Справа № 640/26084/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2021 року м. Київ № 640/26084/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якому просила:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в прийнятті рішення щодо призначення ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 08.07.2019р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити нарахування ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 08.07.2019р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату ОСОБА_1 різниці пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з пенсією призначеною позивачу за віком починаючи з 08.07.2019р.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника з посиланням на наявність розбіжностей в поданих документах.
Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що відмовляючи позивачу в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, діяв у порядку, у спосіб та в межах повноважень визначених Конституцією та законами України.
ОСОБА_1 є пенсіонером та з 13.08.2008р. отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
09.12.2014р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 09.12.2014р. серія НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , чоловік ОСОБА_1 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 01.07.2019р. серія НОМЕР_2 .
08.07.2019р. позивач звернулась до відповідача із заявою про переведення її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 08.07.2019р.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 30.07.2019р. № 169231/03 позивача повідомлено про те, що в наданих документах встановлено розбіжність у написанні прізвища померлого годувальника. Так, в свідоцтві про шлюб зазначено прізвище ОСОБА_2 , а паспорті ОСОБА_4 . При цьому, наголошено, що ідентичність записів прізвищ встановлюється в судовому порядку згідно з ст.. 315 ЦК України.
18.10.2019р. позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про переведення її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 08.07.2019р. до якої серед іншого додала експертний висновок від 05.08.2019р. № 056/915-а Українського бюро лінгвістичних експертиз.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 05.11.2019р. № 269751/03 позивача повідомлено про те, що в наданих документах встановлено розбіжність у написанні прізвища померлого годувальника. При цьому, повторно наголошено, що ідентичність записів прізвищ встановлюється в судовому порядку згідно з ст. 315 ЦК України, а висновок експерта в силу вимог Порядку № 22- не є підтвердженням факту усунення розбіжностей в прізвищі померлого годувальника.
Позивач вважаючи, що відповідачем протиправно відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулсь до суду для захисту своїх прав, свобод та законних інтересів.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.
Положеннями ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
У пункті 6 ч.1 ст.92 Конституції України зазначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 1058- ІV).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:
1) пенсія за віком;
2) пенсія по інвалідності;
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 44 Закону № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Водночас, постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1).
Так, відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).
Згідно з п. 2.3 розділу ІІ Поярдку № 22-1, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.
Також надаються такі документи:
1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);
2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;
3) довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності);
4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти»;
5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;
6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;
7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;
8) документи про місце проживання (реєстрації);
9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;
10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).
Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.
До заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника сім`ї військовослужбовця строкової служби додається документ, одержаний від військової частини або районного (міського) військового комісаріату чи іншої військової установи, що засвідчує дату та причину смерті військовослужбовця, або документ про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім або оголошення його померлим. Якщо смерть настала після звільнення з військової служби, подаються свідоцтво ДРАЦС про смерть, довідка військового комісаріату про проходження військової служби із зазначенням дати призову, дати і підстав звільнення з військової служби та висновок МСЕК про те, що смерть військовослужбовця пов`язана з проходженням військової служби.
До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону;
11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).
Відповідно до п. 4.1, 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
При прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;
4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Судом встановлено, що підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , слугували висновки відповідача про те, що в наданих документах встановлено розбіжність у написанні прізвища померлого годувальника. Зокрема, в свідоцтві про шлюб зазначено прізвище ОСОБА_2 , а паспорті ОСОБА_4 . При цьому, наголошено, що ідентичність записів прізвищ встановлюється в судовому порядку згідно з ст. 315 ЦК України.
Таким чином, з аналізу вищевикладеного вбачається, що фактично для вирішення питання про наявність підстав для задоволення позовних вимог та зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є встановлення факту, зокрема, належності останньому документів, а саме свідоцтва про шлюб та паспорта.
Водночас, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Таким чином, законодавством встановлено порядок подання до органів Пенсійного фонду документів про призначення та/або перерахунок пенсії та вимоги до таких документів, які не допускають зазначення у них даних, які не збігаються із даними паспорту особи, яка звернулася щодо її прізвища, ім`я та по батькові.
Підтвердження факту приналежності документів, що містять суперечності певній особі здійснюється в рамках окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення в порядку цивільного судочинства.
Отже, для встановлення факту , що має юридичне значення, а саме щодо належності певних правовстановлюючих документів померлому ОСОБА_2 позивач має право звернутися безпосередньо до суду.
При цьому, суд наголошує, що, так, дійсно, з матеріалів справи вбачається наявність розбіжностей у написанні прізвища померлого годувальника в поданих позивачем для призначення пенсії документах, однак адміністративний суд не наділений повноваженнями здійснювати офіційний переклад та встановлювати факт, який переклад прізвища у документах є правильним.
Також, суд зазначає, що посилання позивача на експертний висновок від 05.08.2019р. №056/915-а Українського бюро лінгвістичних експертиз не приймається судом до уваги, оскільки відповідно до положень 108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами.
Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 19.08.2021р. у справі № 580/892/19, провадження № К/9901/25195/19.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що в поданих позивачем документах дійсно наявні розбіжності в написанні прізвища померлого годувальника, які зумовлені перекладом з російської на українську мову, однак адміністративний суд, як зазначено вище, не наділений повноваженнями здійснювати офіційний переклад та встановлювати факт, який переклад прізвища у документах є правильним. Це питання можливо вирішити в порядку цивільного судочинства шляхом встановлення вищевказаного факту.
На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Керуючись ст. 77, 122, 123, 139, 242, 243, 251, 255 КАС України, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська