Справа № 300/1787/21
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 300/1787/21 пров. № А/857/16484/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Большакової О.О., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року (головуючий суддя: Григорук О.Б. місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 та в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

встановив:

ОСОБА_1 20.04.2021 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 звернулася з позовом до суду, в якому просила:

- визнати протиправними дії щодо обчислення та виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перерахунок призначеної пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 в розмірі 100% розміру пенсії, яку отримував померлий годувальник на час його смерті, в який входить стаж та заробітна плата годувальника з врахуванням рішень суду, а саме постанов Надвірнянського районного суду від 14.02.2012 у справі № 2-а-6943/11; від 29.12.2014 у справі № 348/1037/14-а; від 05.11.2015 у справі № 348/1627/15-а та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 в справі № 348/923/14-а;

- перерахунок пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 здійснити з 29.10.2020, а ОСОБА_2 06.06.2020 та виплатити недоотримані суми.

Обґрунтовує позов тим, що в порушення вимог статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідачем призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника на позивачів без врахування 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, оскільки не враховано стажу та заробітної плати годувальника з врахуванням рішень суду, а саме постанов Надвірнянського районного суду від 14.02.2012 у справі № 2-а-6943/11; від 29.12.2014 у справі №348/1037/14-а; від 05.11.2015 у справі №348/1627/15-а та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 в справі № 348/923/14-а.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року позов задоволено повністю.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що відсутні підстави для врахування в розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника, рішень судів, оскільки вказаними судовими рішеннями було врегульоване питання пенсійного забезпечення виключно ОСОБА_2 . Також зазначено, що рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачам не приймалося, тому права позивачів не порушені, оскільки позивачі не зверталися до відповідача з заявою встановленого зразка.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 29.10.2020 отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на двох та більше непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, позивача та неповнолітньої дочки ОСОБА_2 (а. с. 18, 19).

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.02.2012 по справі № 2-а-6943/11, яка набрала законної сили, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області зарахувати в пільговому обчисленні період роботи ОСОБА_2 з 10.10.1977 по 20.04.1983 та з 17.05.1983 по 04.12.1992, як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та районах прирівняних до районів Крайної Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців. У решті позову відмовлено (а.с.25-29).

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.12.2014 по справі № 348/1037/14-а, яка набрала законної сили, позов ОСОБА_2 задоволено повністю. Визнано рішення управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо відмови у застосуванні ОСОБА_2 порядку оптимізації заробітної плати з 01.07.2013 незаконним. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області застосувати при призначенні ОСОБА_2 пенсії та в подальшому її перерахунку порядок оптимізації заробітку, що чинний з 01.07.2013, виключивши із заробітку невигідний період з 11.10.2008 по 27.03.2011, та додатково оптимізувавши (виключивши) періоди догляду за дитиною з 28.11.2006 по 10.10.2008 та період отримання допомоги по безробіттю з 28.03.2011 по 14.06.2011, та здійснити виплату недоотриманих ним грошових коштів (а. с. 30-33).

Постановою Надвірнянського районного суду від 05.11.2015 по справі № 348/1627/15-а, яка набрала законної сили, позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі в перерахунку пенсії ОСОБА_2 з обмеженням заробітної плати коефіцієнтом 5,6. Зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі зняти ОСОБА_2 обмеження коефіцієнтів 5,6 заробітної плати за період з 01.04.1978 по 01.04.1983 при обчисленні пенсії та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 , починаючи з 01.07.2011 року з врахуванням повного заробітку та виплатити недоплачені йому суми (а.с.34-38).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 по справі № 348/923/14-а, яка набрала законної сили, постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.05.2014 по справі № 348/923/14-а в частині позовних вимог ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії - скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії, зарахувавши до стажу його роботи період роботи в районах Крайньої Півночі з 19.01.1995 по 15.01.1998 на пільгових умовах з пільговим коефіцієнтом один рік роботи у вказаний період у районах Крайньої Півночі за один рік та шість місяців з 11.10.2013. В решті позову відмовлено (а.с.39-45).

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з заявою від 16.11.2020 про врахування періодів стажу та заробітної плати ОСОБА_2 при розрахунку пенсії позивачів (а. с. 21, 22).

За результатом розгляду вказаної заяви від 16.11.2020, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповіддю № 3931-3719/Ц-02/8-0900/20 від 14.12.2020 повідомило позивачку, що оскільки рішеннями судів було врегульовано питання пенсійного забезпечення ОСОБА_2 , то пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначена позивачам без врахування рішень судів (а. с. 23, 24).

Вважаючи протиправними вказані дії відповідача щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пенсії у зв`язку з втратою годувальника без врахування постанов Надвірнянського районного суду від 14.02.2012 у справі № 2-а-6943/11; від 29.12.2014 у справі № 348/1037/14-а; від 05.11.2015 у справі № 348/1627/15-а та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 в справі № 348/923/14-а, позивачі звернулися до суду, просять суд зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 з 29.10.2020 та ОСОБА_2 з 06.06.2020 перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 100% розміру його пенсії, яку отримував померлий годувальник ОСОБА_2 на час його смерті, в який входить стаж та заробітна плата годувальника з врахуванням вказаних рішень суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що отримувала померла особа, а визначення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника проводиться від розміру пенсії, яку отримувала померла особа (годувальник) за життя, тобто з фактичного її розміру.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV, передбачено, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Розділ V Закону № 1058-IV регулює питання щодо призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника передбачені ст. 36 Закону № 1058-IV.

Так, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника (ч. 1 ст. 36 Закону № 1058-IV).

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. (п. 1, 2 ч. 2 ст. 36 Закону № 1058-IV).

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. (п. 2 ч. 3 ст. 36 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 1058-IV, ренсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі:

- на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника;

- на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент смерті ОСОБА_2 йому призначена та виплачувалась пенсія за віком з урахуванням постанов Надвірнянського районного суду від 14.02.2012 у справі № 2-а-6943/11, від 29.12.2014 у справі № 348/1037/14-а, від 05.11.2015 у справі № 348/1627/15-а, постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 в справі № 348/923/14-а, що не заперечується і пенсійним органом.

Відповідач вказує, що оскільки вищенаведеними рішеннями судів було врегульовано питання пенсійного забезпечення ОСОБА_2 , то пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначена ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_2 повинна здійснюватися без врахування цих рішень судів.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що такі твердження відповідача є помилковими та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини.

Проаналізувавши Розділ V Закону № 1058-IV, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника, безпосередньо пов`язаний виключно з розміром пенсії, яку отримувала померла особа (годувальник), тобто з фактичним його розміром.

З огляду на те, що на момент смерті ОСОБА_2 , йому призначена та виплачувалась пенсія за віком з урахуванням постанов Надвірнянського районного суду від 14.02.2012 у справі № 2-а-6943/11, від 29.12.2014 у справі № 348/1037/14-а, від 05.11.2015 у справі № 348/1627/15-а, постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 в справі № 348/923/14-а, а тому виплата пенсії позивачам у зв`язку з втратою годувальника, повинна проводитись у відповідному відсотковому співвідношенні до пенсії, згідно ч. 1 ст. 37 Закону № 1058-IV, яку отримував померлий годувальник, саме на час настання смерті, в тому числі з урахуванням цих судових рішень.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що жодних застережень щодо врахування судових рішень, згідно яких померлій особі виплачувалася пенсія, при призначенні пенсії по втраті годувальника, Закон № 1058-IV не містить, а тому суд апеляційної інстанції не бере до уваги покликання відповідача, що оскільки рішеннями судів було врегульовано питання пенсійного забезпечення ОСОБА_2 , то пенсія у зв`язку з втратою годувальника може бути призначена без врахування наведених вище судових рішень.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов необхідно задовольнити.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року у справі № 300/1787/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. О. Большакова
В. В. Ніколін