Справа № 320/11196/21
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2021 року № 320/11196/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" від імені якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича, в якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича від 27.08.2019 про відкриття виконавчого провадження №59895715.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком Михайлом Михайловичем протиправно відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №1218 від 02.10.2014.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання, залучено до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА».

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено, а відтак враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, що дії в інтересах ПАТ «КБ «НАДРА» подав до суду письмові пояснення відповідно до яких зазначає, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів про виконання ним кредитного зобов`язання у повному обсязі, та вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду повідомлені належним чином.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляду справи у письмовому провадженні.

Відповідно до частини третьої статті 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду документів.

За таких обставин, враховуючи скорочені строки розгляду справ про оскарження рішень органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, та керуючись частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін повідомлених належним чином в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, дійшов таких висновків.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А. М. 02.10.2014 було посвідчено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі під №1218.

За вказаним виконавчим написом звернуто стягнення на земельну ділянку площею 0,0800 га, кадастровий номер :05:304:0085, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, масив «Північний» та належить на підставі договору купівлі-продажу боржнику - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 .

25.08.2019 ПАТ «КБ «Надра» подало відповідачеві заяву про відкриття виконавчого провадження, згідно якої направило оригінал виконавчого напису №1218, виданого 02.10.2014 приватним нотаріусом КМНО Кобелєвою А. М. про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,0800 га, кадастровий номер :05:304:0085, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, масив «Північний» в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» борг по кредиту - 46 762,54 дол. США, борг по відсоткам - 24 721,23 дол. США, сума пені - 3 98,45 дол. США, сума штрафу - 6 003,25 дол. США, плата за вчинення виконавчого напису - 1 700,00 дол. США.

27.08.2019 Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком М. М. на підставі вказаної заяви відкрито виконавче провадження №59895715.

Вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1404 встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно частини п`ятої статті 26 Закону №1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент видачі виконавчого напису №1218 від 02.10.2014) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент видачі виконавчого напису №1218 від 02.10.2014) передбачалося, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

За змістом частини першої та другої статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент видачі виконавчого напису №1218 від 02.10.2014) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів. Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний по суті висновок зроблений і в постановах Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі №905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі №5016/149/2011(17/6) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі №553/1951/14-ц (провадження №61-20552св18).

Аналіз матеріалів справи, зокрема, копії виконавчого напису, свідчить, що згідно відміток державних виконавців 16 листопада 2015 року виконавче провадження було закінчено на підставі пункту 9 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» №606 (в редакції, чинній на той момент). У подальшому 30 червня 2017 року виконавче провадження було повернуто на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» №1404 (в редакції, чинній на той момент).

Вважаючи, що положення Закону №1404-VIII стосовно встановленого трирічного строку для пред`явлення виконавчого напису нотаріуса до примусового виконання розповсюджуються на спірні правовідносини, та вказуючи, що на момент набрання чинності цим Законом строк пред`явлення виконавчого напису нотаріуса до виконання не закінчився, суд зазначає, що повернення виконавчого напису стягувачу у попередні періоди за наслідком пред`явлення стягувачем виконавчого напису нотаріуса до виконанняв силу положень статті 23 Закону №606-XIV є однією з підстав для переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 у справі №1.380.2019.002758.

Таким чином, враховуючи, що строк пред`явлення виконавчого провадження було перервано 30 червня 2017 року, що визнається самим позивачем у позовній заяві, то строк виконання виконавчого документу мав настати 30 червня 2020 року.

Оскільки оскаржувана постанова по відкриття виконавчого провадження була винесена 27 серпня 2019 року, то приватним виконавцем не були порушені встановлені законом строки для відкриття виконавчого провадження.

Суд відхиляє посилання позивача про те, що виконавче провадження відносно позивача за заявою ПАТ «КБ «Надра» було відкрито Вишгородським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області 08.09.2016 поза стоками пред`явлення виконавчого напису до виконання, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження від 08.09.2016 не є предметом оскарження у даній справі.

З таких саме підстав суд відхиляє посилання позивача щодо грубого порушення приватним нотаріусом норм чинного законодавства при вчиненні виконавчого напису №1218 від 02.10.2014.

Суд також враховує, те що виконавчий напис нотаріуса відповідав вимогам статті 89 Закону України «Про нотаріат», та його не визнано таким, що не підлягає виконанню, не скасовано у судовому порядку. Таким чином, у приватного виконавця станом на день винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не було підстав для повернення виконавчого документу стягувачу.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд приходить до висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №5989575 від 27.08.2019 є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята в межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією та законами України, у відповідності до приписів ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог ч. 1, п.4 ч.2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

З урахуванням встановлених обставин та наведених правових положень, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.