Справа № 480/8360/21
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2021 року Справа № 480/8360/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Глазька С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8360/21 за позовом виконувача обов`язків керівника Шосткинської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави до Есманської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, виконувач обов`язків керівника Шосткинської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Есманської селищної ради (далі по тексту - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Есманської селищної ради щодо невжиття заходів, спрямованих на забезпечення проведення робіт з винесення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Дівоча гора», закріплення їх в натурі (на місцевості), встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку;
- зобов`язати Есманську селищну раду, відповідно до вимог чинного законодавства України, забезпечити проведення робіт з винесення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Дівоча гора», закріплення їх в натурі (на місцевості), встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що упродовж більше ніж десяти років Студеноцькою сільською радою, а в подальшому Есманською селищною радою, не вжито заходів щодо винесення меж ботанічної пам`ятки місцевого значення «Дівоча гора», не закріплено її межі в натурі (на місцевості), відомості щодо неї не внесено до Державного земельного кадастру України, що в свою чергу унеможливлює її збереження, забезпечення режиму території, охорону та тягне за собою загрозу нецільового використання земельної ділянки на якій вона розташована, та, відповідно, загрозу знищення як об`єкту природно - заповідного фонду. Таким чином, існує небезпека використання території пам`ятки (земельної ділянки) не за цільовим призначенням, знищення рідкісних та занесених до Червоної книги України рослин, а тому наявні підстави для зобов`язання відповідача вжити заходи з винесення меж пам`ятки та закріплення її меж в натурі (на місцевості).
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.
Представником відповідача було надано суду пояснення, в яких зазначено, що Есманська селищна рада погоджується з позовними вимогами та визнає їх у повному обсязі (а.с.37).
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що Шосткинською окружною прокуратурою Сумської області було встановлено порушення інтересів Держави, а саме не забезпечення організації проведення робіт із винесення меж об`єкту природно-заповідного фонду - ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Дівоча гора» (далі по тексту - Пам`ятка природи), що розташований на адміністративній території Есманської селищної ради Шосткинського району Сумської області.
Так, рішенням дев`ятнадцятої сесії четвертого скликання Сумської обласної ради від 16.09.2004 «Про розширення мережі об`єктів природно-заповідного фонду області» оголошено ботанічну пам`ятку природи місцевого значення «Дівоча гора» (а.с. 18).
Наказом Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Сумській області № 55 від 30.11.2012 (а.с. 20), затверджено положення про ботанічну пам`ятку природи місцевого значення «Дівоча гора» (далі по тексу - Положення) та погоджено Студеноцьким сільським головою (а.с. 21-24).
Згідно з п. п. 1.2, 1.3 Положення, територія Пам`ятки природи займає площу 3,0 га і розташовується в східній частині Глухівського району Сумської області на території Студеноцької сільської ради, частково в лісовому фонді ДП «Глухівський агролісгосп». Пам`ятка природи представляє собою горб зі схилами 35-40 градусів з рідкісною лучно- степовою рослинністю на відстані 1,3 км на північний захід від с. Студенок (Шосткинський район Сумської області).
Пунктом 1.4 Положення визначено, що Пам`ятка природи входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання.
Пунктом 2.2 Положення передбачено, що основними завданнями Пам`ятки природи є охорона території, що являється осередком зростання рідкісних та занесених до Червоної книги України видів рослин (ковила пірчаста), переліку видів тварин, рослин і грибів, що підлягають особливій охороні на території сумської області (шолудивник Кауфмана, льон багаторічний, льон жовтий, дзвоники персиколисті, анемона лісова), місцем поширення регіонально рідкісних чорноземів глибоких малогумусних, що підстеляються крейдою на лесових породах, регіонально рідкісним виходом на поверхню землі крейдяних порід.
Відповідно до п. 4.2 та 4.3 Положення, Студеноцька сільська рада Глухівського району Сумської області зобов`язалась забезпечувати режим та охорону Пам`ятки природи, визначити межі Пам`ятки природи в натурі (на місцевості), позначити їх державним інформаційним щитом, інформаційно - охоронними та межовими охоронними знаками і стовпами, нанести межі пам`ятки природи на планово-картографічні матеріали, мати необхідну документацію, в тому числі проект створення та планово-картографічний матеріал з нанесеними межами.
Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Сумській області, з метою збереження унікального природного об`єкту, ботанічну пам`ятку природи місцевого значення «Дівоча гора», 18.05.2010 було передано під охорону Виконавчому комітету Студеноцької сільської ради Глухівського району Сумської області, про що складено охоронне зобов`язання № 187 (а.с. 25).
Відповідно до вказаного охоронного зобов`язання, Студеноцька сільська рада взяла під охорону Пам`ятку природи, зобов`язалась її зберігати, а також провести відмежування заповідного об`єкту в натурі, оформлення його природоохоронною наочністю, нанесення на планово-картографічні матеріали.
Водночас, згідно даних Публічної кадастрової карти України, межі ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Дівоча гора» в натурі не визначені, даний об`єкт природно-заповідного фонду на ній відсутній.
Згідно листа Шосткинського управління Головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 17.08.2021 № 138/83-21 (а.с. 28) в Державному земельному кадастрі відсутні відомості щодо ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Дівоча гора».
Також, листом від 17.08.2021 № 01-18/2289 Департамент захисту довкілля та енергетики Сумської обласної державної адміністрації повідомив позивача про те, що документація із землеустрою щодо ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Дівоча гора» не розроблялась (а.с. 29).
Відповідно до листа № 14-31/1621 від 16.08.2021 Есманської селищної ради, яка є правонаступником Студеноцької сільської ради, проект землеустрою щодо організації і встановлення меж території вказаного об`єкту природно-заповідного фонду не розроблявся, заходи спрямовані на забезпечення проведення робіт з винесення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Дівоча гора», закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку, не вживались (а.с. 27).
Таким чином, Есманською селищною радою не вжито заходів щодо винесення меж ботанічної пам`ятки місцевого значення «Дівоча гора», не закріплено її межі в натурі (на місцевості), відомості щодо неї не внесено до Державного земельного кадастру України, що в свою чергу унеможливлює її збереження, забезпечення режиму території, охорону та тягне за собою загрозу нецільового використання земельної ділянки на якій вона розташована, а відповідно, загрозу знищення як об`єкту природно - заповідного фонду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зазначено, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, тому прокурор, у кожному конкретному випадку, з посиланням на законодавство, самостійно визначає, в чому саме відбулося, чи може відбутися, порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
У даному випадку, інтерес держави полягає у необхідності неухильного дотримання вимог законодавства в галузі охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, насамперед, з метою збереження національного надбання.
Відповідно до ст. ст. 13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, основним національним багатством і перебуває під особливою охороною держави.
Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що природні ресурси України є власністю Українського народу.
Відповідно до преамбули Закону України «Про природно-заповідний фонд України» природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною.
Статтею 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» визначено, що до природно-заповідного фонду України належать: природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища; штучно створені об`єкти - ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, пам`ятки природи, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва.
Згідно з ст. 27 вказаного Закону, пам`ятками природи оголошуються окремі унікальні природні утворення, що мають особливе природоохоронне, наукове, естетичне, пізнавальне і культурне значення, з метою збереження їх у природному стані. Оголошення пам`яток природи провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів.
Статтею 28 цього ж закону передбачено, що власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених пам`ятками природи, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.
Згідно з ст. 43 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» землі природно - заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Відповідно до ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Згідно з ч. 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Частиною 4 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено, що межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно - заповідного фонду.
У відповідності до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою це сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.
Згідно з ст. 2 вказаного закону, землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, тощо.
Статтею 19 цього ж Закону передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать організація і здійснення землеустрою та вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про землеустрій» землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).
Підставою для здійснення землеустрою, відповідно до ст. 22 цього закону є рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, укладені договори між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення.
Частиною 2 ст. 25 вказаного Закону передбачено, що одним з видів документації з землеустрою є проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.
Згідно з ст. 26 Закону України «Про землеустрій» замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.
Відповідно до ст. 47 цього ж Закону проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою: збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму; створення приміських зелених зон, збереження і використання об`єктів культурної спадщини; проведення науково-дослідних робіт; встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг; визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно- правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.
Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно- заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.
Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.
Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико- культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Пунктами 34, 37 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень сільських, селищних та міських рад віднесено вирішення питань щодо регулювання земельних відносин, прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні, внесення пропозицій до відповідних державних органів щодо оголошення природних та інших об`єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам`ятками природи, історії або культури, які охороняються законом.

З матеріалів справи судом встановлено, що на даний час Студеноцька сільська рада () на території якої знаходиться ботанічна пам`ятка природи місцевого значення «Дівоча гора», перебуває на стадії припинення, у зв`язку з створенням Есманської об`єднаної територіальної громади (Есманська селищна рада) (а.с.14-15).

Абзацом першим пункту 7 і розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснює Кабінет Міністрів України.

Так, Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 723-р від 12.06.2020 визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Сумської області, зокрема Есманську об`єднану територіальну громаду (селищна рада) з центром в смт. Есмань Шосткинського району Сумської області, до якої ввійшла Студеноцька територіальна громада (сільська рада).

Пунктом 6 і розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» вищевказаного закону передбачено, що до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень:

1) у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (далі - сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади (далі - розформовані територіальні громади);

4) сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту.

Відповідно до п. 8 ст. 45 цього ж Закону повноваження місцевої ради, обраної на позачергових, повторних або перших виборах, закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної ради, обраної на наступних (чергових або позачергових) виборах.

З матеріалів справи вбачається, що 14.12.2020 відбулось засідання першої сесії восьмого скликання Есманської селищної ради в ході якого, поряд з іншим, взято до відома факт початку повноважень депутатів цієї ради (а.с. 16).

Таким чином, ботанічна пам`ятка природи місцевого значення «Дівоча гора» розташована в межах адміністративної території Есманської селищної ради, земельна ділянка під нею належить до комунальної форми власності, Есманська селищна рада є правонаступником прав та обов`язків Студеноцької сільської ради, саме вона є відповідачем у цій справі, яким, в порушення наведених вимог чинного законодавства, Положення про Пам`ятку природи та охоронного зобов`язання, межі території вказаного об`єкту природно-заповідного фонду до цього часу не визначені, відповідна інформація до Державного земельного кадастру не внесена.

Тобто, відповідачем не вжито заходів, спрямованих на забезпечення проведення робіт з винесення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Дівоча гора», закріплення їх в натурі (на місцевості), встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку.

Така бездіяльність відповідача не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2. Кодексу адміністративного судочинства України, тому суд доходить висновку, що позовні вимоги виконувача обов`язків керівника Шосткинської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги виконувача обов`язків керівника Шосткинської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави до Есманської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Есманської селищної ради щодо невжиття заходів, спрямованих на забезпечення проведення робіт з винесення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Дівоча гора», закріплення їх в натурі (на місцевості), встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку.

Зобов`язати Есманську селищну раду (вул. імені М.П. Василенка, 19, смт. Есмань, Глухівський район, Сумська область, 41432, ), відповідно до вимог чинного законодавства України, забезпечити проведення робіт з винесення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Дівоча гора», закріплення їх в натурі (на місцевості), встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько