Справа № 520/5451/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 р. Справа № 520/5451/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства охорони здоров`я України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2021 (суддя Шевченко О.В.; м. Харків) по справі № 520/5451/21

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства охорони здоров`я України, третя особа: ОСОБА_2

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства охорони здоров`я України (далі також - відповідач, МОЗ України), третя особа: ОСОБА_2 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров`я України з непризначення нового конкурсу на заміщення посади ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти після того, як 03 грудня 2020 року у другому турі виборів ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти жоден з кандидатів не набрав більше 50 відсотків голосів осіб, які мають право брати участь у виборах, та зобов`язати Міністерство охорони здоров`я України призначити новий конкурс на заміщення посади ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти;

- визнати протиправним та скасувати наказ МОЗ України №63-0 від 18.12.2020 "Про покладання обов`язків".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Міністерством охорони здоров`я України вчинено протиправну бездіяльність, яка полягає у непризначенні нового конкурсу на заміщення посади ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти після того, як 03 грудня 2020 року у другому турі виборів ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти жоден з кандидатів не набрав більше 50 відсотків голосів осіб, які мають право брати участь у виборах. Крім того, оспорюваний наказ Міністерства охорони здоров`я України №63-0 від 18.12.2020 р. «Про покладання обов`язків» є протиправним та зачіпає права позивача, тому підлягає скасуванню в судовому порядку. Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Міністерства охорони здоров`я України (, адреса: 01601, м. Київ, вул. Грушевського, 7), третя особа: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров`я України, як засновника Харківської медичної академії післядипломної освіти, яка тривала з 18 грудня 2020 року до 08 лютого 2021 року щодо неоголошення проведення нового конкурсу на зайняття посади ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти відповідно до вимог пункту 52 Методичних рекомендацій щодо особливостей виборчої системи та порядку обрання керівника закладу вищої освіти, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2014 року № 726 «Деякі питання реалізації статті 42 Закону України «Про вищу освіту».

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства охорони здоров`я України ().

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 4162 (чотири тисячі сто шістдесят дві) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства охорони здоров`я України ().

Частково не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано, що саме не оголошення нового конкурсу не порушує права позивача. Вказує, що ОСОБА_1 не подавав документи на конкурс, а отже його права та обов`язки не порушені. Вважає, що із зазначеним позовом звернулась не та особа, якій належить право вимоги, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволених позовних вимог, оскаржене судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції лише в цій частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийнятий на посаду старшого лаборанта кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії Харківської медичної академії післядипломної освіти з 06.04.2001 року (наказ №28-к від 13.04.2001 року) згідно довідки ХМАПО (а.с. 109).

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25.08.2020 року № 1963 "Про оголошення та проведення конкурсу на зайняття посади ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти", відповідно до частини третьої статті 42 Закону України «Про вищу освіту», Методичних рекомендацій щодо особливостей виборчої системи та порядку обрання керівника закладу вищої освіти, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2014 року № 726 «Деякі питання реалізації статті 42 Закону України «Про вищу освіту», та пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року № 90), оголошено конкурс на зайняття посади ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти (а.с. 69).

Наказом Харківської медичної академії післядипломної освіти від 03.09.2020 року №366-д "Про організацію проведення виборів ректора", відповідно до ст. 42 Закону України «Про вищу освіту», постанови Кабінету Міністрів України від 05.12.2014 року № 726 «Деякі питання реалізації статті 42 Закону України «Про вищу освіту» (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.11.2018 року № 1005 та Статуту ХМАПО, організовано проведення виборів ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти 25 листопада 2020 року (а.с. 70 - 71).

Листом від 03.12.2020 року №01-10/2129 (Вих. №9/60909/1-20 від 07.12.2020 р.) Харківської медичної академії післядипломної освіти повідомила МОЗ України, що голосування у другому турі працівників ХМАПО за кандидатури на посаду ректора ХМАПО відбулося 03 грудня 2020 року. На підставі Протоколу № 17 виборчої комісії від 03 грудня 2020 року за результатами підрахунку голосування виборців жоден з претендентів на посаду ректора ХМАПО не набрав 50 % голосів виборців. На підставі Протоколу № 18 виборчої комісії від 03 грудня 2020 року вибори вважаються такими, що не відбулися.

