Справа № 380/6668/21
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 380/6668/21 пров. № А/857/21138/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Большакової О.О., Качмара В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача Вуйцік О.Б., Походжай О.О.,

представника відповідача Болотіна М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі № 380/6668/21 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Качур Р.П. у м. Львові Львівської області 16.09.2021 року згідно з протоколом судового засідання 11:24 год. повний текст судового рішення складено 21.09.2021), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Львівській області), у якій просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.12.2019 № та податкову вимогу від 01.02.2021 № 5016-13.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на законодавчу невизначеність «якість закону» та невчинення податковим органом сервісних обов`язків як органом ліцензування при реєстрації нового контрольно-касового апарату, внаслідок чого позивач не може нести відповідальність за роздрібну торгівлю алкогольними напоями через електронно-касовий апарат, не зазначений у ліцензії. Також зазначає, що в Законі України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон № 481/95-ВР) відсутня чітка вказівка на те, що додаток до ліцензії є невід`ємною частиною такої і повинен зазначатись у самій ліцензії; не зазначено про те, що додаток підлягає переоформленню у разі внесення змін до ліцензії. Наведене свідчить про те, що Закон № 481/95-ВР не відповідає критеріям принципу верховенства права в частині правової визначеності, оскільки закон має бути чітким, зрозумілим і передбачуваним.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні позивач та його представники наполягали на задоволенні апеляційної скарги, представник відповідача проти задоволення такої заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

10 листопада 2019 року ГУ ДПС у Львівській області на підставі направлень на перевірку №№ 389, 390 від 04.11.2019 та наказу № 1779 від 04.11.2019 провело перевірку магазину-кафе, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки складено Акт (довідку) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі та зберігання алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального від 13.11.2019 № 13/133/32.01/, яким встановлено, що відповідно до книги обліку розрахункових операцій та z - звітів за період з 01.06.2019 по 01.11.2019 здійснена реалізація алкогольних напоїв на загальну суму 92455,72 грн відповідно до поданих декларацій та додатку № 6 до декларацій акцизного податку через електронний контрольно-касовий апарат (РРО), фіскальний номер якого , який не зазначений у ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, чим порушено вимоги ст. 15 Закону № 481/95-ВР, а саме: плата за ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями становить 8000 грн на кожний окремий, зазначений в ліцензії, додатку до ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (РРО), що знаходиться у місці торгівлі. У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями суб`єктами господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказується перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них.

Відповідач склав акт відмови від підпису від 13.11.2019 № 13/470/32.01/ та акт відмови від отримання акта перевірки від 13.11.2019 № 13/470/32.01/ НОМЕР_1 .

02 грудня 2019 року ГУ ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким до ФОП ОСОБА_1 за порушення частини 22 статті 15 Закону № 481/95-ВР застосовано штраф у сумі 184911,44 грн.

Позивачем оскаржено податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області до Львівського окружного адміністративного суду з підстав порушення порядку проведення перевірки.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 у справі № 1.380.2019.006960 відмовлено у задоволенні позову. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2020 вказане рішення залишено без змін.

Відповідачем 01.02.2021 складено та надіслано позивачу податкову вимогу № 5016-13 на суму 184911,44 грн.

Не погодившись із винесеним податковим повідомленням-рішенням з інших підстав, ніж у справі № 1.380.2019.006960, та податковою вимогою, позивач оскаржив їх до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції покликається на те, що під час проведення перевірки контролюючим органом встановлено факт провадження ФОП ОСОБА_1 роздрібної торгівлі алкогольними напоями на суму 92455,72 грн через електронний контрольно-касовий апарат, не зазначений у ліцензії, то до позивача правомірно застосовано штрафні санкції в розмірі 184911,44 грн (92455,72 грн х 200% = 184911,44грн).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Суть спірних правовідносин полягає у застосуванні до позивача санкції абзацом 10 частини 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР у зв`язку з виявленням роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат не зазначений у ліцензії.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Досліджуючи обставини справи на предмет наявності у відповідача повноважень щодо здійснення контролю за додержанням законодавства щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів та за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, колегією суддів встановлено таке.

Згідно із підпунктом 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Як наслідок приведених положень законодавства та обставин справи обумовлена фактична перевірка проведена відповідачем на підставі та у межах повноважень визначених переліченими нормами податкового законодавства.

Статтею 15 Закону № 481/95-ВР визначено, ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Нормами статті 17 № 481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями чи пальним через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії - 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 10000 гривень.

Позивачем фактично не заперечується факт продажу алкогольних напоїв у період 01.06.2019 по 01.11.2019 через використання РРО моделі ЕКСЕЛІО DР-25, заводський номер КР00013577, фіскальний номер , який не зазначений у ліцензії.

Разом з тим позивач акцентує увагу на тому, що з 01.06.2019 по 01.11.2019 час здійснював реалізацію алкогольних напоїв, застосовуючи зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи електронний контрольно-касовий апарат моделі ЕКСЕЛІО ОМР-25, фіскальний номер , який після заміни є єдиним реєстратором розрахункових операцій в магазині-кафе, у зв`язку з чим вважає, що не допустив порушень.

На переконання суду, наявність обставин щодо реєстрації електронного контрольно- касового апарату у контролюючому органі та реалізації алкогольних напоїв в повному обсязі через такий РРО не спростовує обставин щодо здійснення позивачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат, не зазначений у ліцензії, а зокрема згідно додатку до ліцензії від 14 листопада 2019 року № 1802724.

З огляду на встановлений факт доведеності вчинення платником податків податкового правопорушення, визначеного статті 17 Закону № 481/95-ВР, обставини щодо реєстрації контрольно касового апарату у контролюючому органі та проведення обсягу їх реалізації через РРО не звільняють платника від відповідальності запровадженої названою нормою Закону.

Більше того, матеріалами справи підтверджено, що на час проведення перевірки та виявлення порушень позивачем не було вчинено жодних активних дій щодо внесення змін у додаток до ліцензії після заміни касового апарата на інший.

Стосовно ж доводів апеляційної скарги відносно законодавчої невизначеності (якості закону) та невчиненням податковим органом сервісних обов`язків (як органом ліцензування відповідно до Переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 № 609) при реєстрації нового контрольно-касового апарату, колегія суддів зазначає, що оскільки позивач не зазначив, які саме сервісні обов`язки мав вчинити відповідач, оскільки відповідно до статті 15 Закону № 481/95-ВР у разі зміни відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) ліцензії (за винятком змін, пов`язаних з реорганізацією суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) та/або зміною типу акціонерного товариства), орган, який видав ліцензію, на підставі заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) протягом трьох робочих днів видає суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) ліцензію, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

Зазначена правова норма не містить будь-яких суперечливих визначень, які б давали підстави для її різного тлумачення щодо необхідності суб`єктом господарювання самостійно вчинити активні дії шляхом подання відповідної заяви для внесення змін у ліцензію.

З матеріалів справи встановлено, що позивач в період з 01.06.2019 по 01.11.2019 не надавав такої заяви відповідачу для внесення нових відомостей про РРО до ліцензії, натомість здійснював реалізацію алкогольних напоїв у вказаний період без внесення відомостей до ліцензії про зміни РРО.

Також слід зазначити, що позивач у період 01.06.2019 по 01.11.2019 не вживав необхідних дій для включення інформації про новий електронний контрольно-касовий апарат моделі ЕКСЕЛІО DР-25, заводський номер НОМЕР_2 , фіскальний номер , до ліцензії на право здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями, як передбачено частиною двадцять сьомою статті 15 Закону № 481/95.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та скасуванню не підлягає.

Згідно частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні.

Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав та у випадках, визначених частиною частиною 4 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 15.12.2021