», при цьому, кількість послуг залежить від кількості операцій з придбання авіа пального на резервуарі;

- у договорі, укладеному з ДП «МА «Бориспіль», плата за послуги зберігання формується виключно на підставі обсягів пального, прийнятого на зберігання протягом звітного місяця.

Обсяг послуг за договором, укладеним між позивачем і ТОВ «ТНК-ІНДАСТРІЗ УКРАЇНА», не обмежується операціями зберігання, і охоплює послуги з заправки для вітряних суден паливом, одержаним від ТОВ «ТНК-ІНДАСТРІЗ УКРАЇНА» безпосередньо перед процедурою заправки без передачі такого пального на зберігання резервуари ДП «МА «Бориспіль».

У частині висновків податкового органу при розрахунку надлишків (перевищення обсягами виданого авіа пального обсягів отриманого на зберігання), слід зазначити, що в акті перевірки відповідач порівняв кількість палива, відображеного в актах надання послуг, складених між позивачем і ТОВ «Мастер-Авіа», з кількістю палива, відображеною в актах надання послуг, складених між позивачем і ТОВ «ТНК-ІНДАСТРІЗ УКРАЇНА», що на підставі наведеного вище та аналізу договірних відносин між сторонами, вже вказує на неточність та помилковість таких розрахунків.

З розрахунку, наведеного в акті перевірки, випливає, що різниця між фактичними залишками авіа пального на зберіганні і розрахунковими залишками відповідача виникла з таких причин: 1) неврахування факту повернення у квітні 2016 р. зі зберігання авіа пального на резервуарі у кількості 114,699 т. Внаслідок цього, залишок авіа пального згідно з розрахунком відповідача відрізняється від фактичного залишку на 114,699 т.; 2) неврахування факту прийняття у липні 2016 р. на зберігання авіа пального у кількості 15 т на резервуарі. З урахуванням попередньої помилки, відхилення у розрахунку відповідача від фактичного залишку з липня 2016 до жовтня 2016 складає 99,699 т.; 3) описка у стовпчику 3, рядок «жовтень 2016»: замість « 1049,053» вказано « 1049,243», внаслідок чого, у жовтні 2016 додалось ще 0,19 т відхилення від фактичних залишків пального, а загальна сума відхилення склала 99,889 т.; 4) неврахування факту прийняття у листопаді 2016 р. на зберігання авіа пального у кількості 200 т на резервуарі. З урахуванням попередніх помилок, відхилення у розрахунку відповідача від фактичного залишку в період з листопада 2016 р. до січня 2017 р. складає 100,111 т. 5) неврахування факту прийняття у січні 2017 р. на зберігання авіа пального у кількості 400 т на резервуарі. З урахуванням попередніх помилок, відхилення у розрахунку відповідача від фактичного залишку в період з січня 2017 р. до березня 2017 р. складає 500,111 т.; 6) неврахування залишку авіа пального на зберіганні у кількості 310,311 т на 01.03.2017 р., що призвело до визначення відповідачем у розрахунку від`ємного значення залишку у кількості 313,82 т.

Слід звернути також увагу на те, що одержання авіа пального у кількості 42,628 т на резервуарах у грудні 2016 р. відповідач у розрахунку врахував, що вказує на наявність певної вибірковості при врахування фактів одержання авіа пального на резервуарах.

Протягом періоду з березня 2016 р. до квітня 2017 р., позивач надавав ТОВ «ТНК- ІНДАСТРІЗ УКРАЇНА» послуги, оформлені актами здачі-прийняття робіт (надання послуг):, як то послуги з приймання, зберігання, облік і відвантаження ПММ в а/п «Київ», послуги заправлення повітряного судна в а/п «Київ». Крім актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), сторони договору щомісячно складали акти приймання-передачі палива, де фіксувалися виключно кількісні показники господарських операцій за договором у розрізі аеропортів надання послуг.

При цьому, якщо аналізувати спірні періоди - лютий 2017 р. і березень 2017 з . а також періоди, у яких виникла розбіжність між розрахунком відповідача і фактичними залишками пального (квітень 2016 р., липень 2016 р., листопад 2016 р., січень 2017 р.) прослідковується помилковість висновків податкового органу про перевищення обсягами пального, знятого зі зберігання, обсягів, переданих на зберігання. Враховуючи, що донарахування акцизного податку здійснено за два місяці (лютий 2017 р. і березень 2017 р.), а розбіжності виникли у чотирьох місяцях (квітень 2016 р., липень 2016 р., листопад 2016 р., січень 2017 р.), позивач у позовній заяві з відповідним документальним підтвердженням навів детальний аналіз руху авіа пального саме за ці періоди, які спростовують висновки податкового органу щодо наявності певних розбіжностей у обсягах авіа пального.

Судом враховано, що зауваження відповідача до ТТН, якими супроводжувалося переміщення авіа пального між аеропортом «Київ» і аеропортом «Бориспіль», відображені в акті перевірки є безпідставними, та такими, що не ґрунтуються на нормах Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. № 363, в редакції, чинній на момент здійснення господарських операцій, з урахуванням наступного.

Зауваження відповідача: в ТТН відсутні показники такі як: дата і час виїзду з підприємства-вантажовідправника, дата і час прибуття до вантажоодержувача. Крім цього, у ТТН відсутні печатки та відмітки, що транспорт знаходився чи прибував на територію ДП МА «Бориспіль».

Однак, суд погоджується з доводами позивача про те, що вказані зауваження суперечать абз. 2 п. 11.1 Правил перевезень № 363, де вказано, що «товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та : знаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та або експедитора.

Всі наведені в абз. 2 п. 11.1 Правил перевезень № 363 відомості у наданих до перевірки ТТН відображені, а такі відомості як дата і час виїзду і в`їзду паливозаправника на певну територію відображені відповідачем, є безпідставними, адже не є обов`язковими. Зауваження щодо відсутності актів приймання-передачі авіа пального, переміщеного до аеропорту «Бориспіль», підписаних представниками ДП «МА Бориспіль», є також безпідставним, оскільки при переміщенні до аеропорту «Бориспіль», пальне було витрачене на заправку повітряних суден, що підтверджується звітами про рух авіаційного палива на пероні і видатковими ордерами, згідно з якими, переміщене авіа пальне було заправлене до повітряних суден на території саме аеропорту «Бориспіль». Пальне, переміщене до інших паливозаправників, надалі заправлене до повітряних суден, що підтверджується видатковими ордерами, залученими до матеріалів справи. Таким чином, документально підтверджується зняття зі зберігання авіа пального виключно в межах обсягів, раніше переданих на зберігання. Також, документально підтверджується, що кількість авіа пального, знятого зі зберігання, не перевищує кількості пального, прийнятого на зберігання, а пальне, переміщене з а/п Київ до а/п Бориспіль, заправлене до повітряних суден на території а/п Бориспіль.

Щодо виявлених і вказаних у акті перевірки порушень при розрахунку надлишків (щодо послуг наданих в МА «Бориспіль»), слід врахувати таке.

В акті перевірки відповідач порівняв кількість палива, відображеного в актах, складених між позивачем і ДП «МА «Бориспіль», з кількістю палива, відображеною в актах, складених між позивачем і ТОВ «ТНК-ІНДАСТРІЗ УКРАЇНА».

З розрахунку, наведеного відповідачем, слідує, що різниця між фактичними залишками авіа пального на зберіганні і розрахунковими залишками відповідача виникла з таких причин: 1) описка відповідача при відображенні у стовпчику 4 таблички, рядок «квітень 2016», кількості « 759,574» замість « 759,547», як вказано в первинному документі, з якого взято інформацію для розрахунку. Внаслідок цієї помилки виникла різниця 0,027 т.; описка відповідача при відображенні у стовпчику 4 таблички, рядок «травень 2016», кількості « 919,667» замість « 919,967», як вказано в первинному документі, з якого взято інформацію для розрахунку. Внаслідок цієї помилки виникла додаткова різниця 0,300 т. З урахуванням попередньої описки, починаючи з травня 2016 і до лютого 2017 включно, у розрахунку залишків нафтопродуктів міститься похибка 0,273 т.) безпідставне неврахування у розрахунку авіа пального у кількості 113,78 т, переміщеного у лютому 2017 до а/п Бориспіль з а/п Київ, внаслідок чого, виникла різниця між фактичним залишком і розрахунковим залишком відповідача. При цьому, переміщення авіа пального з а/п Київ до а/п Бориспіль, які мали місце в інших розрахункових періодах (травень 2016, червень 2016, серпень 2016, жовтень 2016, лютий 2017), відповідачем у розрахунку враховані і факт їх здійснення не заперечується.

Протягом періоду з березня 2016 р. до березня 2017 р. включно, позивач надавав ТОВ «ТНК-ІНДАСТРІЗ УКРАЇНА» наступні послуги, оформлені актами здачі-прийняття робіт надання послуг), як то послуги з приймання, зберігання, облік і відвантаження ПММ в а/п Бориспіль, послуги заправлення повітряних суден в а/п Бориспіль. Крім актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), сторони договору щомісячно складали акти приймання-передачі палива, де фіксувалися виключно кількісні показники господарських операцій за договором у розрізі аеропортів надання послуг.

