Справа № 300/5725/21
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" грудня 2021 р. справа № 300/5725/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
Представник ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про:
- визнання протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як сину померлого військовослужбовця ОСОБА_2 ;
- визнання протиправним та скасування п. 1 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24.06.2021 за №102 та п. 12 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.03.2021 за №45;
- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, пов`язаної зі смертю військовослужбовця ОСОБА_2 , виходячи з розмірів, визначених Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, чи для проходження служб у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого сержанта ОСОБА_2 , смерть якого настала внаслідок травми, одержаної в результаті нещасного випадку на території військової частини. Тому представник позивача вважає, що згідно п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 за №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) батька в період проходження військової служби в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Проте, рішенням Міністерства оборони України, яке оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24.06.2021 за №102 позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, посилаючись на статтю 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення ним адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння. Представник позивача вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
На адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду 15.11.2021 надійшов відзив від представника Міністерства оборони України від 11.11.2021 за №678. Згідно змісту відзиву, представник відповідача із заявленими позовними вимогами не погоджується та просить в задоволенні позову відмовити. Вказує на те, що військовослужбовець виконував обов`язки військової служби на території військової частини НОМЕР_1 в нетверезому стані, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В подальшому скоєння відповідного адміністративного правопорушення призвело до механічної асфіксії від закриття верхніх дихальних шляхів їжею на фоні алкогольної інтоксикації, що в свою чергу зумовило смерть військовослужбовця. Наявність причинно-наслідкового зв`язку унеможливлює призначення одноразової грошової допомоги позивачу (сину померлого старшого сержанта ОСОБА_2 ) в силу вимог статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні), дослідивши та оцінивши в сукупності позовну заяву, відзив та письмові докази, встановив наступне.
Солдат ОСОБА_2 в період з 07.12.2014 по 30.01.2015, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності в районі/районах проведення антитерористичної операції на території села Покровське, Артемівського району, Донецької області, що підтверджується копією довідки Військової частини польова пошта НОМЕР_1 №1265 від 08.06.2015 (а.с. 22). Вказана довідка слугувала підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Мукачеве Закарпатської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 від 23.05.2015 (а.с. 25).
Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть від 15.05.2015 №203/15, ОСОБА_2 помер на території військової частини НОМЕР_1 в місті Мукачеве Закарпатської області. Причиною смерті зазначено механічну асфіксію, внаслідок закриття верхніх дихальних шляхів їжею (а.с. 23-24).
Відповідно змісту копії свідоцтва про народження позивача, серія НОМЕР_3 від 11.08.2008, ОСОБА_2 є батьком позивача (а.с. 26) та відповідно до копії посвідчення члена сім`ї загиблого, виданого управлінням соціального захисту населення Галицької РДА 18.10.2018, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни (а.с. 19).
У зв`язку із наведеним, відповідно до вимог чинного законодавства позивач звернувся до Івано-Франківського обласного військового комісаріату для призначення одноразової грошової допомоги.
Судом встановлено, що відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 №300/215/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Івано-Франківський обласний військовий комісаріат, про визнання протиправним та скасування п. 1 витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26.10.2018 за №105 та зобов`язання відповідача вчинити певні дії, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано п. 1 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26.10.2018 за №105.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2017 апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 у справі №300/215/19 залишено без змін.
24.02.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позов до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Івано-Франківський обласний військовий комісаріат про визнання протиправною відмову та зобов`язання до вчинення дій з підстав неправомірної відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум члену сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця.
У відповідності до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.07.2020 у справі № 300/435/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено та зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню, оскільки доказів, які б вказували на існування рішення відповідача чи його структурного підрозділу про відмову в призначенні чи виплаті одноразової грошової допомоги, позивачем не представлено, а відповідач у спірних правовідносинах, відповідно до наданих йому повноважень жодних протиправних дій чи бездіяльності відносно позивача не допускав.
11.11.2020 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року у справі № 300/435/20 - без змін.
17.12.2020 ОСОБА_1 на адресу Івано-Франківського обласного військового комісаріату була надіслана заява щодо виплати одноразової грошової допомоги із додатками.
Однак, зазначені вище документи були повернути відправнику у зв`язку із закінчення терміну зберігання.
26.01.2021 позивачем повторно було надіслано пакет документів та було додано копію вкладення в цінний лист, копію конверта із відміткою про надсилання та заявою від 26.01.2021.
Листом від 19.05.2021 за № 9/1/1549 Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомив, що 14.05.2021 року Івано-Франківським ОТЦК та СП за вих. № 9/1/1488 на адресу Департаменту фінансів МОУ повторно направлено документи ОСОБА_2 для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги сину померлого військовослужбовця та надано копію висновку експерта № 199/15 на 4 аркушах.
Мукачівське районне управління поліції листом від 17.05.2021 за №5-5720/106/26-21 надало відповідь та копію висновку вищевказаної експертизи.
Представником позивача 29.06.2021 було направлено адвокатський запит від 29.06.2021 вих. № 05/2021/15 на адресу Міністерства оборони України, з метою отримання інформації щодо розгляду документів ОСОБА_1 про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
Департамент фінансів Міністерства оборони України листом від 06.07.2021 за № 248/5485 повідомили, що відповідно до пункту 4.10 Положення про організацію в міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 № 530 (зі змінами), рішення Міністерства оборони України про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги доводиться до військових частин (військових комісаріатів, територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), які здійснюють оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги для інформування заявників.
11.08.2021 року було подано адвокатський запит від 11.08.2021 вих. №05/2021/08-1 на адресу Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо отримання інформації щодо розгляду документів ОСОБА_1 про призначення або про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги та надання належним чином завіреної копії витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24.06.2021 № 102, копію витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 23.05.2021 № 45.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24.06.2021 за № 102, сину померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого солдата ОСОБА_2 (Івано-Франківський ОВК), смерть якого настала внаслідок травми, одержаної в результаті нещасного випадку на території військової частини, відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги.
Вважаючи таку відмову відповідача в призначенні одноразової грошової допомоги протиправною, представник позивача звернувся до суду із даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі в Збройних Силах України, а також членів їх сімей.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, загальні засади проходження в Україні військової служби визначаються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 за №2232-ХІІ.
Згідно частини 3 статті 1 вказаного Закону, військовий обов`язок включає проходження військової служби.
Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 за №2011-XII (далі Закон №2011-XII) визначено, що соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Дія цього Закону поширюється на членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти (пункт 2 частини1 стаття 3 Закону №2011-ХІІ).
Відповідно до частини 1 статті 16 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі одноразова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.
Частиною 9 статті 16-3 Закону №2011-XII передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначено постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 за №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі Порядок №975) та Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2021 №530.
Відповідно до пункту 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Підпунктом 1 пункту 4 Порядку №975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.
Згідно з пунктом 5 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату загибелі (смерті), рівними частками членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста. Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання. Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Пунктом 4.5. Наказу МОУ №530 визначено, що за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України, здійснюється виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до Порядку № 975.
Відповідно до абз. 6 п. 4.6. Наказу МОУ №530, документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) оформлюються та подаються в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласними військовими комісаріатами (ТЦКСП).
Абз. 1 пункту 13 Порядку №975 визначено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Отже, уповноважений орган це обласні військові комісаріати (ТЦКСП), а саме в даному випадку ТЦКСП.
Абз. 2 пункту 13 Порядку №975 визначено, що розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Згідно пункту 14 Порядку № 975 одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.
Згідно пункту 4.10. Наказу МОУ № 530 Департамент фінансів Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України.
Розпорядники коштів другого ступеня доводять ці рішення до командирів військових частин і здійснюють переказ коштів на реєстраційні рахунки військових частин, які через них фінансуються.
Уповноважені органи, які здійснюють оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги, повідомляють заявників про прийняте головним розпорядником коштів вішення щодо призначення або відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.
Пунктом 4.11. Наказу МОУ № 530 визначено, що після отримання коштів для виплати одноразової грошової допомоги розпорядники коштів третього ступеня протягом трьох робочих днів уточнюють рахунки отримувачів допомоги та подають платіжні документи до органів Державної казначейської служби України.
Пунктом 1 статті 16-4 Закону №2011 передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Аналогічні положення містить і пункт 19 Порядку №975.
Таким чином, визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, зокрема, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення ним злочину або адмінправопорушення, або ж дій у стані алкогольного сп`яніння.
Суд встановив, що позивач є сином померлого старшого сержанта ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_3 від 11.08.2008 (а.с. 26).
Пільги позивача, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни підтверджуються копією посвідчення члена сім`ї загиблого, виданого управлінням соціального захисту населення Галицької РДА18.10.2018 (а.с. 19).
Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_2 помер на території військової частини НОМЕР_1 в місті Мукачеве, Закарпатської області (а.с. 23-24). Вказане не заперечується відповідачем у відзиві, в якому зазначено, що ОСОБА_2 виконував обов`язки військової служби на території військової частини (військового об`єкта).
Причина смерті вказана в копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 23.05.2015 механічна асфіксія внаслідок закриття верхніх дихальних шляхів стороннім тілом (а.с. 28-29).
Згідно змісту копії лікарського свідоцтва про смерть №203/15 від 15.05.2015, причиною смерті стало закупорення дихальних шляхів (шматком сала) (а.с. 23-24).
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24.06.2021 за №102 відмовлено позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки смерть військовослужбовця є наслідком вчинення ним адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння з посиланням на статті 172-20 КУпАП та 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Частиною першою статті 172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Стосовно ОСОБА_2 не відкривалися провадження у справах про адміністративне правопорушення за статтею 172-20 КУпАП, оскільки відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 247 КУпАП в разі смерті особи провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.
Положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено складання протоколу про адміністративні правопорушення відносно померлої особи, при цьому нескладання протоколу про адміністративне правопорушення відносно померлої особи не свідчить, що таке правопорушення не вчинялося такою особою.
Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.
В матеріалах справи містяться достатні докази, які свідчать, що рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для його прийняття.
Щодо доводів позивача в частині зобов`язання відповідача призначити та провести виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, то вони є похідними та спростовуються висновками суду, викладеними у даному рішенні.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, а також виходячи із заявлених вимог та підстав позову, суд приходить до висновку, що в порядку виконання обов`язку, визначеного ч. 1 ст. 77 КАС України, позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог та їх обґрунтування, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат, понесених позивачем, відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 77, 78, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Кафарський В.В.

Рішення складене в повному обсязі 15 грудня 2021 р.