Справа № 826/11423/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року м. Київ № 826/11423/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом доДержавного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» (08131, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 63) Головного управління Державної податкової служби у Київській області (03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а)
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Державне підприємство «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» (далі по тексту також - Позивач, ДП «Пуща-Водиця») з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.04.2018 про застосування до Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» штрафних санкцій в розмірі 357 921,60 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки воно прийняте на підставі акта перевірки, складеного з грубим порушенням приписів Податкового кодексу України, та містить висновки, які не відповідають дійсності.

Представник Відповідача подав суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що спірне рішення приймалося Відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, внаслідок виявлення під час фактичної перевірки Позивача факту несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів у касовій книзі.

За правилами статті 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» реорганізовані деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2, зокрема, Головне управління ДФС у Київській області в Головне управління ДПС у Київській області. При цьому, територіальні органи Державної податкової служби визначено правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби», зокрема, ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, у тому числі, Головне управління ДПС у Київській області. При цьому, права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Наказом Державної податкової служби України від 30.09.2020 №529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, у тому числі Головне управління ДПС у Київській області.

Згідно з наказом Державної податкової служби України від 24.12.2020 №755 «Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій», здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 № 529, повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 Постанови № 893, розпочато з 01.01.2021.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про заміну у справі первинного Відповідача - ГУ ДФС у Київській області на належного - Головне управління Державної податкової служби у Київській області (далі по тексту також - Відповідач, ГУ ДПС у Київській області).

Розглянувши подані сторонами (їх представниками) документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог статей 75, 80, 81 Податкового кодексу України, згідно з додатком до наказу ГУ ДФС у Київській області від 28.02.2018 № 444 «Про проведення фактичних перевірок», з 14.03.2018 призначено перевірку Позивача терміном 10 діб. На підставі наказу ГУ ДФС у Київській області від 28.02.2018 № 444 оформлені направлення на перевірку від 14.03.2018 № 859 та № 860, які були пред`явлені головному бухгалтеру ДП «Пуща-Водиця» ОСОБА_2 разом з врученням наказу від 28.02.2018 № 444, що підтверджується підписом зазначеної особи на направленнях.

У період з 14.03.2018 по 19.03.2018, Відповідачем була проведена фактична перевірка Позивача, за результатами якої складено акт від 19.03.2018 № 0456/1000/14/00849296 (далі по тексу також - Акт), яким зафіксовано, що 14.03.2018 проведено перевірку каси Позивача, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Полкова, 55, у присутності головного бухгалтера ОСОБА_2 та касира ОСОБА_1 , внаслідок якої встановлено, що Позивач здійснює оптово-роздрібну торгівлю продукцією власного виробництва за готівкові кошти. Перевіркою встановлено факт неоприбуткування (несвоєчасного оприбуткування) готівкових коштів на суму 13 500,00 грн., а саме: облік готівкових кошів в книзі ОРО на РРО № , що зареєстровано 10.01.2017 за 11.01.2017 на підставі фіскального звітного чеку № 1098 (сума готівкових розрахунків 13500,00 грн.) здійснена після 13.01.2017. Згідно з наданими до перевірки наказами про відпустки, табелю обліку робочого часу за грудень 2017 року та пояснення касира ОСОБА_1 11.12.2017, 13.12.2017 та 15.12.2017 вона перебував у черговій відпустці. Згідно з наданими до перевірки первинними документами (касова книга, прибуткові та видаткові касові ордери) 11.12.2017, 13.12.2017 та 15.12.2017 проводились приймання в касу підприємства готівкових кошів з несвоєчасним їх оприбуткуванням. Оприбуткування в касі підприємства готівкових надходжень за 11.12.2017 в сумі 11804,49 грн. (ПКО з № 1496 по 1501) проведено касиром ОСОБА_1 після виходу її з відпустки 12.12.2017; оприбуткування в касі підприємства готівкових надходжень за 13.12.2017 в сумі 37467,70 грн. (ПКО з № 1507 по № 1513) проведено касиром ОСОБА_1 після виходу її з відпустки 14.12.2017; оприбуткування в касі підприємства готівкових надходжень за 15.12.2017 в сумі 8812,13 грн. (ПКО з № 1520 по № 1525) проведено касиром ОСОБА_1 після виходу її з відпустки з 18.12.2017.

Виходячи з наведеного, за наслідками зазначеної перевірки, Відповідач дійшов висновку про порушення Позивачем пункту 2.6. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Національного банку України від 15.12.2004 № 637.

Також, зі змісту Акту вбачається, що він містить додатки, а сам: пояснення, копії сторінок книги ОРО, копії розрахунків ліміту каси, копії табелю обліку робочого часу, копії аркушів касової книги. Акт підписаний перевіряючими, водночас зазначено, що головний бухгалтер ОСОБА_2 з Актом ознайомлена, проте від підписання відмовилась, про що складено акт № 14 від 19.03.2018.

Судом встановлено, що відповідно до пояснень ОСОБА_1 , провідного бухгалтера-касира ДП «Пуща-Водиця», по суті питань, викладених в Акті, вона зазначила, що згідно з наказом по підприємству в її обов`язки входить ведення касової книги та оприбуткування готівкових надходжень. До перевірки надано касову книгу, ВКО, ПКО. Інші касові книги, ніж ті, що надані до перевірки, не ведуться. У грудні місяці 2017 року - 11, 13, 15 числа вона була у відпустці. Вказані пояснення написані 14.03.2018 власноруч ОСОБА_1 та підписані нею.

Згідно з даними касової книги ДП «Пуща-Водиця» на 2017 рік (витяг з 08.11.2017 по 15.12.2017): за 11.12.2017 до каси надійшло 11804,49 грн. (прибуткові касові ордери № 1496-1501), з каси видано 5286,00 грн. (видаткові касові ордери № 1118-1121), залишок коштів у касі на початок дня становив - 17740,074 грн., на кінець дня - 24259,23 грн.; за 13.12.2017 до каси надійшло 37467,70 грн. (прибуткові касові ордери № 1507-1513), з каси видано 33500,00 грн. (видаткові касові ордери № 1125-1127), залишок коштів у касі на початок дня становив - 33542,61 грн., на кінець дня - 37510,31 грн.; за 15.12.2017 до каси надійшло 8812,13 грн. (прибуткові касові ордери № 1520-1525), з каси видано 17250,00 грн. (видаткові касові ордери № 1129-1130), залишок коштів у касі на початок дня становив - 21061,08 грн., на кінець дня - 12623,21 грн. Вказані записи у касовій книзі, як і прибуткові касові ордери, підписані касиром ОСОБА_1 та бухгалтером ОСОБА_2 .

Водночас, відповідно до даних табелю обліку виходу на роботу працівників управління агрокомбінату «Пуща-Водиця» за грудень 2017 року, затвердженого в.о. генерального директора ДП «Пуща-Водиця» 03.01.2018, щодо ОСОБА_1 за 11.12.2017, 13.12.2017 та 15.12.2017 значиться «О» (відпустка).

При цьому, Позивачем надані до суду пояснення ОСОБА_1 від 29.08.2018, в яких вона вказала, що забула зазначити перевіряючим про її відкликання з відпустки на 2 години 11.12.2017 та 13.12.2017, а 15.12.2017 вона взагалі була на роботі та заяву на відпустку не писала. Також надані пояснення головного економіста ОСОБА_3 , яка повідомила, що в табелі виходу на роботу допущено технічну помилку, а ОСОБА_1 11.12.2017 та 13.12.2017 перебувала у відпустці, проте відкликалась на 2 години, щодо 15.12.2017 - ОСОБА_1 була на роботі.

Згідно з даними книги обліку розрахункових операцій на РРО № (зареєстрована 10.01.2017) за 13.01.2017 обліковано Z-звіт № 1099 - службова видача на суму 11800,00 грн., після якої обліковано Z -звіт № 1098 - службова видача на суму 13500,00 грн. за 11.01.2017, після чого рух готівки обліковується за порядком по датам починаючи з 16.01.2017, тобто службова видача на суму 13500,00 грн. за 11.01.2017 облікована після 13.01.2017.