При цьому, якщо аналізувати спірні періоди - лютий 2017 і березень 2017 р. вбачається помилковість висновків відповідача про перевищення обсягами пального, знятого зі зберігання, обсягів, переданих на зберігання. У даному періоді відповідач безпідставно не врахував факт переміщення авіа пального з а/п Київ до а/п Бориспіль у кількості 113,78 т (та сама кількість і той самий період, що не визнаються відповідачем за епізодом з а/п Київ). Тобто, відповідач заперечує факт вибуття авіа пального з а/п Київ і факт прибуття авіа пального до а/п Бориспіль. Водночас, матеріалами справи підтверджується документальне підтвердження такого переміщення, а саме, товарно-транспортними накладними з відміткою складу ТОВ «Мастер-Авіа».

Також, суд відхиляє доводи відповідача щодо ТТН, якими супроводжувалося переміщення авіа пального між аеропортом «Київ» і аеропортом «Бориспіль», як безпідставні, адже такі не ґрунтуються на нормах Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом № 363. Зауваження Відповідача: в ТТН відсутні показники такі як: дата і час виїзду з підприємства-вантажовідправника, дата і час прибуття до вантажоодержувача. Крім цього, у ТТН відсутні печатки та відмітки, що сповідний транспорт знаходився чи прибував на територію ДП МА «Бориспіль».

При цьому, наведені висновки контролюючого органу суперечать абз. 2 п. 11.1 Правил перевезень № 363, де вказано, що товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/ або експедитора».

Всі наведені в абз. 2 п. 11.1 Правил перевезень № 363, відомості у наданих до перевірки ТТН відображені, а такі відомості як дата і час виїзду і в`їзду паливозаправника на певну територію висунуті відповідачем безпідставно і всупереч вимогам, встановленим законодавством до форми і змісту ТТН. Також, зауваження щодо відсутності актів приймання-передачі авіа пального, переміщеного до аеропорту «Бориспіль», підписаних представниками ДП МА «Бориспіль», є безпідставним, оскільки при переміщенні до аеропорту «Бориспіль» пальне на зберігання ДП «МА «Бориспіль» не передавалося. Все переміщене пальне витрачене на заправку повітряних суден, що підтверджується звітами про рух палива на пероні і видатковими ордерами, згідно з якими переміщене?авіа пальне було заправлене до повітряних суден на території саме аеропорту «Бориспіль», а пальне, переміщене до інших паливозаправників, надалі заправлене до повітряних суден, що підтверджується видатковими ордерами.

Таким чином, документально підтверджується зняття зі зберігання авіа пального виключно в межах обсягів, раніше переданих на зберігання ТОВ «Мастер-Авіа», і його подальше використання при заправленні повітряних суден на території а/п Бориспіль.

Тож, беручи до уваги вищенаведене, а також, надані до матеріалів справи документи первинного бухгалтерського обліку, суд дійшов висновку про те, що висновки акта перевірки в цій частині є хибними та не знайшли свого підтвердження під час розгляду даного спору.

В оскаржуваному рішенні про визначення позивачу грошового зобов`язання за акцизним податком, відповідач посилається на порушення, зокрема, п. п. 213.1.12 п. 213.1 ст. 213 ПК України, яким визначено об`єкт оподаткування акцизним податком, який, на думку фіскального органу, існує у даному випадку та має бути застосований до товариства позивача.

Відповідно до положень п. п. 213.1.12 п. 213.1 ст. 213 ПК України, об`єктами оподаткування акцизним податком є операції з реалізації будь-яких обсягів пального понад обсяги, що: отримані від інших платників акцизного податку, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних; ввезені (імпортовані) на митну територію України, що засвідчені належно оформленою митною декларацією; вироблені в Україні, реалізація яких є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 213.1.1 цього пункту, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Тож, для встановлення об`єкту оподаткування акцизним податком, необхідно встановити, що обсяг авіа пального, одержаного позивачем на зберігання від ТОВ «ТНК- ІНДАСТРІЗ УКРАЇНА», є меншим за обсяг авіа пального, одержаного позивачем на зберігання та/або заправлення повітряних суден, і така різниця була реалізована третім особам.

Приписами п. п. 14.1.212 п 14.1 ст. 14 ПК України, передбачено, що реалізація пального для цілей розділу VI Кодексу - будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника. Не вважаються реалізацією пального операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів зберігання.