У зв`язку з чим ХМАПО звернулася до МОЗ України із клопотанням оголосити новий конкурс на заміщення вакантної посади ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти.

Листом Харківської медичної академії післядипломної освіти від 07.12.2020 року № 01-10/2140, направленим до МОЗ України, запропоновано покласти виконання обов`язків ректора ХМАПО на завідувача кафедри соціальної медицини, управління та бізнесу в охороні здоров`я, професора ОСОБА_2 (а.с. 79 - 80, 102).

З листа МОЗ України від 24.02.2021 року № 11.3-17/17/552/ЗПІ-21/653 позивач дізнався, що станом на 15 лютого 2021 року посада ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти є вакантною (а.с .85).

Натомість, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18.12.2020 року №63-0 "Про покладення обов`язків" відповідно до п.12-1 частини 2 статті 8 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" покладено виконання обов`язків ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти з 18 грудня 2020 року на ОСОБА_2 , завідувача кафедри соціальної медицини, управління та бізнесу в охороні здоров`я Харківської медичної академії післядипломної освіти. Підстава: лист ХМАПО від 07.12.2020 року № 01-10/2140 (а.с. 101).

В позовній заяві позивач стверджує, що не погоджується з тим, що Міністерством охорони, здоров`я України як засновником Харківської медичної академії післядипломної освіти, протягом двох тижнів з дня прийняття виборчою комісією рішення про визнання виборів такими, що не відбулися (засідання Виборчої комісії з проведення виборів ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти від 03.12.2020 року, оформлене протоколом №18, на якому визнано вибори такими, що не відбулися), тобто в період з 03.12.2020 року до 18.12.2020 року, не прийнято рішення про оголошення та проведення нового конкурсу на зайняття посади ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти.

Крім того, позивач також не погоджується з наказом МОЗ України від 18.12.2020 року № 63-0, яким покладено в.о. ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти з 18 грудня 2020 року на ОСОБА_2 .

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до адміністративного суду з даним позовом.

Приймаючи рішення в частині задоволених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на засіданні Виборчої комісії з проведення виборів ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти від 03.12.2020 року, оформленому протоколом №18, на якому визнано вибори на посаду ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти такими, що не відбулися, незважаючи на положення пункту 52 Методичних рекомендацій Міністерством охорони здоров`я України, як засновником Харківської медичної академії післядипломної освіти, протягом двох тижнів з дня прийняття виборчою комісією вказаного рішення (протокол №18 від 03.12.2020 року) про визнання виборів такими, що не відбулися, не було оголошено проведення нового конкурсу на зайняття посади ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти.

З цих підстав суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності Міністерства охорони здоров`я України, як засновника Харківської медичної академії післядипломної освіти щодо неоголошення проведення нового конкурсу на зайняття посади ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти у період з 18 грудня 2020 року до 08 лютого 2021 року відповідно до вимог пункту 52 Методичних рекомендацій.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 42 Закону України "Про вищу освіту" (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), Засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган (особа) зобов`язаний оголосити конкурс на заміщення посади керівника закладу вищої освіти не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку контракту особи, яка займає цю посаду. У разі дострокового припинення повноважень керівника закладу вищої освіти конкурс оголошується протягом тижня з дня утворення вакансії.

Засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган (особа) протягом двох місяців з дня оголошення конкурсу на посаду керівника закладу вищої освіти приймає (приймають) пропозиції щодо претендентів на посаду керівника закладу вищої освіти і протягом 10 днів з дня завершення терміну подання відповідних пропозицій вносить (вносять) кандидатури претендентів, які відповідають вимогам цього Закону, до закладу вищої освіти для голосування.

Керівник закладу вищої освіти обирається шляхом таємного голосування строком на п`ять років у порядку, передбаченому цим Законом і статутом закладу вищої освіти.

