Справа № 140/11089/21
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року ЛуцькСправа № 140/11089/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ламікс» про зупинення виконання робіт,

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Волинській області (далі - Держекоінспекція у Волинській області, позивач) звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ламікс» (далі - ТзОВ «Ламікс», відповідач) про зупинення виконання робіт в частині експлуатації стаціонарних джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, які розташовані по вул. Глушець, 33/1, м. Луцьк, Волинської області, а саме: твердопаливний котел паливної побутових приміщень, твердопаливний котел меблевого цеху, 7 деревообробних верстатів столярного цеху та додаткових джерел утворення, а саме твердопаливного котла столярного цеху та твердопаливного котла меблевого цеху до усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища шляхом отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря додатковими стаціонарними джерелами та забезпечення умов дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами в частині забезпечення роботи ПГОУ згідно з правилами технічної експлуатації установок очистки газу затверджених наказом Мінприроди №52 від 06.02.2009.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Держекоінспекцією у Волинській області проведена позапланова перевірка ТзОВ «Ламікс» щодо дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якої складено акт від 07.07.2021 №294/07.21, яким встановлено, що останній здійснює виробничу діяльність за адресою вул. Мельнична, 13, м. Луцьк. Підприємством представлено дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел ТзОВ «Ламікс», виданий Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Волинській області від 27.06.2018 №-117, з необмеженим терміном дії. Згідно матеріалів, в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, джерелами утворення забруднюючих речовин на підприємстві є: джерело 1 - паливна побутових приміщень, джерелом утворення викиду забруднюючих речовин є твердопаливний котел; джерело 2 - паливна мебельного цеху, джерелом утворення викиду забруднюючих речовин є твердопаливний котел; джерело 3 - столярний цех, джерелами утворення викиду забруднюючих речовин є 7 деревообробних верстатів, які обладнані аспіраційною системою з встановленням стружкопилесосів, ефективністю очищення 99,6%. Пилогазоочисне устаткування (ГОУ) не використовується для очищення та контролю викидів в атмосферу, що свідчить про невиконання умов діючого дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-117 від 27.06.2018. Під час огляду виробничих приміщень ТзОВ «Ламікс» було виявлено додаткові джерела утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що не включені до діючого дозволу. Додатковими джерелами утворення викидів забруднюючих речовин являються саморобні твердопаливні котли 2 шт., які розміщені: столярний цех - твердопаливний котел 1 шт.; меблевий цех - твердопаливний котел 1 шт.

У зв`язку з виявленими порушеннями, Інспекцією видано припис від 07.07.2021 № 000298, яким зобов`язано ТзОВ «Ламікс» усунути порушення природоохоронного законодавства, виявлені під час проведення перевірки, серед них: отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від додаткових стаціонарних джерел (п. 1 припису); забезпечити виконання умов дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами в частині забезпечення роботи ПГОУ згідно з правилами технічної експлуатації установок очистки газу затверджених наказом Мінприроди №52 від 06.02.2009 (п. 2 припису). Зазначений припис в судовому порядку не оскаржувався, заперечення щодо вимоги зазначеної у п. 1 припису не надавались.

Таким чином, відповідач продовжує здійснювати свою господарську діяльність за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне від додаткових стаціонарних джерел, та з порушенням умов дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами в частині забезпечення роботи ПГОУ згідно з правилами технічної експлуатації установок очистки газу, затверджених наказом Мінприроди №52 від 06.02.2009, що підтверджується актом, складеним за результатом перевірки, а також постановою про притягнення до адміністративної відповідальності.

Вказує, що оскільки на момент подання позовної заяви вимоги по усуненню порушень щодо дотримання законодавства з охорони атмосферного повітря відповідачем не усунуто, суб`єкт господарювання інформацію про виконання пункту припису №2 (термін виконання до 13.08.2021) на адресу Інспекції не направляв, тому вважає обґрунтованою та підставною вимогу про необхідність застосування до відповідача заходів реагування у вигляді зупинення виконання робіт в частині експлуатації джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Ухвалою суду від 11.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

25.10.2021 на адресу суду надійшли заперечення ТзОВ «Ламікс», які в розумінні норм статті 162 КАС України є по суті відзивом на позовну заяву. У вказаних запереченнях відповідач зазначив, що згідно пунктів 1, 2 припису Держекоінспекції у Волинській області від 07.07.2021 №298 додаткові джерела викидів демонтовані в кінці вересня 2021, тому що вони не використовувалися, відтак необхідність одержання дозволів на додаткові джерела викидів відпадає. Щодо викидів з джерел твердопаливних котлів - дозволи є безстрокові. Також зазначає, що ні позивачем, ні гр. ОСОБА_1 не пред`явлені лабораторні чи інші докази порушення норм та величин викидів. Просив у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначив, що згідно з вимогами частини 5 статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання. Наведена норма носить імперативних характер, а отже відповідач не має права здійснювати експлуатацію джерел викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу. Твердження відповідача щодо непред`явлення лабораторних чи інших доказів порушення норм та величин викидів не може братися до уваги, оскільки не спростовує правових підстав позову, які виникли у зв`язку з порушенням частини 5 статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Припис від 07.07.2021 № 000298 містить вимогу про необхідність його виконання у встановлений строк та не оскаржувався у встановленому порядку. Термін виконання пункту 1 (отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від додаткових стаціонарних джерел) до 13.10.2021, однак станом на 13.10.2021 на адресу Інспекції жодної інформації від суб`єкта господарювання про виконання вимог припису чи неможливості його виконання не надходило. Також документального підтвердження демонтажу додаткових джерел викидів у кінці вересня 2021 ТзОВ «Ламікс» надано не було. Факт наявності додаткових джерел утворення викидів забруднюючих речовин (саморобні твердопаливні котли 2 шт., які розміщені в столярному цеху та меблевому цеху) встановлено в акті перевірки від 07.07.2021 №294/07.21. У пункті акту Пояснення, зауваження або заперечення директор ТОВ «Ламікс» не заперечував та не спростовував факту відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від додаткових стаціонарних джерел, а лише вказав , що у столярному цеху стружко пилососи використовуються тільки під час роботи верстатів (під час перевірки вони не працювали). Таким чином, відповідачем належних доказів демонтажу в кінці вересня 2021 додаткових джерел викидів подано не було, тому доводи відповідача не можуть братися до уваги. Інформації щодо виконання пункту 2 припису від 07.07.2021 №000298, а саме, забезпечення виконання умов дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами в частині забезпечення роботи ПГОУ згідно з правилами технічної експлуатації установок очистки газу, затверджених наказом Мінприроди №52 від 06.02.2009, на адресу Інспекції подано не було. Просив позов задовольнити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 07.06.2021 до Держекоінспекції у Волинській області надійшло звернення гр. ОСОБА_1 №4-64/0.4-21, відповідно до якого остання просила здійснити перевірку, в тому числі ТзОВ «Ламікс», що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Мельнична, 13.

Державною екологічною інспекцією України видано погодження від 17.06.2021 № 4.1/1133ПГ на проведення позапланового заходу державногонагляду (контролю) Інспекцією на підставі звернення фізичної особи про порушення, що спричинило шкоду правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, суб`єктом господарювання ТзОВ «Ламікс».

На підставі погодження Державної екологічної інспекції України від 17.06.2021 № 4.1/1133ПГ та звернення гр. ОСОБА_1 1 від 07.0620№4-64/0.4-21 Держекоінспекцією у Волинській області прийнято наказ від 30.06.2021 №214 про направлення посадових осіб Держекоінспекції у Волинській області для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за дотриманням ТзОВ «Ламікс» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а саме: про охорону атмосферного повітря, в термін з 01.07.2021 по 07.07.2021.

У період з 05.07.2021 по 07.06.2021 на підставі наказу від 30.06.2021 №214 та направлення від 30.06.2021 №368 посадовими особами Держекоінспекції у Волинській області проведено позапланову перевірку дотримання ТзОВ «Ламікс» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а саме: про охорону атмосферного повітря.

За результатами перевірки складено акт від 07.07.2021 №294/07.21, яким встановлено, що ТзОВ «Ламікс» здійснює виробничу діяльність за адресою вул. Мельнична, 13, м. Луцьк. Підприємством представлено дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел ТзОВ «Ламікс», виданий Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Волинській області від 27.06.2018 №-117, з необмеженим терміном дії. Згідно матеріалів, в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, джерелами утворення забруднюючих речовин на підприємстві є:

- джерело 1 - паливна побутових приміщень, джерелом утворення викиду забруднюючих речовин є твердопаливний котел;

- джерело 2 - паливна мебельного цеху, джерелом утворення викиду забруднюючих речовин є твердопаливний котел;

- джерело 3 - столярний цех, джерелами утворення викиду забруднюючих речовин є 7 деревообробних верстатів, які обладнані аспіраційною системою з встановленням стружкопилесосів, ефективністю очищення 99,6%. Пилогазоочисне устаткування (ГОУ) не використовується для очищення та контролю викидів в атмосферу, що свідчить про невиконання умов діючого дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-117 від 27.06.2018.

Під час огляду виробничих приміщень ТзОВ «Ламікс» було виявлено додаткові джерела утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що не включені до діючого дозволу. Додатковими джерелами утворення викидів забруднюючих речовин являються саморобні твердопаливні котли 2 шт., які розміщені:

- столярний цех - твердопаливний котел 1 шт.;

- меблевий цех - твердопаливний котел 1 шт.

Таким чином, актом перевірки зафіксовано такі порушення ТзОВ «Ламікс» вимог законодавства: порушення вимог абзацу другого частини першої статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», а саме: умови передбачені діючим дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами не виконуються; порушення вимог частин п`ятої, шостої статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», а саме: на додаткові джерела відсутній дозвіл на викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; порушення Правил технічної експлуатації установок очистки газу, затверджених наказом № 52, а саме: порушено правила технічної експлуатації установок очистку газу.

За результатами перевірки та на підставі протоколів про адміністративне правопорушення від 07.07.2021 № 001262, №000369 постановою про накладення адміністративного стягнення від 07.07.2021 №000336 керівника ТзОВ «Ламікс» ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 78 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136,00 грн. Відповідно до квитанції № 0.0..1 штраф у розмірі 136,00 грн. сплачено 09.07.2021.

07.07.2021 Держекоінспекцією у Волинській області видано припис № 000298, відповідно до якого зобов`язано ТзОВ «Ламікс» усунути порушення природоохоронного законодавства, виявлені під час проведення перевірки, а саме: отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від додаткових стаціонарних джерел (термін виконання 13.10.2021); забезпечити виконання умов дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами в частині забезпечення роботи ПГОУ згідно з правилами технічної експлуатації установок очистки газу, затверджених наказом Мінприроди №52 від 06.02.2009 (термін виконання 13.08.2021).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання наявності правових підстав для застосування до відповідача заходів реагування, про які просить позивач, суд виходить з того, що спірні правовідносини регулюються Законом України від 05.04.2007 №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877-V), Законом України від 25.06.1991 №1264-XII «Про охорону навколишнього природного середовища» (далі - Закон №1264-XII).

Відповідно до статті 20-2 Закону №1264-XII до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону атмосферного повітря, про поводження з відходами; надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням.

Як визначено статтею 34 Закону №1264-XII, завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону №1264-XII державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

За змістом пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 №275 (далі - Положення №275) Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно з підпунктами 3, 5 пункту 4 Положення №275 Держекоінспекція проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування); звертається до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності суб`єктів господарювання і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, впливу фізичних та біологічних факторів, лімітів скидів забруднюючих речовин.

Відповідно до пункту 7 вказаного Положення Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 №230, Державна екологічна інспекція відповідної області (далі - Інспекція) є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Повноваження Інспекції поширюються на територію Автономної Республіки Крим, відповідних областей, міст Києва та Севастополя, внутрішні морські води, територіальне море, виключну (морську) економічну зону України, континентальний шельф України та лимани.

Із наведеного вбачається, що контроль за охороною навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів покладено на Державну екологічну інспекцію України та її територіальні органи, яким є і Держекоінспекція у Волинській області.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом №877-V.

Як встановлено статтею 1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом; спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною шостою статті 7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акту; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Частина сьома статті 7 Закону №877-V передбачає, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Нормами частини першої статті 8 Закону №877-V визначено, що орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

У розумінні частини восьмої статті 7 Закону №877-V припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Згідно з частиною дев`ятою статті 4 Закону №877-V невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб`єкта господарювання згідно із законом.

Як передбачено частиною п`ятою статті 4 Закону №877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності (стаття 3 Закону №877-V).

Також статтею 50 Закону №1264-XII обумовлено, що діяльність фізичних та юридичних осіб, що завдає шкоди навколишньому природному середовищу, може бути припинена за рішенням суду.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивач наділений відповідними повноваженнями державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів, у тому числі на вжиття до суб`єктів господарювання певних заходів реагування (зокрема, складання приписів, протоколів, розпоряджень про усунення виявлених порушень вимог). Нормами Закону №877-V передбачений вичерпний перелік заходів реагування, які застосовуються за рішенням суду, ухваленого за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю), а саме: 1) повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) продукції; 2) повне або часткове зупинення реалізації продукції; 3) повне або часткове зупинення виконання робіт; 4) повне або часткове зупинення надання послуг. Передумовою прийняття такого рішення є встановлення факту (фактів) виконання робіт (надання послуг) суб`єктами господарювання та порушень вимог законодавства під час їх виконання, які завдають шкоду навколишньому природному середовищу. Виявлені факти порушень вимог законодавства фіксуються актами перевірки (заходу державного нагляду (контролю)).

Як установлено судом, Держекоінспекцією у Волинській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища ТзОВ «Ламікс» і актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 07.07.2021 №294/07.21 зафіксовано порушення відповідачем вимог абзацу другого частини першої статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» (умови передбачені діючим дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами не виконуються), вимог частин п`ятої, шостої статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» (на додаткові джерела відсутній дозвіл на викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами), порушення Правил технічної експлуатації установок очистки газу, затверджених наказом № 52 (порушено правила технічної експлуатації установок очистку газу).

Відповідно до статті 1 Закону України від 16.10.1992 №2707-XII «Про охорону атмосферного повітря» (далі - Закон №2707-XII) забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища; забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища; викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; джерело викиду - об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Закон №2707-XI спрямований на збереження та відновлення природного стану атмосферного повітря, створення сприятливих умов для життєдіяльності, забезпечення екологічної безпеки та запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище та визначає правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря.

Згідно із статтею 5 Закону №2707-XI у галузі охорони атмосферного повітря встановлюються такі нормативи: нормативи екологічної безпеки атмосферного повітря; нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел; нормативи гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел; нормативи вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах та впливу фізичних факторів пересувних джерел; технологічні нормативи допустимого викиду забруднюючих речовин. Законодавством можуть встановлюватися й інші нормативи в галузі охорони атмосферного повітря.

Порядок розроблення та затвердження нормативів у галузі охорони атмосферного повітря встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до закону.

Зокрема, для оцінки стану забруднення атмосферного повітря встановлюються нормативи екологічної безпеки атмосферного повітря та нормативи гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, рівні шкідливого впливу фізичних та біологічних факторів у межах населених пунктів, у рекреаційних зонах, в інших місцях проживання, постійного чи тимчасового перебування людей, об`єктах навколишнього природного середовища з метою забезпечення екологічної безпеки громадян і навколишнього природного середовища: нормативи якості атмосферного повітря; гранично допустимі рівні впливу акустичного, електромагнітного, іонізуючого та інших фізичних факторів і біологічного впливу на стан атмосферного повітря населених пунктів (частина перша статті 6 Закону №2707-XI) .

Статтею 10 Закону №2707-XII визначено обов`язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря. Так підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря.

Як передбачено частинами п`ятою, сьомою статті 11 Закону №2707-XII, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Строк дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до третьої групи, - необмежений.

Законом України від 19.05.2011 №3392-VI «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» затверджено Перелік таких документів (додаток до Закону). Пунктом 30 Переліку передбачено дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Згідно з пунктом 2 Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 №302 (далі - Порядок №302), дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб`єкту господарювання за формою, встановленою Мінприроди.

Відповідно до статті 12 Закону №2707-XII господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі відповідного дозволу.

Як зазначено в акті перевірки від 07.07.2021 №294/07.21, відповідачем представлено дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел ТзОВ «Ламікс», виданий Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Волинській області від 27.06.2018 №-117, з необмеженим терміном дії. Згідно матеріалів, в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, джерелами утворення забруднюючих речовин на підприємстві є: джерело 1 - паливна побутових приміщень, джерелом утворення викиду забруднюючих речовин є твердопаливний котел; джерело 2 - паливна мебельного цеху, джерелом утворення викиду забруднюючих речовин є твердопаливний котел; джерело 3 - столярний цех, джерелами утворення викиду забруднюючих речовин є 7 деревообробних верстатів, які обладнані аспіраційною системою з встановленням стружкопилесосів, ефективністю очищення 99,6%. При цьому, пилогазоочисне устаткування (ГОУ) не використовується для очищення та контролю викидів в атмосферу, що свідчить про невиконання умов діючого дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-117 від 27.06.2018.

Разом з тим, позивачем у акті перевірки не доведено, що невикористання відповідачем пилогазоочисного устаткування (ГОУ) призвело до надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин понад граничнодопустиму норму, що, у свою чергу, є підставою для застосування заходів реагування шляхом зупинення виконання робіт в частині експлуатації таких об`єктів. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем дій по відбору проб та інструментально-лабораторних вимірювань суду не надано. При цьому, у акті перевірки від 07.07.2021 №294/07.21 керівник ТзОВ «Ламікс» надав пояснення/заперечення, зазначивши, що у столярному цеху стружкопилесоси використовуються тільки під час роботи верстатів (під час перевірки вони не працювали).

Крім того, в акті перевірки від 07.07.2021 №294/07.21 також зазначено, що під час огляду виробничих приміщень товариства було виявлено додаткові джерела утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що не включені до діючого дозволу, а саме саморобні твердопаливні котли 2 шт., які розміщені: столярний цех - твердопаливний котел 1 шт.; меблевий цех - твердопаливний котел 1 шт.

Газові та твердопаливні котли, які використовуються для обігріву виробничих та адміністративних приміщень, - це агрегати або пристрої (залежно від їх виду і потужностей), але в будь-якому випадку нерухомі об`єкти, які є стаціонарними джерелами забруднення атмосферного повітря. Суд погоджується з позивачем, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися лише після отримання дозволу.

Разом з тим, судом враховано, що необхідність отримання суб`єктом господарювання відповідного дозволу виникає за наявності певних умов:

1) встановлення факту, що певний об`єкт є джерелом викиду, тобто є об`єктом (підприємством, цехом, агрегатом, установкою, транспортним засобом тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин, а норматив якості атмосферного повітря не відповідає критеріям якості атмосферного повітря, який відображає гранично допустимий максимальний вміст забруднюючих речовин в атмосферному повітрі і при якому відсутній негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища;

2) такий об`єкт має експлуатуватись.

Відповідно до пункту 1.14.5 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України №7 від 10.02.1995 (Інструкція №7), стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Відповідно до пункту 2.1 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №639 від 10.12.2008 (Методика), наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються, зокрема, викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

Факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, документальної перевірки суб`єктів господарювання та розрахунковими методами (пункт 2.2 Методики).

Відповідно до пункту 2.2 Методики при визначенні наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря інструментально-лабораторними методами контролю використовуються результати інструментально-лабораторних вимірювань лабораторій, які атестовані на право проведення відповідних інструментально-лабораторних вимірювань. Дані таких вимірювань мають бути зафіксовані в журналах первинної облікової документації, у робочих журналах лабораторій або у звітах про інструментально-лабораторні вимірювання.

Вище наведене свідчить про те, що встановлені викиди мають бути зафіксовані в акті перевірки, крім того мають бути розраховані маса таких викидів, їх якісний склад забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

При цьому, слід зазначити, що складений позивачем акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства щодо відповідача вказану інформацію не містить, водночас, доказів надання відповідачу чи надання позивачем суду результатів інструментально-лабораторних вимірювань матеріали справи не містять.

Таким чином, в акті перевірки від 07.07.2021 №294/07.21 не зафіксовано, що саморобні твердопаливні котли 2 шт., що не включені до діючого дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, експлуатувалися ТзОВ «Ламікс», при цьому, відповідач у запереченнях на позов використання вказаних вище об`єктів заперечує; не встановлено жодних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а також не встановлено кількісний та якісний склад можливих викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від діяльності товариства.

Не з`ясування питань в ході проведення перевірки щодо здійснення виявленими об`єктами перевищення викидів забруднюючих речовин, які можуть прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та на стан навколишнього природного середовища, унеможливлює з`ясування питання віднесення вказаних об`єктів до джерел викидів забруднюючих речовин.

Статтею 33 Закону №2707-XII встановлено, що особи, винні у перевищенні нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел в атмосферне повітря та нормативів гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел, несуть відповідальність згідно з законом.

Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом (стаття 34 Закону №2707-XII).

Тобто, у даному випадку позивачем не доведено, що виявлені виявленні в ході проведення перевірки порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, погіршують екологічну безпеку як передумова застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

При цьому, суд наголошує на тому, що в акті перевірки від 07.07.2021 №294/07.21 не зафіксовано, що виявлені під час планової перевірки порушення призводять до негативних наслідків та у графі «Опис негативних наслідків, що настали в результаті порушення вимог законодавства (за наявності)», про негативні наслідки мова не йде. Так само у графі «Ризик настання негативних наслідків від провадження господарської діяльності» відсутні відповідні відмітки.

Суд також зазначає, що позивач у справі є контролюючим органом, суб`єктом владних повноважень. Право на звернення позивача до суду з вимогою зупинення виконання робіт ґрунтується на Законі України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Прийняття рішення про зупинення виконання робіт суб`єкта господарювання віднесено законодавцем до компетенції суду. В ході судового провадження сторони мають право надавати пояснення у заявах по суті справи, аргументуючи свої вимоги та заперечення, подавати докази, доводячи перед судом їх переконливість.

Результати перевірки, оформлені відповідним актом, не є безумовною підставою для зупинення виконання робіт. Перевірка наявності підстав для задоволення позову у спосіб, визначений контролюючим органом, здійснюється судом з урахуванням доводів сторін. Для прийняття такого рішення у суду мають бути обґрунтовані підстави вважати, що діяльність підприємства призводить до негативних екологічних наслідків.

Заходи реагування застосовуються судом за позовом органу державного нагляду, який повинен обґрунтувати наявність підстав для цього, тобто вказати та довести, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, погіршують екологічну безпеку. Застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування такої загрози. Якщо такі умови відсутні, то контролюючий орган застосовує інші примусові заходи у межах наданих повноважень.

При цьому, захід реагування у вигляді зупинення виконання робіт є виключним заходом. При обранні такого заходу реагування позивачем як суб`єктом владних повноважень і судом мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли, та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Суд звертає увагу на те, що позивачем не обґрунтовано необхідність вжиття заходів реагування, зазначених у позові, із урахуванням того, що ним вже ужито заходів на припинення виявлених перевіркою порушень шляхом видачі відповідачу розпорядчого документа - припису від 07.07.2021 № 000298, яким встановлено строк для виконання цього припису до 13.08.2021 (пункт 2) та до 13.10.2021 (пункт 1). Однак із даним позовом позивач звернувся 01.10.2021, тобто до настання вказаного строку. При цьому, позивачем не було здійснено перевірку виконання відповідачем вимог припису від 07.07.2021 № 000298 та не було надано суду доказів його невиконання - у порядку та в строк, визначених Держекоінспекцією у Волинській області. Водночас у запереченнях щодо позову відповідач стверджує про демонтаж додаткових джерел викидів у вересні 2021.

Суд зауважує, що звернення до суду з адміністративним позовом щодо застосування заходів реагування у сфері державного контролю (нагляду) до суб`єкта господарювання можливе у разі, якщо відповідачем не будуть виконані у встановлений органом державного нагляду строк законні вимоги відповідного рішення суб`єкта владних повноважень (вимоги припису, розпорядження), які є обов`язковими для виконання відповідно до положень статті 7 Закону №877-V.

Під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення. У протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення. Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей, негативного впливу на довкілля.

Оскільки у цій категорії справ обов`язок доведення позовних вимог законом покладено на позивача, то саме органи державного контролю (нагляду) мають обґрунтувати необхідність застосування зупинення виконання робіт суб`єктом господарювання, а суд дослідити вказані докази та надати їм відповідну правову оцінку.

У даному випадку позивач не довів наявність підстав для застосування судом заходів реагування у вигляді зупинення виконання робіт в частині експлуатації стаціонарних джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, які розташовані по вул. Глушець, 33/1, м. Луцьк, Волинської області, а саме: твердопаливний котел паливної побутових приміщень, твердопаливний котел меблевого цеху, 7 деревообробних верстатів столярного цеху та додаткових джерел утворення, а саме твердопаливного котла столярного цеху та твердопаливного котла меблевого цеху до усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища шляхом отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря додатковими стаціонарними джерелами та забезпечення умов дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами в частині забезпечення роботи ПГОУ згідно з правилами технічної експлуатації установок очистки газу затверджених наказом Мінприроди №52 від 06.02.2009.

Таким чином, позивач, звертаючись до суду з позовом про застосування до суб`єкта господарювання заходів державного нагляду (контролю), належним чином не обґрунтував наявність визначених законом підстав для зупинення діяльності відповідача, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко