Справа № 460/626/19
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2021-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/626/19 пров. № А/857/19912/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Кардаш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у справі № 460/626/19 (головуючий суддя Щербаков В.В., м. Рівне, повний текст рішення складений 29 липня 2019 року) за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства ,,Рівнеазот до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В :

20 березня 2019 року Приватне акціонерне товариство (ПрАТ) ,,Рівнеазот звернулося до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просило визнати протиправною та скасувати вимогу форми №Ю-258-11 від 16.01.2019 про сплату боргу зі сплати єдиного внеску у розмірі 16694823,73грн.

Рішенням від 29 липня 2019 року Рівненський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив повністю.

Визнав протиправною та скасував вимогу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № Ю-258-11 від 16.01.2019 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на суму 16694823,73 грн.

Також суд стягнув на користь Приватного акціонерного товариства ,,Рівнеазот за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби судові витрати на суму 19210 грн. 00 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте без врахування фактичних обставин, положень чинного законодавства, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач також зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на ті обставини, що згідно облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів, сума заборгованості товариства позивача станом на 31 грудня 2018 року становила 16694823,73 грн. На підставі цих даних ОВПП була сформована спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) від 16 січня 2019 року № Ю-258-11 відповідно до вимог чинного законодавства, а тому висновки суду першої інстанції є помилковими.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

ПрАТ ,,Рівнеазот подало відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи відповідача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального та процесуального права. Просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції - без змін.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2020 року рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у справі № 460/626/19 скасоване, позовна заява Приватного акціонерного товариства ,,Рівнеазот залишена без розгляду.

Суд апеляційної інстанції своє рішення мотивував тим, що ПрАТ ,,Рівнеазот 20 березня 2019 року звернулося до адміністративного суду із цим позовом після того, як 07 березня 2019 року отримало рішенням ДФС № 10628/6/99-99-11-05-02-25 від 05 березня 2019 року про залишення без задоволення його скарги про скасування вимоги від 16 січня 2019 року № Ю-258-11.

При цьому апеляційний суд наголосив на тому, що положення абзацу 5 частини 4 статті 25 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI ,,Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування вказують на те, що платник ЄВ має право оскаржити вимогу податкового органу в адміністративному і/або судовому порядку. Оскарження такої вимоги в адміністративному порядку не позбавляє його права на судове оскарження навіть у випадку, коли за наслідками адміністративного способу оскарження згоди з податковим органом не досягнуто (відмова у розгляді або у задоволенні скарги). Таке право може бути реалізоване з дотриманням строків, визначених абзацом 9 частини 4 статті 25 Закону № 2464-VI, протягом 10 днів з дня надходження платнику ЄВ відповідного рішення органу ДФС України.

Оскільки будь-яких поважних причин звернення до адміністративного суду із пропуском встановленого строку позивач не навів і судом першої інстанції питання поновлення такого строку не вирішувалося, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 КАС України, тобто, з підстав пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Постановою від 21 жовтня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду скасував постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2020 року, справу направив до суду направив до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

В постанові зазначено, що Верховний Суд у складі судової палати з розгляд справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 25 лютого 2021 року у справі № 580/3469/19 відступив від висновків, викладених у постанові від 31 січня 2019 року у справі № 802/983/18-а та інших з аналогічною правовою позицією.

При цьому, у постанові від 25 лютого 2021 року Верховний Суд сформулював правову позицію, що строк, протягом якого особа може звернутися до суду після застосування процедури досудового оскарження вимоги фіскального органу про сплату єдиного внеску складає три місяці з дня отримання платником рішення органу доходів і зборів вищого рівня, прийнятого за наслідками розгляду відповідної скарги. Судова палата дійшла висновку, що Закон № 2464-VI не передбачає застосування обмежувального (присічного) строку в 10 днів для судового оскарження та/або послідовного застосування цього ж 10-денного строку двічі поспіль у разі незадоволення скарги, поданої в адміністративному порядку. Отже, платник єдиного внеску для захисту своїх законних прав, свобод і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС України, а не статтею 25 Закону № 2464-VI.