Згідно пункту 2 Методичних рекомендацій щодо особливостей виборчої системи та порядку обрання керівника закладу вищої освіти, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2014 року № 726 «Деякі питання реалізації статті 42 Закону України «Про вищу освіту» (далі - Методичні рекомендації), керівник обирається за конкурсом на заміщення посади керівника шляхом таємного голосування строком на п`ять років відповідно до Закону України Про вищу освіту, статуту закладу вищої освіти та з урахуванням цих Методичних рекомендацій.

Пунктом 17 Методичних рекомендацій визначено, що вибори призначаються не пізніше ніж на тридцятий день з дати закінчення строку прийому документів претендентів без урахування канікулярного періоду.

Також в пунктах 50 - 51 Методичних рекомендацій закріплено, що якщо у виборах брали участь кілька кандидатів і жоден з них не набрав більше 50 відсотків голосів виборців, організаційний комітет приймає рішення про проведення другого туру виборів, який проводиться через сім календарних днів після проведення першого туру. У разі коли дата другого туру виборів припадає на святковий (неробочий) день, вибори проводяться у наступний після святкового (неробочого) дня робочий день. До бюлетенів для голосування включаються два кандидати, які в першому турі набрали найбільшу кількість голосів. У разі коли за результатами першого туру виборів на другому місці (за кількістю набраних голосів) опинилися два і більше кандидатів з однаковою кількістю голосів, між ними проводиться міжтурове голосування для відбору кандидата, який братиме участь у другому турі виборів. Порядок проведення міжтурового голосування визначається організаційним комітетом.

У другому турі переможцем виборів вважається кандидат, який одержав на виборах більше 50 відсотків голосів виборців, які взяли участь у голосуванні.

Вибори вважаються такими, що не відбулися, у разі, коли: участь у виборах взяли менш як 50 відсотків виборців; у першому турі виборів брав участь один кандидат і він не набрав більше 50 відсотків голосів виборців, які мають право брати участь у виборах.

У разі прийняття виборчою комісією рішення про визнання виборів такими, що не відбулися, засновник протягом двох тижнів з дня прийняття зазначеного рішення оголошує проведення нового конкурсу (пункт 52 Методичних рекомендацій).

Судом встановлено, що на засіданні Виборчої комісії з проведення виборів ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти від 03.12.2020 року, оформленому протоколом №18, підведено підсумки проведення другого туру виборів ректора ХМАПО та Головою Виборчої комісії заявлено, що жоден з кандидатів на посаду ректора ХМАПО у другому турі виборів не набрав більше 50% голосів виборців, які взяли участь у голосуванні. Згідно пункту 50 Методичних рекомендацій, вибори вважаються такими, що не відбулися.

Виборчою комісією прийняте рішення запропонувати МОЗ протягом двох тижнів з дня прийняття рішення оголосити новий конкурс на посаду сектора ХМАПО (а.с. 79 - 80).

Листом від 03.12.2020 року №01-10/2129 (Вих. №9/60909/1-20 від 07.12.2020 року Харківської медичної академії післядипломної освіти повідомила МОЗ України, що згідно Протоколу № 18 виборчої комісії від 03.12.2020 року вибори ректора ХМАПО не відбулися. У зв`язку з чим ХМАПО звернулася до МОЗ України із клопотанням оголосити новий конкурс на заміщення вакантної посади ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти. Копія листа міститься в матеріалах справи.

Таким чином, з огляду на те, що на засіданні Виборчої комісії з проведення виборів ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти від 03.12.2020 року, оформленому протоколом №18, вибори на посаду ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти визнано такими, що не відбулися, то зважаючи на положення пункту 52 Методичних рекомендацій Міністерство охорони здоров`я України, як засновник Харківської медичної академії післядипломної освіти, протягом двох тижнів з дня прийняття виборчою комісією вказаного рішення, зобов`язане було оголосити проведення нового конкурсу на зайняття посади ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти, чого, в свою чергу, відповідачем зроблено не було.

Разом з тим, судом встановлено, що 08.02.2021 року Кабінетом Міністрів Україні (далі - КМУ) прийнято розпорядження №103-р "Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти", яким КМУ погодився з пропозицією МОЗ України щодо реорганізації Харківської медичної академії післядипломної освіти шляхом її приєднання до Харківського національного медичного університету ().

В той час, листом МОЗ України від 24.02.2021 року № 11.3-17/17/552/ЗПІ-21/653 повідомлено позивача, що станом на 15.02.2021 року посада ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти є вакантною (а.с. 85).

Встановлені судом обставини свідчать про те, що починаючи з 08.02.2021 року у МОЗ України відсутній обов`язок оголошувати проведення нового конкурсу на зайняття посади ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти, яка реорганізується.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач зазначив, що не оголошення проведення Міністерством охорони здоров`я України нового конкурсу на зайняття посади ректора ХМАПО позбавило його права подати заяву про участь у проведенні такого конкурсу та бути кандидатом на зайняття вказаної посади.

Надаючи оцінку вказаним доводам позивача колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином, кожна особа має право подати позов до будь-якого суб`єкта владних повноважень за єдиного обмеження, якщо це не суперечить закону, та при наявності мети, а саме забезпечення захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин.

В силу частин третьої, четвертої статті 6 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Статтею 8 Загальної декларації прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 щодо порушеного права, за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття охоронюваний законом інтерес. Щодо останнього, то в тому ж рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття охоронюваний законом інтерес означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Праву на позов повинно відповідати певне конкретне порушене право чи охоронюваний законом інтерес.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Колегія суддів, вважає, що оскаржувана позивачем бездіяльність відповідача, яка на думку позивача, полягає у невиконанні нормативно правових актів, що регламентують оголошення проведення конкурсу на заміщення посади ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти не порушує прав, свобод або інтересів позивача.

В свою чергу, обраний позивачем спосіб захисту повинен відповідати змісту порушеного права (вимога повинна співвідноситися із обставинами порушення права чи законного інтересу) та забезпечувати реальне поновлення прав, у випадку задоволення позову (в результаті виконання рішення суду особа фактично повернеться в той стан, в якому перебувала до моменту порушення її права чи законного інтересу).

Належним захистом порушеного права є звернута до суду процесуальна вимога щодо визнання протиправною певної (конкретної) дії або бездіяльності, зобов`язання відповідача вчинити певну (конкретну) дію, яка узгоджується із ч.2ст.245 КАС України, що відповідає матеріально-правовому інтересу позивача, який останній вважає порушеним та на захист якого звертається до суду.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово, зокрема у постановах від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, зазначала, що застосування конкретного способу захисту права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Обрання ж позивачем неналежного способу захисту своїх прав за висновками Великої Палати Верховного Суду є самостійною підставою для відмови у позові.

Захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Відтак, за встановлених у цій справі обставин, оскаржуючи бездіяльність МОЗ України, яка на думку позивача, полягає у невиконанні нормативно правових актів, що регламентують оголошення проведення конкурсу на заміщення посади ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти, останній не довів порушення своїх прав або інтересів та обрав неправильний спосіб судового захисту.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки за наслідками апеляційного розгляду справи в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю, рішення суду першої інстанції належить скасувати також в частині стягнення на користь позивача судових витрат.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства охорони здоров`я України - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2021 по справі № 520/5451/21 - скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров`я України, як засновника Харківської медичної академії післядипломної освіти, яка тривала з 18 грудня 2020 року до 08 лютого 2021 року щодо неоголошення проведення нового конкурсу на зайняття посади ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти відповідно до вимог пункту 52 Методичних рекомендацій щодо особливостей виборчої системи та порядку обрання керівника закладу вищої освіти, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2014 року № 726 «Деякі питання реалізації статті 42 Закону України «Про вищу освіту» та в частині стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. та на правничу допомогу у розмірі 4162,00 грн.

Прийняти в цій частині постанову, якою у задоволенні зазначених позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк Т.С. Перцова