Справа № 400/9506/21
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2021 р. Категорія 106030000м.ОдесаСправа № 400/9506/21
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.
час і місце ухвалення: письмове провадження,
м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмове провадження у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій просив суд: - визнати протиправними дії відповідача в порядку нарахування та виплати індексації грошового забезпечення неправомірними - зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, враховуючи січень 2008 року, як місяць для обчислення індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, мотивуючи його тим, що відповідач, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.04.2021 року у справі № 400/1931/21 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року виплатив позивачу не в повному обсязі без застосування базового місяця 2008 року.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у зв`язку з тим, що справу слід розглядати в порядку статті 382 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції не врахував, що в межах справи № 420/1931/21 питання правомірності нарахування позивачу індексації грошового забезпечення із застосуванням конкретного базового місяця не було предметом судового розгляду та в цій частині не досліджувалось судом, оскільки на час розгляду зазначеної справи відповідне порушення права позивача ще навіть не виникло.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що Рішенням від 30.04.2021 року у справі № 400/9506/21 Миколаївський окружний адміністративний суд частково задовольнив позов позивача визнав протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 18.07.2018 року, та зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно.

Зазначене рішення набрало законної сили 01.06.2021 року. 08.07.2021 року суд видав виконавчий лист у справі № 400/1931/21.

Матеріали позовної заяви свідчать, що позивач не згоден з діями відповідача, вчиненими на виконання рішення суду від 30.04.2021 року у справі № 400/1931/21.Іншими словами, позивач, звертаючись із цим позовом, фактично просить суд зобов`язати відповідача виконати належним чином рішення суду від 30.04.2021 року у справі № 400/1931/21.

Відмовляючи ц відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що фактичною підставою для звернення до суду з даними позовними вимогами стала незгода позивача із діями відповідача під час виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року у справі № 400/1931/21.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.3 ст.3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст.14 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приписами ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Колегія суддів зазначає, що відповідачами рішення суду у справі № 400/1931/21 виконувалося добровільно, однак позивач фактично не погодився з відповідачами в частині базового місяця, який слугує складовою для розрахунку суми виплати, та як наслідок звернувся до суду із іншим позовом.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 809/487/18, від 13.07.2020 у справі № 620/3960/19.

Окрім цього, колегія суддів зазначає, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає зверненню до суду заінтересованих осіб для вирішення спору.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, а саме з рішення у справі № 400/1931/21, вимоги про встановлення базового місяця позивачем заявлялись, однак вони були передчасними та рішення щодо вказаної вимоги судом не приймалось.

Отже, не дивлячись на те, що сторони у цих позовах є ті ж самі, однак підстави та предмет спору у цих справах не є ідентичним.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки мотивувальній частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року у справі № 400/1931/21 та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що предмет спору у цій справі фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме судового рішення по справі № 400/1931/21, суд апеляційної інстанції вважає помилковим, оскільки рішення у справі 400/1931/21 військовою частиною НОМЕР_1 виконано в добровільному порядку.

Колегія суддів також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі Bellet v. Frаnсе, де Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відтак, як свідчить позиція Суду, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції при прийнятті ухвали від 18 жовтня 2021 року було неповно з`ясовано судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до її неправильного вирішення, а відтак, відповідно до ч. 3 ст. 312, ст. 320 КАС України, - оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року по справі № 400/9506/21, - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

суддя-доповідача Семенюк Г.В.
судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.