Справа № 590зп-21/160
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
16 грудня 2021 р.Справа №590зп-21/160

В якості підстав для проведення перевірки вказані п.п. 78.1.1, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України. Таким чином, контролюючий орган лише обмежився посиланнями на норми Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення перевірки платника податків. При цьому, ГУ ДПС у Дніпропетровській області жодним чином не обґрунтувало, що саме зумовило необхідність проведення перевірки цього підприємства, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення, а також не вказав мету перевірки, що має визначатися з підстав проведення перевірки.
ТОВ «Ферма А» вважає вказаний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідно до наведених пунктів 78.1.1 та 78.1.4 підставою для перевірки є отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства та виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
На адресу ТОВ «Ферма А» надійшов запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) по взаємовідносинам з ТОВ «ЕКО ТРЕЙД-ВРОЖАЙ» лише 09.12.2021 р., а вже 10.12,2021р. був виданий оскаржуваний наказ на проведення перевірки. В той же час, запит контролюючого органу по взаємовідносинам з ФГ «ГАЛОАГРО БІЗНЕС» на адресу платника взагалі не надходив.
Заявник зазначає, що на даний момент підприємство готує позов про оскарження Наказу №6048-п від 10.12.2021р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки».
На підставі викладеного вище, заявник зазначає, що останнє свідчить про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.
Відповідно до ст.150-157 КАС України визначаються підстави, види забезпечення позову, зміст і форма відповідної заяви про забезпечення позову, порядок її подання та розгляд, порядок виконання та скасування заходів забезпечення позову.
Суд вважає за можливе вирішити дану заяву на підставі ч.1 ст.154 КАС України.
Відповідно до ч.1, 2 ст.151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.6 ст.154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
В той же час, в обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником не надано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що невжиття зазначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Крім того, суд зазначає, що застосування обраних заявником видів забезпечення майбутнього позову, а саме: зупинення дії рішення суб`єктів владних повноважень та зобов`язання наведених вище суб`єктів владних повноважень здійснювати реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних фактично є вирішенням справи по суті, що суперечить змісту ст. ст. 150-158 Кодексу адміністративного судочинства України та не відповідає завданню адміністративного судочинства, визначеному ч.1 ст.2 КАС України.
Таким чином, позивачем не доведено наявності у даній заяві хоча б однієї з вичерпного переліку підстав, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, для постановлення судом ухвали про забезпечення позову.
З огляду на зазначене вище суд приходить до висновку, що відсутні передбачені ч.1 ст.150 КАС України обставини для вжиття заходів забезпечення позову, тому подана заява є такою, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150-157 КАС України, суд,-
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення згідно ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова