Справа № 120/16525/21-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

13 грудня 2021 р. Справа № 120/16525/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради та Управління Державної казначейської служби України у м. Вінниця Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради та Управління Державної казначейської служби України у м. Вінниця Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 29.11.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку.

08.12.2021 року на виконання вимог ухвали суду, позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску звернення до суду зазначив, що шестимісячний строк на звернення до суду стосується виплати відповідної грошової допомоги, а не її доплати.

Визначаючись щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, в частині виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, зазначених в поданій позивачем заяві, суд виходить із наступного.

Згідно частини 1 та 2 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із змісту позовних вимог, позивач, зокрема, просить зобов`язати провести нарахування та виплату щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік, виходячи із розміру п`яти мінімальних пенсій за віком.

При цьому, у поданій заяві про поновлення строку звернення до суду позивач зазначив, що шестимісячний строк на звернення до суду стосується виплати, а не доплати.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

При цьому поняття "повинен був дізнатись", в розумінні положень частини 3 статті 122 КАС України, означає неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 року у справі № 800/30/17).

В даному випадку, суд наголошує на тому, що допомога до 5 травня є платежем, розмір якої в будь-якому разі відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений розрахунок одноразової грошової допомоги.

Отже, з дня отримання допомоги до 5 травня, особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання такої допомоги, демонструючи свою необізнаність щодо підстав нарахування одноразової грошової допомоги в меншому розмірі звернулась до відповідного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні відповіді на подану нею заяву.

В той же час, суд зауважує, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги (стаття 17-1 Закону № 3551-XII).

Тобто, Законом № 3551-XII встановлено розумний строк для звернення до органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги для отримання її доплати, у разі якщо виплату не здійснено або здійснено в розмірі меншому ніж встановлено Законом.

При цьому, суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 22 липня 2021 року розглядаючи справу №420/718/21 зазначив, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата оспорюваної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Як наслідок суд Касаційної інстанції дійшов висновку, що перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

Отже, враховуючи позицію Верховного Суду у постанові від 22 липня 2021 року у справі №420/718/21, шестимісячний строк звернення позивача до суду із позовом про виплату щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік сплив 30.03.2021 року.

В той же час, до суду позивач звернувся 24.11.2021 року, тобто з пропуском строку визначеного частиною 2 статті 122 КАС України.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 43 Постанови Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19 слідує, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі № 816/197/18, від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 816/197/18, від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а, а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18), та дійшла висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України.

Суд не бере до уваги посилання позивача на висновки Верховного Суду, зокрема у постанові від 23.07.2020 у справі № 761/28365/16-а, оскільки, як зазначено вище, Велика Палата Верховного Суду у справі № 240/12017/19 від 31.03.2021 відступила від подібних висновків Верховного Суду та виклала нову позицію, яка підлягає врахуванню в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України як остання правова позиція Великої Палати Верховного Суду у справах цієї категорії.

Окрім того, постанова Верховного Суду від 23.07.2020 у справі № 761/28365/16-а прийнята у інших правовідносинах, а саме щодо виплати пенсії, яка є періодичним платежем та згідно із законом повинна була бути перерахована відповідним органом. Відтак Верховним Судом зроблено висновок, що з огляду на приписи статті 51 Закону № 2262-ХІІ, строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з не проведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

Отже, у вказаній постанові Верховний Суд вирішував питання строкового обмеження щодо виплати конкретного виду соціального забезпечення пенсії, тоді як в цій справі спір стосується іншої соціальної виплати щорічної разової грошової допомоги.

На переконання суду, наведені позивачем обставини не є об`єктивними, тобто такими, що не залежали від волі позивача, обставинами, які б доводили поважність причин пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду.

Інших доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до адміністративного суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.

Відтак, суд визнає неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, враховуючи те, що підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік визнані неповажними, вважаю, що наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу в цій частині позовних вимог.

Керуючись ст. 122, 123 169, 248, 256, 293, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради та Управління Державної казначейської служби України у м. Вінниця Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, в частині позовних вимог щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 КАС України, ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Чернюк Алла Юріївна