Справа № 420/5452/21
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/5452/21
Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2021 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просив: визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо незаконного обмеження розміру пенсії та зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 16.04.2020 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Одеської обласної прокуратури від 19.03.2020 року №372 без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що йому на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 року по справі №420/4285/20 було перераховано пенсію згідно довідки прокуратури Одеської області від 19.03.2020 року №372. При цьому розмір пенсії позивача після проведеного перерахунку склав 38841,61 грн.. Разом з тим, територіальний орган пенсійного фонду безпідставно обмежив розмір виплачуваної позивачу пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність у розмірі 16380,00 грн., а також зменшив основний розмір пенсії позивача з 90% на 60% від суми грошового забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з квітня 2008 року перебував на обліку в територіальному органі пенсійного фонду та отримував пенсію за віком, призначену йому у відповідності до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% від заробітної плати (а.с.91).

19.03.2020 року позивачу Прокуратурою Одеської області відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» було видано довідку від 19.03.2020 року №372 для перерахунку пенсії ОСОБА_1 (а.с.105).

16.04.2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії, додавши вищезазначену довідку прокуратури Одеської області (а.с.97-98).

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 22.04.2020 року №105/03-14 позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії (а.с.93-94). В обґрунтування такої відмови орган пенсійного фонду зазначає, що права на перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», згідно з довідкою про заробітну плату від 19.03.2020 року №372 ОСОБА_1 не має, оскільки перерахунок проводиться у разі зміни розмірів посадових окладів для працівників прокуратури після грудня 2019 року, які є підставою для перерахунків пенсій за вислугу років. відповідач послався на п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1155 «Про умови оплати праці прокурорів», яким встановлено, що зміна розміру посадового окладу працівників прокуратури, передбачена цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру»

Не погоджуючись із зазначеним рішенням та вважаючи його протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду в межах адміністративної справи №420/4285/20.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 року по справі №420/4285/20 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 22.04.2020 року №105/03-14 щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років працівнику прокуратури Одеської області ОСОБА_1 .. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , згідно з довідкою прокуратури Одеської області від 19.03.2020 №372, з 16.04.2020 року (а.с.110-119).

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 року по справі №420/4285/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки прокуратури Одеської області від 19.03.2020 року №372 (а.с.123-124).

Проте, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, пенсія позивачу була перерахована, виходячи з 60% від суми грошового забезпечення та обмежена десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Не погоджуючись із зазначеними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, позивач звернувся з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені зміни до законодавства щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Тому, застосувавши при перерахунку пенсії 60 процентів, а не 90 процентів від заробітної плати, відповідач діяв протиправно, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

При цьому суд першої інстанції дійшов висновку, що перерахована пенсія позивача не може обмежуватися максимальним розміром, тобто не перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, оскільки дія положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 01 січня 2016 року.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

На час призначення позивачу пенсії особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися ст.50-1 Закону №1789-ХІІ (до 15.07.2015 року).

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, в редакції, що діяла на час призначення пенсії, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

В подальшому положення ст.50-1 Законом №1789-ХІІ втратили чинність, окрім частин 3, 4, 6 та 11, проте ці частини не стосувались питання проведення перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури, у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Відповідно до ч.2 ст.86 Закону №1697-VII (в редакції станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії 16.04.2020 року) пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Саме на підставі вказаних положень чинного законодавства, відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії позивачу встановлено розмір пенсії 60 відсотків.

В даній справі по суті розглядаються правовідносини, які виникли внаслідок перерахунку, який був встановлений в первинній редакції ч.20 ст.86 Закону №1697-VII, відповідно пункту 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019.

На думку колегії суддів слід дослідити можливість застосування норми ч.1 ст.50-1 Закону №1789-XII, яка втратила чинність станом на дату проведення перерахунку здійсненого відповідно до норм чинного Закону №1697-VII.

У Рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, в ситуації з перерахунком призначеної пенсії працівникам органів прокуратури таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може ґрунтуватися на законі, який втратив чинність.

В даному випадку, позивач, бажаючи реалізувати своє право на перерахунок пенсії, звернувся до органу ПФУ з довідкою про розмір його заробітної плати, яку складено відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(II)/2019 та ст.ст.81, 86 Закону №1697-VII із складовими, які є відмінними від тих, на підставі яких визначався розмір його пенсії при призначенні та перерахунках здійснених в період чинності Закону №1789-XII.

Необхідно враховувати те, що розмір пенсії прокурора перебуває у прямій залежності від його заробітної плати, яка є базою для обрахунку пенсії, але заробітна плата прокурора Законами України від 05.11.1991 року №1789-XII та від 14.10.2014 року №1697-VII визначалась по-різному.

Так, частиною 1 ст.49 Закон №1789-XII було передбачено, що заробітна плата прокурорів і слідчих прокуратури складається із посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років, а розміри посадових окладів, надбавок за класні чини та вислугу років затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, Законом №1789-XII не було визначені розміри посадових окладів прокурорів і повноваження щодо їх визначення були надані Кабінету Міністрів України.

На виконання своїх повноважень Кабінет Міністрів України постановою від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» затвердив схему посадових окладів працівників органів прокуратури.

Згідно з частиною 1 ст.81 Закону №1697-VІІ заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 1 та 3 ст.81 Закону №1697-VІІ визначено структуру заробітної плати, відповідно до якої заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за:

1) вислугу років;

2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

З наведеного слідує, що на відміну від діючого Закону №1697-VІІ, попередній Закон №1789-XII по-іншому визначав складові заробітної плати прокурів та не встановлював розміри посадових окладів, повноваження щодо встановлення яких були надані Кабінету Міністрів України, у межах яких прийнято Постанову №505, яка і визначила відповідні розміри посадових окладів прокурорів.

Згідно з п.1 Розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформування органів прокуратури» від 19.09.2019 року №113-IX (далі - Закон №113), визнано такими, що втратили чинність норми Закону України «Про прокуратуру» у редакції 1991 року, у тому числі частина 1 ст.49, якою однією зі складових заробітної плати прокурорів визначалась надбавка за класні чини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 року у справі №6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 у справі №6-р/2020 визначено, що положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, положення п.26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто, з 26.03.2020 року.

Колегія суддів звертає увагу на висновки сформовані в рішенні Конституційного Суду України від 26.03.2020 у справі №6-р/2020, а саме, що заробітна плата прокурорів, як елемент організації та порядку діяльності прокуратури в розумінні статті 131-1 Основного Закону України, має визначатися виключно законом.

За таких умов, позивач має право отримувати пенсійні виплати, обраховані із суми заробітної плати прокурорів, встановленої чинним Законом №1697-VII.

Реалізуючи своє право на перерахунок пенсії на підставі норм чинного Закону №1697-VII, та отримавши належну довідку, складену відповідно до приписів вказаного Закону, позивач помилково вважає можливим застосування ст.50-1 Закону №1789-XII, оскільки вона втратила свою чинність.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсоткове значення розміру пенсії є незмінним та має застосовуватися норма, що визначала відсотковий розмір пенсії станом на дату її призначення.

Колегія суддів зауважує, що ретроспективне застосування при обчисленні пенсійної виплати позивачу положень статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, яка на дату такого перерахунку втратила чинність, неодмінно призведе до ситуації непрямої дискримінації інших пенсіонерів з числа прокурорів та суперечитиме принципу дії закону у часі.

Отже, застосування при обчисленні пенсії позивача з 13.12.2019 року положень статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, які втратили чинність, щодо визначення розміру пенсійної виплати виходячи з 90% місячного заробітку не відповідатиме конституційному принципу рівності перед законом та суперечитиме приписам ст.24 Конституції України.

Відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В свою чергу, застосування у спірних відносинах положень частини 2 ст.86 Закону №1697-VII не суперечить приписам ст.22 Основного Закону України, адже обсягом набутого права позивача є конкретний матеріальний (грошовий) вираз пенсійної виплати, що за обставин цієї справи внаслідок здійснення спірного перерахунку не зменшився через встановлення позивачу пенсії в розмірі 60% суми його місячної заробітної плати за аналогічною посадою згідно довідки №68.

Стосовно задоволення судом першої інстанції позовних вимог про здійснення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром, колегія суддів зазначає наступне.

Враховуючи, що перерахунок пенсії позивача слід здійснювати відповідно до положень чинного Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, то аналізу підлягають норми саме цього закону, які передбачають обмеження виплати пенсії максимальним розміром.

Згідно положень абзацу 6 п.15 ст.86 Закону №1697-VII (в редакції Закону України від 02.03.2015 року №213-VIII), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII частину 15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року викладено в такій редакції, зокрема:

«Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність».

Пунктом І прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII визначено, що в частині вищевказаних змін закон набирає чинність з 25.04.2015 року.

З наведеного слідує, що вказаними законодавчими положеннями встановлено обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнані, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України, а тому підстав для визначення протиправним обмеження пенсії позивачу максимальним розміром судова колегія не вбачає.

Також колегія суддів зауважує, що обмеження пенсій прокурорів максимальним розміром встановлювалося також і в попередньому Законі України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, а саме статтею 50-1 даного Закону, які не було визнано неконституційними.

Судова колегія усвідомлює, що чинні положення абзацу 6 п.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року йдуть в розріз із положеннями ст.81, ч.2 ст.86 даного Закону, оскільки вони по суті нівелюють можливість отримання прокурором пенсії в розмірі саме 60% (конкретному матеріальному (грошовому) виразі) від його заробітної плати.

В той же час, колегія суддів вважає неможливим застосувати механізм, визначений ст.7 КАС України, а саме звернутися до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України, оскільки стосовно абз.6 п.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року таке подання до Конституційного Суду України вже здійснювалося Верховним Судом України 20.01.2017 року.

За наслідками розгляду вказаного подання ухвалою Великої Палати Конституційного Суду України від 19.06.2018 року по справі №1-19/2018(172/17) відмовлено у відкритті конституційного провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів робить висновок, що позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про здійснення перерахунку пенсії з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, без обмеження максимальним розміром.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.