За таких обставин колегія суддів вважає, що товариство позивача звернулось до суду у строки, встановлені статтею 122 КАС України, а тому рішення суду першої інстанції підлягає перегляду по суті заявлених позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в режимі відеоконференції заперечив вимоги апеляційної скарги та просить відмовити у її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що ПрАТ ,,Рівнеазот зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Рівненської міської ради 13.11.1995; вид діяльності за КВЕД: виробництво добрив і азотних сполук.

ПрАТ ,,Рівнеазот є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Постановою головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 18.10.2018 ЗВП №55154344 накладено арешти на кошти, які містяться на всіх рахунках ПрАТ ,,Рівнеазот.

Постановами заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 18.06.2015 та головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 30.07.2015 накладено арешти на кошти, які містяться на рахунках ПрАТ ,,Рівнеазот, що позбавляло позивача можливості здійснити сплату єдиного внеску зі свого банківського рахунку відповідно до приписів ч.7,8 ст. 9 Закону України ,,Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З метою своєчасного виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску між публічним акціонерним товариством ,,Рівнеазот та дочірнім підприємством ,,Хімік публічного акціонерного товариства ,,Азот укладено Договір доручення №05.15 від 29.05.2015, відповідно до пункту 1.1 якого- Повірений (ДП ,,Хімік ПАТ ,,Азот) в порядку та на умовах, визначених Договором, зобов`язується за рахунок Довірителя (ПАТ,, Рівнеазот) виконувати грошові зобов`язання, деталізований зміст яких визначається у додатках.

На виконання умов підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Договору доручення ПАТ,, Рівнеазот видало довіреність №748-юв від 11.06.2015, якою уповноважило ДП ,,Хімік ПАТ ,,Азот вчиняти наступні дії: сплачувати (перераховувати) від імені ПАТ ,,Рівнеазот: нотаріальні послуги, податки та збори відповідно до Податкового кодексу України, єдиний соціальний внесок, податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, аліменти, заробітну плату, інші утримання з заробітної плати, пенсії, оплату листків непрацездатності, виплати заробітної плати за період відпустки, компенсацію середнього заробітку працівникам, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, відрахування від ФОП, кошти на господарські потреби, на відрядження, супутні банківські комісії (т.1, а.с.42).

На виконання умов Договору доручення та у відповідності до повноважень згідно з довіреністю, ДП ,,Хімік ПАТ ,,Азот сформувало та подало на виконання банківських установ платіжні доручення із зазначенням призначення платежу нарахована сума ЄСВ в загальному розмірі 20685499,01 грн., що підтверджується реєстром платежів по ЄСВ.

Таким чином, повірений ДП ,,Хімік ПАТ ,,Азот у повному обсязі сплатив єдиний внесок від імені та за рахунок ПАТ ,,Рівнеазот на підставі Договору доручення №05.15 від 29.05.2015 та виданої відповідно до цього договору довіреності.

Суд першої інстанції також встановив, що перераховані в липні та вересні 2015 року ДП ,,Хімік ПАТ ,,Азот від імені та за дорученням ПАТ ,,Рівнеазот грошові кошти в рахунок оплати сум платежів єдиного внеску за спірний період були прийняті контролюючим органом як належні; останній не мав жодних зауважень та не направляв жодних повідомлень позивачу про те, що перераховані кошти не можуть бути прийняті як сплата єдиного внеску за вказаний період, а також не повідомляв позивача про виникнення недоїмки за платежем суми єдиного внеску.

В листопаді 2015 на адресу позивача надійшов лист Міжрегіонального головного управління ДФС Центральний офіс з обслуговування великих платників №25588/10/28-10-20-4-20 від 18.11.2015, в якому зазначалось, що на адресу Центрального офісу надійшов лист Державної фіскальної служби від 12.11.2015 про порушення вимог Закону України № 2464-VI, а саме, що у період з липня по вересень 2015 року ДП ,,Хімік ПАТ ,,Азот здійснило сплату єдиного внеску на загальну суму 20685499 грн. за ПАТ ,,Рівнеазот, а тому сплачені ДП ,,Хімік ПАТ ,,Азот кошти перекинуті з інтегрованої картки платника податку (ІКПП) ПАТ ,,Рівнеазот на ІКПП ,,Нез`ясовані платежі, в результаті чого в ІКПП платника ПАТ ,,Рівнеазот виникла недоїмка у розмірі 11870891,55 грн., яка підлягає погашенню.

З цим листом позивач не погодився і 14.12.2015 надіслав відповідачу лист-відповідь, у якій відмовився підписувати акт звірки стану розрахунків по нарахуванню та сплаті єдиного соціального внеску.

Крім цього, постановою від 29.06.2016 у справі №817/85/16 Житомирський апеляційний адміністративний суд задовольнив позов ПАТ ,,Рівнеазот та визнав протиправною вимогу Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків № Ю-258-11 від 07.12.2015 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 16821411,33 грн. При цьому, задовольняючи позов суд апеляційної інстанцій дійшов висновку, що позивач виконав свої зобов`язання зі сплати єдиного внеску шляхом вчинення дій від імені позивача повіреним на підставі договору доручення, довіреності та договору про поворотну фінансову допомогу і внаслідок таких дій позивача ніяких негативних наслідків не наступило, а навпаки кошти своєчасно надійшли до відповідача.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.01.2017 у справі №817/85/16 постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2016 залишена без змін.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.06.2016 у справі №817/110/16, яка набрала законної сили 22.12.2016, визнана протиправною та скасована вимога Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників №Ю-258-11 від 12.01.2016 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 10365195,00 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.05.2016 у справі №817/299/16, яка набрала законної сили 29.07.2016, визнана протиправною та скасована вимога Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників №Ю-258-11 від 04.02.2016 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 18176403,39 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2016 у справі №817/902/16, яка набрала законної сили 17.01.2017, визнана протиправною та скасована вимога Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників № Ю-258-11 від 07.05.2016 року про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 20035875,98 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.02.2017 у справі №817/2117/16, яка набрала законної сили 16.05.2017, визнані неправомірними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо перекидання з інтегрованої картки платника податків ПАТ ,,Рівнеазот на інтегровану картку ,,Нез`ясовані платежі грошових коштів в сумі 20685 499 грн., сплачених з червня по вересень 2015 року повіреною особою ПАТ ,,Рівнеазот - ДП ,,Хімік ПАТ ,,Азот на підставі договору доручення №05.15 від 29.05.2015.

Цим же рішенням суд зобов`язав Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби зарахувати сплачені ДП ,,Хімік ПАТ ,,Азот на підставі договору доручення №05.15 від 29.05.2015 грошові кошти в сумі 20685499 грн. в рахунок сплати єдиного внеску ПАТ ,,Рівнеазот в інтегрованій картці платника податків ПАТ ,,Рівнеазот.

Також суд визнав неправомірними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо зарахування поточних платежів ПАТ ,,Рівнеазот зі сплати єдиного внеску здійснених у жовтні-грудні 2015 року та січні-листопаді 2016 року в рахунок погашення суми недоїмки визначеної у вимогах №ю-258-11 від 07.12.2015, від 12.01.2016, від 04.02.2016, від 07.05.2016 та зобов`язав Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби здійснити перерахунок грошових зобов`язань ПАТ ,,Рівнеазот зі сплати єдиного внеску з урахуванням суми єдиного внеску сплаченого з червня по вересень 2015 року повіреною особою ПАТ ,,Рівнеазот - ДП ,,Хімік ПАТ ,,Азот .

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 19.09.2017 у справі №817/845/17, яка набрала законної сили 22.01.2018, визнано протиправною та скасовано вимогу Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників №Ю-258-11 від 05.05.2017 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 29214245,76 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.03.2018 у справі №817/1135/17, яка набрала законної сили 12.06.2018, визнана протиправною та скасована вимога Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників №Ю-258-11 від 07.07.2017 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 10547515,40 грн.

При цьому, суди встановили, що всупереч положень п.4.1. Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 452 від 09.09.2013, поточні платежі ПАТ ,,Рівнеазот зі сплати єдиного внеску, здійснені у жовтні грудні 2015 року та січні-квітні 2016 року, Міжрегіональне ГУ ДФС Центральний офіс з ОВП відносило в рахунок погашення недоїмки визначеної у вимозі № Ю-258-11 від 07.12.2015.

Водночас, на підставі самостійно поданих товариством звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів, відповідачем фіксувалось виникнення нової недоїмки за інший період.

Тобто, попри спірність суми недоїмки визначеної у вимозі № Ю-258-11 від 07.12.2015 і незважаючи на те, що вказана вимога була оскаржена у передбачені законом строки і в адміністративному і у судовому порядку, в порушення положень Порядку, орган ДФС безпідставно змінював призначення здійснених ПАТ платежів, що направлялись на сплату задекларованих поточних зобов`язань зі сплати єдиного внеску (відображених у поданих Звітах) та протиправно направляв вказані кошти в рахунок погашення суми недоїмки, яка, як встановлено судом, взагалі відсутня, оскільки зобов`язання зі сплати єдиного внеску за червень-вересень 2015 року своєчасно та в повному обсязі виконані ПАТ ,,Рівнеазот. Внаслідок того, що поточні платежі ПАТ ,,Рівнеазот зараховувались в рахунок погашення недоїмки визначеної у вищевказаних вимогах, виникала нова заборгованість по поточних зобов`язаннях.

З матеріалів справи апеляційний суд також вбачає, що 16.01.2019 Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби сформував вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-258-11, відповідно до якої ПрАТ ,,Рівнеазот зобов`язане сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску в розмірі 16694823,73грн., що сформувалася станом на 31.12.2018 відповідно до даних картки особового рахунку платника єдиного внеску.

Підставою для винесення вказаної вимоги став висновок податкового органу про порушення позивачем статті 25 Закону України ,,Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач

безпідставно відображав в інтегрованій картці платника ПрАТ ,,Рівнеазот зі сплати єдиного внеску недоїмку, пов`язану зі сплатою повіреним ДП ,,Хімік ПАТ ,,Азот за ПАТ ,,Рівнеазот єдиного внеску за період з 01.06.2015 по 30.09.2015 та проводив зарахування поточних платежів за наступні періоди у рахунок погашення даного боргу.

Крім того, відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу щодо наявності недоїмки зі сплати єдиного внеску станом на 31.08.2018, яка не пов`язана із вказаними вище обставинами, а позивач своєчасно сплатив суму єдиного внеску за липень 2018 року, що підтверджується звітом і відповідними платіжними дорученнями.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними.

Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI ,,Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Закон № 2464-VI) визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до положень статті 9 Закону № 2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь) (частина 5).

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (частина 7).

Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (частина 8).

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина 12).

За змістом частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Виходячи з аналізу наведених нормативно-правових актів, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що ПАТ ,,Рівнеазот, як платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зобов`язаний сплачувати єдиний внесок, не зважаючи на те, що на всі кошти, які містяться на його рахунках, накладено арешт.

Однак, з метою належного виконання свого обов`язку зі сплати у єдиного внеску ПрАТ ,,Рівнеазот вжило усіх можливих заходів, зокрема, шляхом укладення 29.05.2015 договору доручення №05.15 з ДП ,,Хімік ПАТ ,,Азот.

Частиною 1 ст. 1000 ЦК України встановлено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Правомірність дій позивача, спрямованих на належне виконання обов`язку зі сплати у єдиного внеску, підтверджена наведеними вище судовими рішеннями, які набрали законної сили.

В силу приписів ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин колегія суддів визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності у позивача боргу зі сплати єдиного внеску.

При цьому, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що відповідач протиправно, без належних правових підстав штучно створив борг в інтегрованій картці платника податку ПрАТ ,,Рівнеазот та безпідставно зараховував сплачені позивачем кошти в рахунок погашення неіснуючого боргу попередніх звітних періодів.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку, що недоїмка зі сплати єдиного внеску станом на 31.08.2018 та вимога №Ю-258-11 від 13.09.2018 є такими, що сформовані штучно, а саме за рахунок неправомірних дій відповідача по невірному відображенню в інтегрованій картці платника позивача, нарахованих та сплачених ним платежів зі сплати єдиного внеску, а тому суд відхиляє доводи відповідача щодо наявності у позивача недоїмки зі сплати єдиного внеску станом на 31.08.2018, що стало підставою для направлення йому вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-258-11 від 16.01.2019.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у справі № 460/626/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 15.12.2021.