Тобто, слід акцентувати увагу на те, що законодавець прямо вказує, що передача пального на підставі договорів зберігання, не є реалізацію пального, з огляду на що, факт перевищення у даному випадку відсутнє, а висновок про порушення позивачем податкового законодавства зроблений відповідачем внаслідок неправильного розрахунку залишків авіа пального, прийнятого позивачем на зберігання та використаного для заправлення повітряних суден.

У частині висновків податкового органу щодо штрафний санкцій, застосованих до позивача за відсутність зареєстрований акцизних накладних, суд звертає увагу на те, що положеннями п. 231.1 ст. 231 ПК України, визначено випадки, у яких платник податку зобов`язаний скласти і зареєструвати акцизну накладну: платник податку при реалізації пального зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи; платник податку зобов`язаний скласти акцизну накладну на обсяги пального, використаного для власного споживання; реалізованого та/або використаного для виробництва непідакцизної продукції на умовах, встановлених статтею 229 цього Кодексу; втраченого як у межах, так і понад встановлені норми втрат; зіпсованого, знищеного, в тому числі внаслідок аварії, пожежі, повені, інших форс-мажорних обставин чи з іншої причини, пов`язаної з природним результатом, а також внаслідок випаровування в процесі виробництва, обробки, переробки, зберігання чи транспортування такого пального.

Як вже зазначалось судом, встановлений актом перевірки факт реалізації спростовується первинними документами, фактичними обставинами і наведеною вище позицією суду, а тому, передбачені п. 231.1 ст. 231 ПК України, підстави для складання і реєстрації за даних обставин акцизних накладних у позивача відсутні.

Щодо посилань сторони відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що договір, укладений між позивачем і ТОВ «ТНК- ІНДАСТРІЗ УКРАЇНА», підпадає під дію п. п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, суд зазначає, що відповідач помилково ототожнює послуги з заправки повітряних суден авіа пальним, знятим зі зберігання, з реалізацією цього авіа пального, хоча позивач не здійснював реалізацію авіа пального, а повертав його зі зберігання, які не є об`єктом оподаткування акцизним податком.

У частині доводів податкового органу наведених у відзиві на позовну заяву про те, що факт реєстрації позивача платником акцизного податку свідчить про те, що паливо проходить через ТОВ «АПЗК», суд зауважує, що ПК України не містить такого об`єкта оподаткування акцизним податком як проходження палива, при цьому, що позивач обґрунтовано стверджує про те, що реєстрація платником акцизного податку була здійснена у зв`язку з тим, що в період, охоплений перевіркою, позивач здійснював реалізацію підакцизних товарів, а саме: рідини протикристалізаційної (код УКТЗЕД 3811 90 00 00), а також здійснив разові операції з придбання і подальшого продажу палива для реактивних двигунів. Вказані операції були досліджені і відповідачем.

Також, суд вважає, що відзив на позовну заяву не містить належного обґрунтування того, що позивачем відвантажено на користь ТОВ «ТНК- ІНДАСТРІЗ УКРАЇНА» значно більшу кількість пального, ніж отримано на зберігання, позаяк, не вказано розмір перевищення обсягу відвантаженого авіа пального над обсягом, переданим на зберігання, не надано документальне підтвердження такого твердження, натомість, під час розгляду даного спору, позивач навів детальне пояснення того, яким чином утворилася так різниця між обсягами авіа пального, прийнятого на зберігання, і авіа пального, повернутого зі зберігання, і довів, що фактично зі зберігання було повернуто авіа пальне виключно в обсягах, раніше прийнятих на зберігання.

Таким чином, грошові зобов`язання з акцизного податку і штрафні санкції були нараховані позивачу безпідставно, за відсутності об`єкту оподаткування цим податком, а отже, за наслідком розгляду даного спору, суд дійшов висновку про те, що податкові повідомлення-рішення від 14.08.2018 № та № є протиправними і підлягають скасуванню.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги, у даному випадку, підлягають задоволенню, а оскаржувані рішення - скасуванню.

У відповідності до положень ст. 139 КАС України, судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань податкового органу - ГУ ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242 - 246, 250, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна паливна заправна компанія» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управлінням ДФС у Київській області від 14.08.2018 № та № .

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна паливна заправна компанія» понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 9936,28 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять шість гривень 28 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Київській області.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіаційна паливна заправна компанія» (ЄДРПОУ 3354582, 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 11)

Відповідач: Головне управління ДФС у Київській області (, 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а)

Суддя В.І. Келеберда