Справа № 300/2021/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 рокуСправа № 300/2021/20 пров. № А/857/18826/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача - Качмара В.Я.,

суддів - Затолочного В.С., Мікули О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора та Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним і скасування рішення, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року (суддя Микитюк Р.В., м.Івано-Франківськ),

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора (далі - Офіс), Першої кадрової комісії з добору на вакантні посади прокурорів в Офісі (далі - Кадрова комісія) в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Кадрової комісії від 13.03.2020 №2 щодо неуспішного проходження кандидатом добору позивачем (далі - Рішення);

зобов`язати Кадрову комісію прийняти рішення про успішне проходження ОСОБА_1 добору на вакантні посади прокурорів в Офісі.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року (далі - Рішення суду), залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2021 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано Рішення. Зобов`язано Кадрову комісію за результатами співбесіди з кандидатом на зайняття вакантної посади прокурора в Офісі ОСОБА_1 прийняти відповідне рішення з врахуванням висновків суду. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

10.09.2021 ОСОБА_1 подав до суду клопотання про судовий контроль за виконанням судового рішення (далі - Клопотання). Вказане клопотання мотивовано тим, що боржник відмовляється виконувати Рішення суду, яке набрало законної сили та посилається на недопустимість втручання в діяльність Кадрових комісій Офісу. Зазначає, що станом на дату подання даної заяви Рішення суду залишається не виконаним, а права позивача не захищеними. Просив зобов`язати Офіс та Кадрову комісію подати протягом 15 днів з дати прийняття ухвали звіт про виконання Рішення суду.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у задоволенні Клопотання відмовлено.

Не погодившись із постановленою ухвалою, її оскаржив позивач, який із покликанням на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушенням норм процесуального права, просить таку скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції не врахував долучені скаржником документи, що підтверджують те, що ним як стягувачем вживалися заходи з метою примусового виконання Рішення суду та, що нормативне регулювання питання застосування судового контролю за виконанням Рішення суду не встановлює обмежень його застосування від наявності виконавчого провадження.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає судове рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні Клопотання, суд першої інстанції дійшов висновку, що законодавством передбачено право, а не обов`язок суду встановлювати судовий контроль про виконання судового рішення. Суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю, оскільки позивачем не вживалися конкретні заходи щодо примусового виконання Рішення суду органами державної виконавчої служби України відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другою, третьою статті 14 КАС судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами частин першої та другої статті 382 КАС суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 звертав увагу, що зазначені правові норми КАС мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі №800/320/17 сформульовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого статтею 382 КАС, після прийняття кінцевого рішення у справі.

З матеріалів справи видно, що 26.05.2021 за №07-1036-20 Офіс на звернення позивача щодо виконання Рішення суду повідомив останнього, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі - Закон №113-IX) та «Порядком проведення добору на зайняття вакантної посади прокурора» затвердженого наказом Генерального прокурора від 10.01.2020 №11 (далі - Порядок №11) не врегульовано питання повторного прийняття комісіями рішень за результатами співбесіди з кандидатом на посаду прокурора та не передбачено повноважень Генерального прокурора щодо прийняття, перегляду, оскарження рішень комісій або втручання в їх діяльність в будь-який спосіб. Крім того, добір у якому приймав участь ОСОБА_1 та який розпочато на підставі наказу Генерального прокурора від 16.01.2020 №30, наразі завершено, а наказ Генерального прокурора від 10.01.2020 №13 Про створення Кадрової комісії з добору на вакантні посади прокурорів в Офісі, тобто тієї комісії, яка приймала рішення стосовно ОСОБА_1 та яку судом зобов`язано провести із ним співбесіду, визнано таким, що втратив чинність згідно наказом Генерального прокурора від 30.04.2021 №136. Зазначено, що ОСОБА_1 може взяти участь в оголошеному Генеральним прокурором 05.05.2021 доборі на зайняття вакантних і тимчасово вакантних посад прокурорів в окружних прокуратурах, а також спеціалізованих прокуратурах у військовій та оборонній сфері (на правах окружних), а у заяві про участь у доборі на посаду прокурора може ініціювати зарахування результатів іспитів у формі анонімного тестування (а.с.36-37).

04.06.2021 позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (далі - ВПВР) в якій просив відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа від 09.02.2021 №300/2021/20 (а.с.35).

23.07.2021 ВПВР прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66110782 (а.с.38-39).

Станом на час подання апеляційної скарги жодних відомостей про виконання Рішення суду з боку відповідачів матеріали справи не містять.

Зі змісту Рішення суду видно, що основними мотивами для задоволення у певній частині позову ОСОБА_1 та зобов`язання Кадрову комісію вчинити відповідні дії стало те, що у спірному Рішенні Кадрова комісія обмежилася лише стислим (загальним, невизначеним) посиланням на наявність окремих начебто обставин, які свідчать про невідповідність вимогам професійної компетентності та доброчесності щодо відповідності позивача вимогам доброчесності, що жодним чином не дає змоги встановити дійсні підстави/мотиви, з яких виходила комісія під час ухвалення такого рішення. Відсутність в оскаржуваному Рішенні Кадрової комісії мотивів його прийняття, посилань на конкретні обставини і підстави, а також відсутність у відповідачів будь-яких доказових доводів, які б слугували і стали підставою для висновків, за яких позивач не відповідає законодавчо визначеним критеріям для зайняття посади прокурора, перевірка на наявність яких здійснюється в межах процедури добору на вакантні посади прокурорів, є достатнім та самостійним підґрунтям для визнання його протиправним та скасування.

Саме з урахуванням цих висновків Рішення суду має виходити відповідач виконуючи вказане Рішення суду.

Посилання Офісу на те, що скаржник може повторно взяти участь у доборі на зайняття вакантних посад прокурорів та ініціювати питання зарахування результатів його попередніх іспитів не може гарантувати позивачу те, що такі результати будуть зараховані. Крім того, за наявності Рішення суду, що набрало законної сили, і яке належним чином не виконане апелянт не зобов`язаний повторно заново проходити конкурсний відбір, так як це нівелює всі його дії вчиненні на захист свого порушеного права, результатом захисту якого є Рішення суду.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення Клопотання позивача шляхом зобов`язання відповідачів у місячний строк з дати отримання копії цієї постанови подати до суду першої інстанції звіт про виконання Рішення суду щодо зобов`язання Кадрової комісії за результатами співбесіди з кандидатом на зайняття вакантної посади прокурора в Офісі ОСОБА_1 прийняти відповідне рішення з врахуванням висновків суду.

Відповідно до статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, дійшов до помилкового висновку про відсутність підстав для застосування заходів судового контролю у цій справі, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 382 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року скасувати та прийняти постанову, якою клопотання про судовий контроль за виконанням судового рішення задовольнити.

Зобов`язати Офіс Генерального прокурора та Першу кадрову комісію з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора у місячний строк з дати отримання копії цієї постанови подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі № 300/2021/20 щодо зобов`язання Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора України за результатами співбесіди з кандидатом на зайняття вакантної посади прокурора в Офісі Генерального прокурора ОСОБА_1 прийняти відповідне рішення з врахуванням висновків суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді В. С. Затолочний
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 15 грудня 2021 року.