Справа № 120/2207/20-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 грудня 2021 року

Київ

справа №120/2207/20-а

адміністративне провадження №К/9901/42792/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Калашнікової О.В.,

перевіривши клопотання Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року у справі №120/2207/20-а за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Вінницької обласної прокуратури про скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, визнання недійсним запису, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року у справі №120/2207/20-а за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Вінницької обласної прокуратури про скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, визнання недійсним запису, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Разом з касаційною скаргою відповідачем подано клопотання про зупинення виконання оскаржуваного судового рішень в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Скаржник вказує, що відповідно до статті 239 КЗпП України, у разі скасування виконання судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Відповідач зазначає, що для забезпечення рівності сторін, попередження безпідставного стягнення бюджетних коштів є необхідність зупинення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року у справі №120/2207/20-а в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до закінчення касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши клопотання скаржника, суддя-доповідач дійшов висновку про його необґрунтованість, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції може зупиняти виконання судових рішень, які оскаржуються.

Згідно з частиною першою статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Заява про зупинення виконання та дії судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання чи дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Вирішуючи зазначене клопотання, Суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини.

Розгляд питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку із дією та виконанням оскаржуваних судових рішень.

Для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень необхідна наявність поважних причин, які б давали підстави для такого зупинення.

Згідно з частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У відповідності до статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

При цьому, зупинення виконання оскаржуваних у касаційному порядку судових рішень на підставі статті 375 КАС України може застосовуватись судом лише у виняткових випадках за наявності на те вагомих і переконливих доводів, підтверджених доказами, або існування об`єктивних для цього обставин й здійснюватися таким чином, щоб не допустити порушення прав інших учасників справи.

Сама по собі незгода скаржника з оскаржуваними судовими рішеннями не є підставою для зупинення його виконання, оскільки перевірка правильності застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і дотримання норм процесуального права здійснюється судом касаційної інстанції лише під час касаційного перегляду справи з дотриманням визначеної КАС України процедури і процесуальних гарантій учасників справи.

Як слідує з оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції зобов`язав Вінницьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 квітня 2020 року по день ухвалення судового рішення.

Водночас аналіз матеріалів касаційної скарги та зазначені у клопотанні мотиви, не є такими, що в розумінні наведених законодавчих приписів можуть слугувати підставою для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, оскільки не містить належних обґрунтувань щодо порушення прав Офісу Генерального прокурора в частині стягнення з Вінницької обласної прокуратури середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У свою чергу, для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень необхідна наявність поважних причин, які б давали підстави для зупинення виконання судових рішень.

Згідно з частино першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Це правило стосується, у тому числі й обставин, якими сторона обґрунтовує клопотання про зупинення виконання судових рішень на стадії касаційного провадження.

Враховуючи, що клопотання Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року у справі №120/2207/20-а наведеним критеріям не відповідає, оскільки не містить жодних належних обґрунтувань і доказів на їх підтвердження, які суд міг би оцінити, у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 340, 355, 359, 375 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року у справі №120/2207/20-а в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до закінчення касаційного провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

О.В. Калашнікова,

Суддя Верховного Суду