Справа № 200/17788/21
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 грудня 2021 р. Справа №200/17788/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Чучко В.М., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Державної казначейської служби України, про визнання протиправною бездіяльність, стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Державної казначейської служби України, про:

- визнання протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради щодо невиплати щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020-2021 роки, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів;

- стягнення з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради недоплаченої суми у розмірі 6800,00 грн. щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком на рахунок АТ КБ «Приватбанк» IBAN НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , отримувач ОСОБА_1 ;

- стягнення з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради недоплаченої суми у розмірі 7354,00 грн. щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком на рахунок АТ КБ «Приватбанк» IBAN НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , отримувач ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Державну казначейську службу України списати недоплачену суму у розмірі 14154,00 грн. щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020-2021 роки, які стягнуті з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради на рахунок позивача.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали суд встановив, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з частиною 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною 2 вказаної статті, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, спірні правовідносини виникли з приводу ненарахування та невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, зокрема, у 2020 році у розмірі, передбаченому статтею 12 Закону України від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

На підставі ч. 4 ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Тож, позивач мав право звернутися за разовою грошовою допомогою до 5 травня та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснювалась виплата допомоги.

Таким чином, 30 вересня відповідного року - це встановлена законом кінцева дата, до якої могла бути здійснена виплата вказаної допомоги, та до якої позивач міг очікувати на остаточну виплату цієї допомоги, тому перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом обраховується з 01.10.2020 року щодо позовних вимог стосовно виплати спірної допомоги в 2020 році.

Тобто, встановлений ст. 122 КАС України шестимісячний термін сплинув 31.03.2021 року.

Така правова позиція суду кореспондує висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 607/7919/17.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яке обґрунтовано тим, що про факт порушення своїх прав позивачу стало відомо в липні 2020 року, коли у засобах масової інформації було опубліковане рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року, проте у зв`язку із відповідним епідеміологічним станом, на протязі тривалого часу позивач був позбавлений можливості потрапити на прийом або зателефонувати до фахівця Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради для отримання консультацій.

При цьому, позивач знову та неодноразово намагався вирішити своє питання, але кожен раз зі слів позивача «все сходилось до обіцянок та виправдань», тож позивач вимушений був звернутись за допомогою до фахівця в галузі права, який склав заяву від імені позивача, і яка була направлена до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, та на яку відповідач 1 надав відповідь від 05.07.2021, де відповідач 1 повністю визнав факт заборгованості перед позивачем за 2020- 2021 роки та повідомив, що Департаментом подано заявку на здійснення фінансування вищезазначеної заборгованості.

Також, позивач звернув увагу суду на приписи п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 18.06.2020 року № 731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Відповідно до висновків Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду, викладені в постанові від 31.03.2021 року по справі № 240/12017/19, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Дослідивши вказані позивачем доводи суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Також, суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» 30 березня 2020 року № 540-IX, що набрав законної сили 02.04.2020 року, розділ VI "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» 18 червня 2020 року 731-IX, що набрав законної сили 17.07.2020 року, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Враховуючи викладене, процесуальні строки, які були продовжені пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року закінчились 07.08.2020 року.

Враховуючи викладене, з 07.08.2020 року введення карантинних обмежень не є безумовною підставою для поновлення строку звернення до суду з позовною заявою.

Поряд з цим, суд зазначає, що звернення позивача до суду з позовною заявою є його правом і жодних обмежень щодо його реалізації у зв`язку з веденням карантину на території України законом встановлено не було.

Тож, позивач не зазначив доводів та не надав належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом в частині позовних вимог відносно спірної допомоги за 2020 рік.

Отже, позивачу необхідно надати нову заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин, з яких він не звертався до суду з аналогічними позовними вимогами у встановлений строк, з наданням доказів, що підтверджують неможливість такого звернення у вказаний проміжок часу.

Відповідно до статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.3 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 243, 248, 256, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Державної казначейської служби України, про визнання протиправною бездіяльність, стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

3. Позивачу у десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали усунути недоліки поданого адміністративного позову шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення із зазначенням інших підстав, що свідчать про поважність причин пропуску строку, з наданням доказів, що підтверджують неможливість такого звернення у вказаний проміжок часу.

4. У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

5. Копію ухвали направити позивачу.

6. Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.М. Чучко