Не погоджуючись з наведеними висновками Акту, Позивач подав Відповідачу заперечення на Акт, які були розглянуті Відповідачем, прийняті ним до уваги, проте на думку останнього не спростували порушень, виявлених під час перевірки.

На підставі Акта, підпункту 54.3.3. пункту 54.3. статті 54 Податкового кодексу України і абзацу 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки», Відповідачем було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 16.04.2018 № , яким до Позивача застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в розмірі 357921,60 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, Позивач оскаржив його в адміністративному порядку, подавши до Державної фіскальної служби України скаргу, за наслідками розгляду якої було прийнято рішення про результати розгляду скарги від 12.07.2018 № 23310/6/99-99-11-03-01-25, яким скаргу Позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 16.04.2018 № - без змін.

Незгода Позивача з таким податковим повідомленням-рішенням Відповідача, зумовила його звернення до суду з даною позовною заявою.

При цьому, частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту також - КАС України) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тож, адміністративний суд, здійснюючи судовий розгляд справи, перевіряє, зокрема, оскаржувані рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність вищенаведеним, закріпленим процесуальним законом критеріям.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам та доводам представників сторін за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктами владних повноважень в основу прийняття оскаржуваних рішень на відповідність вимогам частини другої 2 статті 2 КАС України, суд дійшов висновку, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Для вирішення спірних правовідносин судом застосовано норми Конституції України, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі по тексту також - Кодекс) та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 15.12.2004 № 637 (далі по тексту також - Положення № 637), у відповідних редакціях, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 16.1. статті 16 Кодексу, платник податків зобов`язаний, зокрема: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (підпункт 16.1.2.); подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3.); сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4.); подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання (підпункт 16.1.5.).

У той же час, платник податків має право, зокрема: бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом; оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб), у тому числі індивідуальну податкову консультацію, яка йому надана, а також узагальнюючу податкову консультацію; вимагати від контролюючих органів проведення перевірки відомостей та фактів, що можуть свідчити на користь платника податків (підпункти 17.1.7., 17.1.8., 17.1.6. пункту 17.1. статті 17 Кодексу).

Відповідно до пункту 44.1. статті 44 Кодексу, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статей 19, 20 Кодексу, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, окрім іншого: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Контролюючі органи мають право, зокрема: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (підпункт 20.1.4. пункту 20.1.); визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків (підпункт 20.1.18. пункту 20.1.); застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 20.1.19. пункту 20.1.).

Відповідно до пункту 75.1., підпункту 75.1.3. пункту 75.1. статті 75 Кодексу, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1. статті 80 Кодексу).

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (пункт 80.7. статті 80 Кодексу).

Відповідно до пункту 81.1. статті 81 Кодексу, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Тривалість перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, не повинна перевищувати 10 діб (пункт 82.3. статті 82 Кодексу).

З матеріалів справи судом встановлено, що Відповідачем наведені положення Кодексу виконані належним чином. Обставин порушення Відповідачем процедури та порядку проведення фактичної перевірки Позивача, судом не встановлено.

У свою чергу, за приписами пункту 85.2. статті 85 Кодексу, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

З матеріалів справи судом встановлено, що під час перевірки Позивача його представниками були надані перевіряючим пояснення ОСОБА_1 , копії сторінок книги ОРО, копії розрахунків ліміту каси, копії табелю обліку робочого часу, копії аркушів касової книги. Будь-яких інших документів до перевірки та під час її проведення Позивачем надано не було, як і не було надано пояснень щодо неможливості їх надання чи необхідності додаткового часу для їх надання, що свідчить про неналежне виконання Позивачем вимог пункту 85.2. статті 85 Кодексу.

З огляду на наведене, суд вважає надані Позивачем на підтвердження спростування висновків Акту та обґрунтування позовної заяви, пояснення касира ОСОБА_1 , пояснення головного економіста ОСОБА_3 від 29.08.2018, а також копії наказів про відкликання з відпустки від 11.12.2017 № 422/1-в, від 13.12.2017 № 426/1-в, - неналежними доказами, поряд з наявними в матеріалах справи доказами, які підтверджують допущенням Позивачем виявлених під час перевірки порушень.

Одночасно суд зазначає, що Позивачем не надано інших належних та допустимих доказів, як то: журналу реєстрації наказів про відпустки; журналу виходу на роботу 11.12.2017 та 13.12.2017, додаткового табелю обліку робочого часу за грудень 2017 року, документів про оплату праці касира за відповідні дні (2 години) та документів на підтвердження оформлення протягом 2 годин відповідних видаткових та прибуткових касових ордерів, які в сукупності підтвердили б обставини, зазначені у наведених поясненнях від 29.08.2018 та вимогах позовної заяви.

Натомість порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначає Положення № 637.

Пункт 1.2. Положення № 637 визначає, зокрема: готівка (готівкові кошти) - грошові знаки національної валюти України - банкноти і монети, у тому числі розмінні, обігові, пам`ятні монети, які є дійсними платіжними засобами; готівкова виручка (виручка) - сума фактично одержаних готівкових коштів від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) і позареалізаційні надходження; каса - приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів; касова книга - документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі; касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси; касові документи - документи (касові ордери та відомості на виплату грошей, розрахункові документи, квитанції програмно-технічних комплексів самообслуговування, відомості закупівлі сільськогосподарської продукції, інші прибуткові та видаткові касові документи), за допомогою яких відповідно до законодавства України оформляються касові операції, звіти про використання коштів, а також відповідні журнали встановленої форми для реєстрації цих документів та книги обліку; касові операції - операції підприємств (підприємців) між собою та з фізичними особами, що пов`язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу з відображенням цих операцій у відповідних книгах обліку; книга обліку - касова книга, книга обліку доходів і витрат, книга обліку виданих та прийнятих старшим касиром грошей або книга обліку розрахункових операцій; книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки. Форму відповідної книги обліку доходів і витрат установлено Державною податковою адміністрацією України; книга обліку виданих та прийнятих старшим касиром грошей - книга, що застосовується для обліку готівки та сплачених документів; книга обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг); оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до пункту 2.6. Положення № 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до пункту 4.3. Положення № 637, записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день можуть не провадитися.

Щоденно в кінці робочого дня касир підсумовує операції за день, виводить залишок готівки в касі на початок наступного дня і передає до бухгалтерії як звіт касира другі примірники, що є відривною частиною аркуша касової книги (копію записів у касовій книзі за день), з прибутковими і видатковими касовими ордерами під підпис у касовій книзі. Готівка, яка видана за видатковими відомостями на виплати, пов`язані з оплатою праці, відображається в касовій книзі після закінчення строків цих виплат (згідно з пунктом 2.10 цього Положення), а закриття вищезазначених документів та виписка відповідних видаткових касових ордерів здійснюються в порядку, визначеному в пункті 3.9 цього Положення.

Касир відповідно до законодавства України несе повну матеріальну відповідальність за збереження всіх прийнятих ним цінностей. Касиру забороняється передовіряти виконання дорученої йому роботи іншим особам (пункт 4.8. Положення № 637).

За приписами пункту 7.3. Положення № 637, відповідальність за дотримання порядку ведення операцій з готівкою покладається на підприємців, керівників підприємств. Особи, які винні в порушенні порядку ведення операцій з готівкою, притягуються до відповідальності в установленому законодавством України порядку.

У разі виявлення порушень установленого порядку ведення операцій з готівкою органи державної податкової служби України застосовують до порушників штрафні санкції на підставі подання органів контролю згідно з законодавством України.

Згідно з абзацем 3 пункту 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 № 436/95 установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Виходячи з наведених норм, у взаємозв`язку зі встановленими, документально підтвердженими обставинами (несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів за 11.01.2017, 11.12.2017, 13.12.2017 та 15.12.2017), які свідчать про допущення Позивачем порушень пункту 2.6. Положення № 637, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення № від 16.04.2018.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу, проаналізувавши та надавши об`єктивну оцінку письмовим доказам та поясненням представників сторін, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовної заяви та відсутність підстав для її задоволення.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У свою чергу, Відповідач належним чином виконав обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 5, 6, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук