Справа № 640/14214/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2021 року м. Київ № 640/14214/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет-Смік» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Паритет-Смік» (далі - позивач, ТОВ «Паритет-Смік») із позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (далі - відповідач, ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві), в якому просить суд:

- визнати протиправним та с касувати Акт перевірки характеристики продукції від 22 січня 2019 року № 218/18;

- визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафних санкцій від 30 січня 2019 року №№ 5 та 6.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві проведено позапланову перевірку характеристик продукції (іграшок), яка ним реалізується, за результатами чого складено Акт перевірки характеристики продукції від 22 січня 2019 року № 218/18 (далі - Акт).

Вказаним Актом встановлено, що під час перевірки характеристик продукції на іграшках з артикулами 6211705, 6081672, їх пакуванні відсутній знак відповідності технічному регламенту, а також виявлені інші порушення Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року № 151.

На підставі висновків Акта за порушення вимог пункту 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» - введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, прийнято постанови про накладення штрафних санкцій від 30 січня 2019 року №№ 5 та 6, якими застосовано до позивача штрафи у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8 500,00 грн. кожний.

Проте, на підтвердження відповідності вказаної продукції вимогам безпечності та санітарно-епідеміологічної експертизи позивачем надавалися документи, зокрема, висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 02 лютого 2017 року № 602-123-20-3/1974 щодо товарів з артикулом 6211705 та від 29 вересня 2015 року № 05.03.02-03/44351 щодо товарів з артикулом 6081672, а також декларації про відповідність №№ UA.016.D0118-18 від 26 червня 2018 року та UA.016.D0023-18 згідно з вимогами «Технічного регламенту безпечності іграшок», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 11 червня 2013 року № 515, які безпідставно не взято до уваги уповноваженою особою відповідача під час проведення перевірки.

Крім того, позивач наголошує, що введення в обіг іграшок було здійснено ним до набрання чинності Технічного регламенту безпечності іграшок від 28 лютого 2018 року, який набрав чинності 21 вересня 2018 року, тому продукція, що ним реалізовується, не могла бути заборонена або обмежена, оскільки вона має знак відповідності Технічному регламенту безпечності іграшок, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 515.

Відтак, за міркуванням позивача накладення на нього штрафних санкцій за введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, є протиправним.

Вказані обставини обумовили звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Ухвалою суду від 05 серпня 2019 року позовну заяву залишено без руху з підстав несплати судового збору у встановленому законом розмірі та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог зазначеної ухвали від представника позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 21 серпня 2019 року відкрито провадження у справі № 640/14214/19, визначено здійснювати її розгляд суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), або заяву про визнання позову.

Скориставшись своїм правом, відповідач 16 вересня 2019 року подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі, а також стверджував, що обставини, якими позивач підтверджує позовні вимоги, не відповідають дійсним обставинам справи і спростовуються письмовими доказами, які зібрано під час здійснення заходу державного контролю. Зокрема, вказував на те, що акт перевірки як документ не може бути оскаржений, оскільки він не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні у розумінні КАС України. Також зазначав, що посилання позивача на відповідність продукції (іграшок) вимогам Технічного регламенту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 515, є недоречними, оскільки продукція, яка була об`єктом перевірки та була введена на час дії Технічного регламенту № 515, не відповідає встановленим вимогам, введена в обіг та реалізується з порушенням вимог Технічного регламенту, дія якого розповсюджується на зазначену під час перевірки продукцію.

У відповіді на відзив на позовну заяву, поданій до суду 24 жовтня 2019 року, позивач, підтримав заявлені вимоги, додатково заперечив проти обставин, викладених у відзиві відповідача, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість його доводів, а також наполягав на тому, що з по-між іншого, відповідачем було також порушено процедуру проведення перевірки, зокрема, перевірка була проведена на підставі звернення заінтересованої особи - споживача ОСОБА_1 , який у період перевірки брав участь у конкурсі на посаду головного спеціаліста відділу метрологічного нагляду управління захисту прав споживачів ГУ Держспоживслужби в м. Києві. Водночас, звернення, вказаного споживача за яким ініційовано проведення перевірки, не містило жодної інформації про завдання шкоди йому або суспільним інтересам, або ж конкретних недоліків, які можуть завдати такої шкоди, а було написано за дорученням посадових осі відповідача.

Своєю чергою, 15 жовтня 2020 року відповідач надав до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких між іншим вказав, що, допустивши посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення позапланового заходу, позивач тим самим втратив право на оскарження процедурних порушень, з огляду на позицію, висловлену у постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 826/13963/16. Водночас, повідомив, що споживач ОСОБА_1 не є працівником ГУ Держспоживслужби в м. Києві, а твердження позивача про написання ним скарги за дорученням посадових осіб відповідача є безпідставним та не підтвердженим доказами.

Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд у суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов наступних висновків.

Обставини, встановлені судом:

Позивач зареєстрований як юридична особа за адресою: 04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 17, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ().

Видами діяльності позивача є: роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.78); оптова торгівля іншими товарами господарського призначення (код КВЕД 46.49); роздрібна торгівля іграми та іграшками в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.65); інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (код КВЕД 52.29); надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (код КВЕД 68.20); консультування з питань комерційної діяльності й керування (код КВЕД 70.22).

На підставі листа Держпродспоживслужби України від 09 січня 2019 року № Д -15.1/268-19, а також звернення громадянина ОСОБА_1 від 16 жовтня 2018 року щодо встановлення безпечності придбаних ним в дитячому універмазі «Смік» іграшок, а саме: іграшки автомобіль (арт. 6211705) та іграшки пластикової (арт. 6081672), ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві видано наказ про проведення планового заходу від 14 січня 2019 року № 218 та доручено уповноваженим особам на підставі направлення на проведення перевірки від 14 січня 2019 року № 167 здійснити перевірку суб`єкта господарювання ТОВ «Паритет-Смік», дитячий універмаг «Смік».

Строк проведення перевірки визначено з 21 по 22 січня 2019 року.

За результатами перевірки ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві складено Акт перевірки характеристик зазначеної продукції від 22 січня 2019 року № 218/18.

Зміст Акту свідчить, що відповідачем виявлено наступні порушення вимог порушення вимог законодавства:

1. введено в обіг продукцію - іграшка автомобіль (арт.6211705), яка не відповідає вимогам технічних регламентів, а саме: на іграшці, її пакуванні відсутній знак відповідності технічному регламенту, не міститься попередження про можливі небезпеку і ризики заподіяння шкоди, пов`язані з використанням таких іграшок та способи запобігання їх виникненню, відсутня інструкція до іграшки, відсутня декларація про відповідність згідно з вимогами «Технічного регламенту безпечності іграшок», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року № 151 (далі - Технічний регламент № 151), не надані аналіз хімічних, фізичних, механічних, електричних небезпек, займистості, гігієнічних та радіоактивних небезпек, які може становити іграшка, а також оцінку потенційного впливу таких небезпек, не надана технічна документація, яка повинна містити всі необхідні дані або детальну інформацію про способи використані виробником для забезпечення відповідності іграшки вимогам Технічного регламенту № 151, чим порушено пункт 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»;

2. введено в обіг продукцію - іграшка пластикова (арт. 6081672), яка не відповідає вимогам технічних регламентів, а саме: на іграшці, пакуванні відсутній знак відповідності технічному регламенту, відсутня інструкція до іграшки, не міститься попередження про можливі небезпеку і ризики заподіяння шкоди, пов`язані з використанням таких іграшок та способи запобігання їх виникненню, відсутня інформація про виробника, імпортера та їх адреси (при можливості нанесення), відсутня декларація про відповідність згідно з вимогами Технічного регламенту № 151, не надані аналіз хімічних, фізичних, механічних, електричних небезпек, займистості, гігієнічних та радіоактивних небезпек, які може становити іграшка, а також оцінку потенційного впливу таких небезпек, не надана технічна документація, яка повинна містити всі необхідні дані або детальну інформацію про способи використані виробником для забезпечення відповідності іграшки вимогам Технічного регламенту № 151, чим порушено пункт 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Акт підписано посадовою особою позивача без зауважень.

На підставі Акту відповідачем 22 січня 2019 року складено протокол № 218/18 про виявлені порушення вимог статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», який вручено представнику позивача Вороніній О. Є., що підтверджується її особистим підписом на вказаному протоколі.

Крім того, складені рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 24 січня 2019 року № 04.1-0014 та № 04.1-0015, якими зобов`язано позивача в строк до 24 квітня 2019 року усунути формальну невідповідність стосовно продукції, вказаної у пунктах 1, 2 Акту перевірки від 22 січня 2019 року № 218/18, та повідомити про виконання ГУ Держспожислужби в м. Києві.

У подальшому, 30 січня 2019 року прийнято постанови №№ 5 та 6 про накладення на позивача штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8 500 грн. кожний за порушення вимог пункту 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції - введення в обіг продукції, іграшка автомобіль (арт. 6211705) та іграшка пластикова (арт.6081672), які не відповідають встановленим вимогам.

Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів ТОВ «Паритет-Смік» виконані вчасно та у повному обсязі, про що направлено ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві повідомлення від 22 квітня 2019 року вих. №№ 22/04-1, 22/04-2.

З огляду на виконання зазначених рішень, рішеннями ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві від 23 травня 2019 року №№ 04.1-0014/021 та 04.1-0014/022, їх дію скасовано.

Позивач вважає Акт перевірки характеристики від 22 січня 2019 року № 218/18 та постанови про накладення штрафних санкцій від 30 січня 2019 року №№ 5 та 6 протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

У відповідності до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Таким чином, контроль за якістю і безпечністю продукції гарантується державою, а право на безпечність та якість продукції є конституційним правом людини.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 667 (далі - Положення № 667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Основними завданнями Держпродспоживслужби, серед іншого, є здійснення ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності (пп. 4 п. 3 Положення № 667).

Згідно із підпунктом 7 пункту 4 Положення № 667 Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері здійснення державного ринкового нагляду: проводить перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирає зразки продукції та забезпечує проведення їх експертизи (випробування); приймає у випадках та порядку, визначених законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснює контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; вживає у порядку, визначеному законом, заходів до притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні встановлених вимог.

За змістом пункту 7 цього ж Положення, Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Згідно з частиною 1 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, місті Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12 квітня 2017 року № 209, Головне управління Державної служби безпеки України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів в області, в місті Києві є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане.

Частиною третьою цього ж положення визначено, що завданням Головного управління є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначено Законом України від 02 грудня 2010 року № 2735-VI «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі - Закон № 2735-VI).

Відповідно до статті 1 Закону № 2735-VI неналежне застосування знака відповідності технічним регламентам - порушення правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам, встановлених законодавством; державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Згідно зі статтею 10 Закону № 2735-VI ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 11 Закону № 2735-VI з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності, зокрема, проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування).

Згідно зі статтею 23 Закону № 2735-VI під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону. При проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції. Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи. Під час проведення перевірок продукції певного виду (типу), категорії та/або групи забороняється перевіряти продукцію іншого виду (типу), категорії та/або групи. У разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції органом ринкового нагляду прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо продукції певного виду (типу), категорії та/або групи, що є предметом перевірки, такі заходи мають бути вжиті суб`єктами господарювання щодо всіх одиниць продукції певного виду (типу), категорії та/або групи, які надаються на ринку та є небезпечними, становлять ризик та/або не відповідають встановленим вимогам. Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.

Під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції; 7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; 8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закон України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

Посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, перед початком перевірки зобов`язана роз`яснити суб`єкту господарювання, продукція якого перевіряється, порядок оскарження рішень, приписів, дій та бездіяльності органів ринкового нагляду та їх посадових осіб. У разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, орган ринкового нагляду на підставі наданих суб`єктом господарювання документів, передбачених пунктами 1 і 6 частини сьомої цієї статті, вживає заходів щодо визначення виробника такої продукції або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, особи, яка поставила відповідному суб`єкту господарювання цю продукцію, а також всіх осіб, яким відповідний суб`єкт господарювання поставив таку продукцію. Після визначення виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, орган ринкового нагляду розпочинає проведення перевірки характеристик такої продукції в її виробника або особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг, та визначає всю послідовність суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання такої продукції.

Як вбачається із частин першої та третьої статті 29 Закону № 2735-VI, у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.

Правові та організаційні засади розроблення, прийняття та застосування технічних регламентів і передбачених ними процедур оцінки відповідності, а також здійснення добровільної оцінки відповідності визначені Законом України від 15 січня 2015 року № 124 - VIII «Про технічні регламенти та ознаку відповідності» (далі - Закон № 124 - VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 124 - VIII введення в експлуатацію - використання продукції за її призначенням споживачем (користувачем) в Україні в перший раз; введення в обіг - надання продукції на ринку України в перший раз; знак відповідності технічним регламентам - маркування, за допомогою якого виробник вказує, що продукція відповідає застосовним вимогам, визначеним у технічних регламентах, якими передбачене нанесення цього маркування; надання на ринку - будь-яке платне або безоплатне постачання продукції для розповсюдження, споживання чи використання на ринку України в процесі здійснення господарської діяльності; розповсюдження - надання продукції на ринку після введення її в обіг; розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку; технічний регламент - нормативно-правовий акт, в якому визначено характеристики продукції або пов`язані з ними процеси та методи виробництва, включаючи відповідні адміністративні положення, додержання яких є обов`язковим. Він може також включати або виключно стосуватися вимог до термінології, позначень, пакування, маркування чи етикетування в тій мірі, в якій вони застосовуються до продукції, процесу або методу виробництва; Терміни «користувач», «ланцюг постачання продукції», «постачання продукції», «суспільні інтереси» вживаються у значенні, наведеному в Законі України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

Згідно зі статтею 11 Закону № 124 - VIII продукція, що вводиться в обіг, надається на ринку або вводиться в експлуатацію, а згідно з деякими технічними регламентами - також продукція, що виготовляється та/або вводиться в експлуатацію виробником для використання у власних цілях, повинна відповідати вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, крім випадків, визначених у статті 12 цього Закону та у відповідних технічних регламентах.

Відповідно до статті 29 того ж Закону у випадках, визначених у технічних регламентах, на продукцію та/або на інші об`єкти, що зазначені в таких технічних регламентах (табличку з технічними даними, пакування, супровідні документи тощо), повинен наноситися знак відповідності технічним регламентам. Нанесенням знака відповідності технічним регламентам на продукцію вважається також нанесення цього знака на будь-який інший, ніж сама продукція, об`єкт згідно з правилами та умовами нанесення зазначеного знака.

Стаття 30 Закону № 124 - VIII передбачає, що знак відповідності технічним регламентам повинен наноситися лише виробником або його уповноваженим представником. Знак відповідності технічним регламентам повинен наноситися лише на продукцію, для якої його нанесення передбачене конкретними технічними регламентами, та не повинен наноситися на будь-яку іншу продукцію. Виробник шляхом нанесення знака відповідності технічним регламентам ним самим або його уповноваженим представником вказує на те, що він бере на себе відповідальність за відповідність продукції всім застосовним вимогам, визначеним у відповідних технічних регламентах, якими передбачене нанесення знака відповідності технічним регламентам. Знак відповідності технічним регламентам повинен бути єдиним маркуванням, що засвідчує відповідність продукції застосовним вимогам, визначеним у відповідних технічних регламентах, якими передбачене нанесення знака відповідності технічним регламентам. Нанесення на продукцію інших маркувань, знаків або написів, які можуть вводити в оману третіх осіб щодо значення чи форми знака відповідності технічним регламентам, забороняється. Будь-яке інше маркування може бути нанесене на продукцію за умови, що це не вплине негативно на видимість, розбірливість та значення знака відповідності технічним регламентам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1184 затверджено Правила та умови нанесення знака відповідності технічним регламентам.

Згідно з приписами Правил № 1184 знак відповідності технічним регламентам (далі - знак відповідності) наноситься на продукцію або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер продукції, знак відповідності наноситься на пакування та на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом. Знак відповідності наноситься перед уведенням продукції в обіг. Знак відповідності може супроводжуватися піктограмою або будь-яким іншим знаком, що вказує на особливий ризик або використання. Знак відповідності супроводжується ідентифікаційним номером призначеного органу з оцінки відповідності, якщо такий орган був залучений на етапі контролю виробництва, у форматі UA.TR.YYY або YYY, де: UA - умовне позначення України латинськими літерами; TR - умовне позначення, яке означає, що орган з оцінки відповідності призначено на виконання робіт з оцінки відповідності вимогам технічних регламентів; YYY - ідентифікаційний номер призначеного органу з оцінки відповідності. Ідентифікаційний номер призначеного органу з оцінки відповідності наноситься таким органом або за його вказівкою виробником чи уповноваженим представником.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 р. № 151 затверджено Технічний регламент безпечності іграшок (далі - Технічний регламент № 151).

Відповідно до пунктів 10, 11 Технічного регламенту № 151 виробники вказують на іграшці своє найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та контактну поштову адресу, а у разі, коли це не є можливим, - на її пакуванні або в документі, що супроводжує іграшку. В адресі повинне зазначатися одне місце, за яким можна зв`язатися з виробником. Виробники забезпечують супроводження іграшки інструкціями та інформацією щодо безпечності згідно з вимогами закону про порядок застосування мов. Згідно з пунктами 18, 19, 20 вказаного регламенту перед введенням іграшки в обіг імпортери пересвідчуються у тому, що виробником застосовано відповідну процедуру оцінки відповідності, складено технічну документацію, на іграшку нанесено знак відповідності технічним регламентам, іграшка супроводжується необхідними документами, а також виробник виконав вимоги, визначені в пунктах 9 і 10 цього Технічного регламенту. Якщо імпортер вважає або має підстави вважати, що іграшка не відповідає суттєвим вимогам щодо безпечності, визначених у пунктах 33-35 цього Технічного регламенту і додатку 1, він не вводить іграшку в обіг до приведення її у відповідність з такими вимогами. Крім того, якщо зазначена іграшка становить ризик, імпортер повідомляє про це виробнику та відповідному органу державного ринкового нагляду. Імпортери зазначають своє найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг), контактну поштову адресу на іграшці, а у разі, коли нанесення відповідної інформації неможливе, ? на її пакуванні або в документі, що супроводжує таку іграшку. Імпортери забезпечують супроводження іграшки інструкціями та інформацією щодо безпечності, які виконуються згідно з вимогами закону про порядок застосування мов.

Відповідно до пунктів 26, 27 Технічного регламенту № 151 розповсюджувачі під час надання іграшки на ринку діють згідно з вимогами, що до них застосовуються. Перед наданням іграшки на ринку розповсюджувачі перевіряють наявність на іграшці знака відповідності технічним регламентам, необхідних документів, інструкцій з експлуатації та інформації щодо безпечності, що складені згідно з вимогами закону про порядок застосування мов, та виконання виробником та імпортером вимог, визначених у пунктах 9, 10 і 19 цього Технічного регламенту. Якщо розповсюджувач вважає або має підстави вважати, що іграшка не відповідає суттєвим вимогам, визначеним у пунктах 33-35 цього Технічного регламенту і додатку 2, він не надає таку іграшку на ринку України до приведення її у відповідність з такими вимогами. Крім того, якщо зазначена іграшка становить ризик, розповсюджувач повідомляє про це виробнику або імпортеру, а також відповідному органу державного ринкового нагляду.

Згідно з пунктами 37, 44, 45, 48 Технічного регламенту № 151 виробник повинен наносити чітко видимі, розбірливі, зрозумілі та точні попередження на іграшку, прикріплений до неї ярлик (етикетку) або пакування та у разі потреби зазначати попередження в інструкціях з експлуатації, які супроводжують іграшку. Маленькі іграшки, які продаються без упаковки, повинні мати відповідні попередження, прикріплені до них. Попередженням повинні передувати слова «Увага» або «Попередження». Попередження, які впливають на рішення щодо придбання іграшки, зокрема ті, що визначають мінімальний та максимальний вік користувачів, та інші попередження, наведені в додатку 5, повинні зазначатися на споживчій упаковці або бути чітко видимі в інший спосіб для споживача перед купівлею, в тому числі у разі, коли купівля здійснюється шляхом електронної торгівлі. Іграшки, які надаються на ринку, повинні мати зображення знака відповідності технічним регламентам. Знак відповідності технічним регламентам наноситься згідно із загальними принципами маркування зазначеним знаком, установленим законом. Знак відповідності технічним регламентам наноситься на іграшку, етикетку або упаковку таким чином, щоб він був видимим, розбірливим та незмивним. У разі неможливості або невиправданості через розмір іграшки або у разі, коли іграшка складається з дрібних деталей, знак відповідності технічним регламентам наноситься на етикетку (ярлик) або супровідну листівку. У разі коли іграшка продається в демонстраційній коробці, що технічно не дає змоги нанесення знака відповідності технічним регламентам, та за умови, що демонстраційна коробка використовується як оригінальне пакування іграшки, знак відповідності технічним регламентам наноситься на демонстраційну коробку. Якщо зображення знака відповідності технічним регламентам не є видимим ззовні крізь пакування, воно повинно наноситься на упаковку.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення позапланової виїзної поєднаної з невиїзною перевірки ТОВ «Паритет-Смік» щодо характеристики іграшок посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві встановлено, що на дитячій іграшці автомобіль (арт. 6211705) та її пакуванні відсутній знак відповідності технічному регламенту, не міститься попередження про можливі небезпеку і ризики заподіяння шкоди, пов`язані з використанням таких іграшок та способи запобігання їх виникненню, відсутня інструкція до іграшки, відсутня декларація про відповідність згідно з вимогами Технічного регламенту № 151, не надані аналіз хімічних, фізичних, механічних, електричних небезпек, займистості, гігієнічних та радіоактивних небезпек, які може становити іграшка, а також оцінку потенційного впливу таких небезпек, не надана технічна документація, яка повинна містити всі необхідні дані або детальну інформацію про способи використані виробником для забезпечення відповідності іграшки вимогам Технічного регламенту № 151, що є порушенням пунктів 6, 11. 18, 20, 34, 37, 38, 41, 42, 43, 44 45, 48, 49, 50, 51, 52, 59 «Технічного регламенту безпечності іграшок», затвердженого постановою КМУ від 28 лютого 2018 року № 151; на дитячій іграшці пластиковій (арт. 6081672) та її пакуванні відсутній знак відповідності технічному регламенту, відсутня інструкція до іграшки, не міститься попередження про можливі небезпеку і ризики заподіяння шкоди, пов`язані з використанням таких іграшок та способи запобігання їх виникненню, відсутня інформація про виробника, імпортера та їх адреси (при можливості нанесення), відсутня декларація про відповідність згідно з вимогами Технічного регламенту № 151, не надані аналіз хімічних, фізичних, механічних, електричних небезпек, займистості, гігієнічних та радіоактивних небезпек, які може становити іграшка, а також оцінку потенційного впливу таких небезпек, не надана технічна документація, яка повинна містити всі необхідні дані або детальну інформацію про способи використані виробником для забезпечення відповідності іграшки вимогам Технічного регламенту № 151, що є порушенням пунктів 6, 10, 11, 18, 20, 34, 37, 41, 42, 43, 44 45, 48, 49, 50, 51, 52, 59 «Технічного регламенту безпечності іграшок», затвердженого постановою КМУ від 28 лютого 2018 року № 151.

До особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, ? у розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, ? у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п. 2 ч.2 ст. 44 Закону № 2735-VI).

Згідно зі статтею 45 Закону № 2735-VI виробник, уповноважений представник, імпортер або інша особа, яка відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що: 1) вона не вводила відповідну продукцію в обіг; 2) з урахуванням усіх обставин відповідна продукція після введення її в обіг стала такою, що становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок дій або бездіяльності інших осіб чи непереборної сили; 3) відповідна продукція становить ризик внаслідок додержання виробником вимог законодавства чи виконання обов`язкових для нього приписів державних органів; 4) у випадку виробника комплектуючого виробу чи складової частини продукції ризик (невідповідність) продукції встановленим вимогам виник (виникла) внаслідок конструкції готової продукції, до якої входить цей виріб чи складова частина, або інструкцій, даних такому виробнику виробником готової продукції. Розповсюджувач продукції не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що: 1) продукція стала такою, що становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок недодержання іншим розповсюджувачем умов її зберігання, за умови, що інший розповсюджувач такої продукції може бути встановлений; 2) продукція, що поставлена ним, відповідає встановленим вимогам, але незважаючи на це становить ризик.

З матеріалів справи вбачається, що під час проведення перевірки позивачем не було надано ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві підтвердження того, що ТОВ «Паритет - Смік» не вводило в обіг зазначену продукцію.

За таких умов, з урахуванням вищевикладеного, позивач ТОВ «Паритет - Смік» вважається особою, яка ввела продукцію в обіг, а саме дитячі іграшки - автомобіль (арт. 6211705) та іграшку пластикову (арт. 6081672), що не відповідають вимогам Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2018 № 151, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 ЗУ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачає застосування до нього адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8500 грн. (на момент виникнення спірних правовідносин).

Разом з тим, суд зауважує, що на час здійснення поставки іграшок був чинним Технічний регламент безпечності іграшок, затверджений постановою КМУ від 11 березня 2013 року № 515 (далі - Технічний регламент № 515), який містив вимоги щодо необхідності нанесення на продукцію найменування, торговельної марки, адреси виробника та імпортера, а також нанесення на етикетці (ярлику) або пакуванні знаку відповідності технічним регламентам.

У пункті 9 вказаного регламенту зазначено, що виробники повинні забезпечувати нанесення на іграшках найменування, типу, номера партії, серійного номера чи номера моделі або іншого елемента, що дає змогу їх ідентифікувати, а в разі, коли розмір або характер іграшки не дає змоги нанести зазначені дані на іграшку, необхідна інформація зазначається на пакуванні або в документі, що додається до іграшки.

Згідно з вимогами пункту 10 Технічного регламенту № 515 виробники зобов`язані зазначати власне найменування, зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та адресу на іграшці, а якщо це неможливо, ? на її пакуванні або в документі, що додається до іграшки.

Відповідно до вимог пункту 16 Технічного регламенту № 515 імпортери повинні вводити в обіг на ринку України лише іграшки, які відповідають вимогам, установленим цим Технічним регламентом та санітарними нормами.

Імпортери зобов`язані зазначити своє найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та адресу на іграшці, а якщо це неможливо, - на її пакуванні або в документі, що додається до іграшки (п. 18 Технічного регламенту № 515).

Пунктом 25 Технічного регламенту № 515 передбачено, що перед наданням іграшки на ринку розповсюджувачі зобов`язані перевірити наявність національного знака відповідності на іграшці, необхідних документів, інструкцій та інформації про безпечність, які складаються згідно з вимогами законодавства про мови, а також виконання виробником та імпортером вимог, установлених пунктами 9, 10 і 18 цього Технічного регламенту.

Згідно з вимогами пункту 49 Технічного регламенту № 515 іграшки, на які нанесено національний знак відповідності, вважаються такими, що відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Аналіз змісту вищевказаних Технічних регламентів свідчить про те, що вимоги щодо необхідності нанесення на продукцію найменування, торговельної марки, адреси виробника та імпортера, а також нанесення на етикетці (ярлику) або пакуванні знаку відповідності технічним регламентам, були і є ідентичними, тому твердження позивача щодо відповідності його продукції Технічному регламенту № 515 не може бути взято о уваги судом, оскільки ним не надано будь-яких доказів на підтвердження дотримання вимог Технічного регламенту № 515. Натомість відповідач правомірно застосував до позивача вимоги Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого постановою КМУ від 28 лютого 2018 року № 151, який діяв на момент проведення у Позивача позапланової перевірки.

Більш того, суд зауважує, що стосовно позивача було прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 24 січня 2019 року №№ 04.1-0014 та 04.1-0015, які ним повністю виконані, про що контролюючому органу надане відповідне повідомлення.

Отже, усунувши виявлені ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві порушення вимог законодавства про державний ринковий нагляд, позивач визнав їх наявність.

Також суд зазначає про безпідставність тверджень позивача про відмову відповідача взяти до уваги документи, які підтверджують відповідність вимогам безпечності та санітарно-епідеміологічної експертизи продукції, яка реалізується позивачем, зокрема, висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 02 лютого 2017 року № 602-123-20-3/1974 щодо товарів з артикулом 6211705 та від 29 вересня 2015 року № 05.03.02-03/44351 щодо товарів з артикулом 6081672, а також декларацій про відповідність №№ UA.016.D0118-18 від 26 червня 2018 року та UA.016.D0023-18, оскільки в ході перевірки ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві не встановлено порушень вимог Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», а саме, що продукція, яка реалізується є небезпечною чи становить загрозу. Відповідно до проведеної перевірки встановлено порушення вимог пунктів 6,10,11,18,20,34,37,41-45, 48-52,59 Технічного регламенту № 151, що своєю чергою є порушенням пункту 2 частини 2 статті 44 Закону № 2735-VII. Зазначеними документами, наданими позивачем, не підтверджується, а ні дотримання ним вимог перелічених вище пунктів Технічного регламенту № 151, ні Технічного регламенту № 515.

Водночас, при вирішенні даного спору суд бере до уваги, що відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно із пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами частини третьої статті 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, а наведені ним доводи спростовано відповідачем. Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, довів правомірності свого рішення.

У підсумку, дослідивши оскаржувані постанови, матеріали перевірки та справи, суд визнає, що відповідачем правомірно було винесено оскаржувані постанови від 30 січня 2019 року №№ 5 та 6 щодо застосування штрафних санкцій до позивача та дотримано вимоги частини 2 статті 2 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 КАС України, суд зазначає про відсутність правових підстав для їх розподілу, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет-Смік» (04128, м. Київ, вулиця Академіка Туполєва, будинок 17, ) до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (03151, м. Київ, вул. Волинська, 12. Код ) про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда