Справа № 160/10751/21
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 160/10751/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року (суддя 1-ї інстанції Віхрова В.С.) у справі №160/10751/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

02.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1-1128 від 26.03.2021 року на суму 21 363 гривень 65 копійок.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що податкове повідомлення-рішення №1-1128 від 26.03.2021 року є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки до 20.07.2016 року позивач був власником нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та, відповідно, декларував і сплачував оренду плату за використання земельної ділянки у рамках укладеного з міською радою договору оренди земельної ділянки. Відповідно, з моменту набуття права власності ТОВ РЕАЛ ЕСТЕЙТ ДНЕПР- КРИЧЕР на нежиле приміщення, розташоване на орендованій позивачем земельній ділянці, таке право оренди припинилось, що зумовлює відсутність у позивача обов`язку зі сплати орендної плати з часу державної реєстрації права власності ТОВ РЕАЛ ЕСТЕЙТ ДНЕПР- КРИЧЕР на нерухоме майно, розташоване за адресою: Кіровоградська область, місто Кропивницький.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року позов задоволено.

На вказане рішення суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано, що договір оренди земельної ділянки позивачем не припинено, незважаючи на продаж нерухомого майна, а отже податкове повідомлення-рішення щодо нарахування орендної плати винесено у відповідності до норм чинного законодавства.

В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено згідно з договором оренди земельної ділянки №185 від 21.08.2009 року міською радою м. Кропивницького передано в оренду земельну ділянку ОСОБА_1 загальною площею 0,01417 га за адресою: АДРЕСА_1 . Дія договору до 02.08.2021 року.

Пунктом 2 договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 141,70 кв.м.

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майна на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , розташовано нежитлове приміщення загальною площею 0,01417 га, яке з 2016 року належить на праві власності ТОВ РЕАЛ ЕСТЕЙТ ДНЕПР-КРИЧЕР.

Судом встановлено, що стосовно позивача Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області приймались податкові повідомлення-рішення № 1-1123 від 13.06.2018 року на суму 10339,80 грн., № -1128 від 28.10.2019 року на суму 36438,00 грн. та № 22921-5207-1128 від 27.05.2020 року на суму 36438,00 грн. за попередні періоди.

Позивач, вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, оскаржив їх в судовому порядку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 року у справі №160/8356/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено, а саме:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 1-1123 від 13.06.2018 року на суму 10339,80 грн.;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № -1128 від 28.10.2019 року на суму 36438,00 грн.;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 22921-5207-1128 від 27.05.2020 року на суму 36438,00 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.01.2021 року у справі №160/8356/20 апеляційну скаргу Головного управління ДПІ у Кіровоградській області залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року в справі №160/8356/20 залишено без змін.

В постанові Третім апеляційним адміністративним судом було зазначено, що ОСОБА_1 не є власником чи користувачем нежитлової будівлі, отже не є власником чи користувачем земельної ділянки на якій розташоване нерухоме майно. Податковим органом невірно розраховано суму плати за землю, не враховано хто є платником.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

26.03.2021 року Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області сформовано податкове повідомлення-рішення №1-1128, яким визначено позивачу суму орендної плати з фізичних осіб за 2021 рік у розмірі 21363,65 грн.

Вказана сума орендної плати за земельну ділянку в 2021 році нарахована на підставі договору оренди земельної ділянки №185 від 21.08.2009 року за користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку про протиправність оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову виходячи з наступного.

За підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

За пунктом 287.7 статті 287 ПК у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

У частинах першій та другій статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За статтями 125 і 126 цього Кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, унормовують положення статті 377 ЦК.

За частиною третьою статті 7 Закону України "Про оренду землі" № 161-ХІV від 06.10.1998 до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Зазначені норми права дають можливість визначити, хто саме є платником земельного податку, що є об`єктом оподаткування, з якого моменту виникає (набувається, переходить) обов`язок сплати цього податку, подію (явище), з якою припиняється його сплата, умови та підстави сплати цього платежу у разі вчинення правочинів із земельною ділянкою чи будівлею (її частиною), які на ній розташовані.

Тобто, у розумінні положень підпунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14, підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1, пункту 269.2 статті 269, підпунктів 270.1.1, 270.1.2 пункту 270.1 статті 270, пункту 287.7 статті 287 ПК платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10.09.2020р. справа № 804/1749/17, а також у постановах від 16.05.2018 року у справі № П/811/1839/16, від 13.12.2018 року у справі №826/16887/16, від 14.02.2019 року у справі №820/855/17, від 13.03.2019 року у справі №808/8734/15, від 12.03.2019 року у справі №826/11633/16, від 23.01.2020 року у справі №809/2498/14, від 21.05.2020 року у справі №804/5484/16, від 06.11.2020 року справа №826/10186/17.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивачу згідно договору оренди земельної ділянки №185 від 21.08.2009 року міською радою м. Кропивницького передано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,01417 га за адресою: АДРЕСА_1 . Дія договору до 02.08.2021 року.

Пунктом 2 договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 141,70 кв.м. на якій розміщено об`єкт нерухомого майна.

Нерухоме майно, відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майна на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , розташовано нежитлове приміщення загальною площею 0,01417 га, яке з 2016 року належить на праві власності ТОВ РЕАЛ ЕСТЕЙТ ДНЕПР-КРИЧЕР.

Враховуючи правову позицію Верховного Суду з питання нарахування орендної плати земельної ділянки, з підстав продажу нерухомого майна, що на ній розміщено, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Згідно статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у справі №160/10751/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак