Справа № 640/32936/20
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м. Київ № 640/32936/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
доГоловного управління Пенсійного фонду України у місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16)
про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (надалі по тексту також - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо непроведення перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 01 травня 2016 року по 01 березня 2017 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №718 внаслідок недотримання норм частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 4 Порядку №45, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90 % грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 травня 2016 року по 01 березня 2017 року на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 січня 2017 року №11/17922 без обмеження максимального розміру пенсії та згідно із частиною 2 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України звернути до негайного виконання виплату однією сумою частини пенсії (різницю), недоплаченої за вказаний період.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 січня 2017 року №11/17922 відповідачем здійснено перерахунок пенсії з 01 березня 2017 року, в той час як відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №718 таке право на перерахунок виникло у позивача з 01 травня 2016 року. Як наслідок, за період з 01 травня 2016 року по 01 березня 2017 року пенсія позивача залишається неперерахованою, що є порушенням конституційного права позивача на відповідний рівень пенсійного забезпечення.

Ухвалою суду від 30 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на адміністративний позов представник Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві вказав, що відповідач з врахуванням положень Закону №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року в редакції з 13 березня 2018 року перерахував з 01 січня 2018 року позивачу пенсію, виходячи із розрахунку вже 70 % грошового забезпечення, адже на час здійснення перерахунку пенсії позивача діяла вже інша редакція Закону, згідно якої максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Також представник пенсійного органу стверджував, що права позивача в частині виплати йому пенсії без обмеження максимального розміру на даний час не порушені, оскільки під час перерахунку пенсії позивача обмеження максимальним розміром не підлягало застосуванню.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій повідомив, що безпідставним є твердження відповідача про відсутність підстав на перерахунок пенсії позивача у розмірі 90 % грошового забезпечення без обмеження її максимального розміру, адже вказані обставини встановлені судовими рішеннями, які є обов`язковими до виконання.

З огляду на викладене вище, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, на підставі наявних у справі матеріалів.

При цьому, суд враховує клопотання позивача про прискорення розгляду даної справи.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до протоколу про призначення пенсії за вислугу років генерал-лейтенанта ОСОБА_1 31 грудня 2003 року звільнено з посади заступника Голови Державного комітету у справах охорони державного кордону - Командувача Прикордонних військ України - начальника Департаменту прикордонної розвідки на підставі пункту «б» (а станом здоров`я) статті 67 Положення про проходження військової служби та з 01 січня 2004 року за вислугу 39 років призначена пенсія у розмірі 90 % грошового забезпечення.

31 січня 2017 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано довідку №11/17922 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі вказаної довідки здійснено з 01 березня 2017 року, виходячи з 70 % грошового забезпечення та з урахуванням обмеження максимального розміру пенсії у розмірі 11 578,97 грн.

30 березня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії на підставі зазначеної довідки у розмірі 90 % грошового забезпечення у період з 01 травня 2016 року по 31 травня 2017 року.

Матеріали справи не містять доказів розгляду звернення позивача та надання йому відповіді.

З огляду на те, що право на перерахунок пенсії виникло з 01 травня 2016 року, а здійснено такий перерахунок лише з 01 березня 2017 року, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду з даним адміністративним позовом.

При вирішенні спору по суті суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ, в редакції станом на момент існування спірних правовідносин) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Частиною 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

У відповідності до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45) Пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2, 3 Порядку № 45 встановлено, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Аналіз наведених норм чинного на момент існування спірних правовідносин законодавства дає підстави для висновку, що підставою для проведення перерахунку пенсій є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 жовтня 2018 року №522/16882/17.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» затверджено розміри посадових окладів для окремих категорій посад військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади, згідно з додатком.

Пунктом 7 вказаної постанови визначено, що умови грошового забезпечення, визначені цією постановою, застосовуються з 1 травня 2016 року.

При цьому, на виконання постанови Кабінету Міністрів України №718 від 19 жовтня 2016 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України 31 січня 2017 року видано довідку №11/17922 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача за нормами, чинними саме на 01 травня 2016 року.

Відтак, пенсія позивача підлягала перерахунку з 01 травня 2016 року, тобто з дати, коли настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача аж з 01 березня 2017 року. Причин не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 травня 2016 року не повідомлено суду.

З урахуванням того, що відповідачем не здійснено перерахунок пенсії з належної дати, то, на думку суду, в межах спірних правовідносин має місце протиправна бездіяльність, а не дії.

У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. Для визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, особа, яка вважає, що її право порушене, повинна довести існування причинного зв`язку між такою протиправною бездіяльністю та її порушеним правом.

Поряд з цим, бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнано протиправною адміністративним судом лише в тому випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій. Таким чином, бездіяльність - це завжди пасивна поведінка, тобто відсутність з боку суб`єкта владних повноважень будь-яких дій.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 01 травня 2016 року по 01 березня 2017 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №718.

При цьому, з метою належного та повного відновлення порушеного права позивача суд вважає за можливе зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 травня 2016 року по 01 березня 2017 року на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 січня 2017 року №11/17922, виходячи з розміру 90 % грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром.

Суд враховує, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15 травня 2018 року по справі №753/23264/17, яке набрало законної сили 10 серпня 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не обмежувати максимальний розмір пенсії ОСОБА_1 , призначеної на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та виплатити частину пенсії (різницю), недоплачену за період з 31 травня 2017 року внаслідок неправомірного застосування положень частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Законів № 911-VIII, № 1774-VIII.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2019 року позов позивача задоволено, зокрема, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати пенсію ОСОБА_1 у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, обставини щодо розміру відсотка грошового забезпечення та обмеження її розміру грошового забезпечення, з якого призначалася пенсія позивача доказування у даній справі не підлягає.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач зберігає право на обчислення пенсії за вислугу років із максимального розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення, права позивача, що виникли з моменту призначення пенсії у розмірі 90% мають ним реалізовуватись та не можуть бути обмежені максимальним розміром або виключені.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року в справі №686/12623/17 (провадження № К/9901/849/17), які відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

При цьому, що стосується позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити виплату саме однією сумою, суд зазначає таке.

На думку суду вимога про виплату однією сумою є способом виконання рішення суду, тому контроль за виконання рішення суду в цій частині може бути здійснений судом або державною виконавчою службою після набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України в разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

У даному випадку суд не вбачає підстав для встановлення такого способу виконання рішення.

Стосовно клопотання про негайне виконання рішення в частині виплати у межах суми стягнення за один місяць, слід зазначити наступне.

Згідно з пункту 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

У даній адміністративній справі предметом є зміна розрахунку суми пенсії, яка вже виплачується позивачу, натомість, у спірних правовідносинах не присуджується періодичний платіж, а лише змінюється належний до виплати розмір за період, початок та кінець якого мав місце у минулому.

За таких обставин відсутні підстави для застосування ст. 371 КАС України та задоволення клопотання позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для здійснення розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо непроведення перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 за період з 01 травня 2016 року по 01 березня 2017 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №718.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90 % грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 травня 2016 року по 01 березня 2017 року на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 січня 2017 року №11/17922 без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук