Справа № 120/11841/21-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

13 грудня 2021 р. Справа № 120/11841/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Заявлені вимоги обґрунтовуються тим, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2021 року у справі №120/124/21-а, що набрало законної сили 15.03.2021 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.04.2021 року здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до довідки від 17.11.2020 року, виданої Вінницьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. Сума доплати з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року становить 100258,89 грн.

У зв`язку з цим, 18.03.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання інформації стосовно виконання зазначеного судового рішення.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 12.04.2021 року № 3403-2704/К-02/8-0200/21 позивача повідомлено, що йому здійснено перерахунок пенсії, відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2021 року у справі №120/124/21-а. Сума доплати за період з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року складає 100258,89 грн. Крім того, відповідач зазначив, що нараховані кошти включені до Реєстру судових рішень та виплата буде здійснена в порядку черговості. При цьому, враховуючи положення Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року №2050, підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів відсутні.

Позивач вважає протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо виплати йому нарахованої на виконання рішення суду пенсії в сумі 100258,89 грн., а тому звернувся до суду з цим позовом про примусове стягнення з відповідача відповідної заборгованості та компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву, з поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів.

20.10.2021 року на адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення адміністративного позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2021 року у справі №120/124/21-а, що набрало законної сили 15.03.2021 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.04.2021 року здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до довідки від 17.11.2020 року, виданої Вінницьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. Сума доплати з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року становить 100258,89 грн.

Разом з тим, вказану суму заборгованості внесено до реєстру судових рішень, та буде виплачено відповідачем після виділення коштів з Державного Бюджету України.

Щодо виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, посилаючись на положення Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050, зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області забезпечило перерахунок пенсії позивача, до зобов`язань покладених рішеннями судів, а відтак підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів відсутні, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Визначаючись щодо вимоги про стягнення заборгованості з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, суд вважає, що провадження у цій частині підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив, що ОСОБА_1 , починаючи з 24.08.2011 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2021 року у справі №120/124/21-а, що набрало законної сили 15.03.2021 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.04.2021 року здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до довідки від 17.11.2020 року, виданої Вінницьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. Сума доплати з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року становить 100258,89 грн., що не заперечується відповідачем.

18.03.2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з письмовою заявою, у якій просив нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 12.04.2021 року № 3403-2704/К-02/8-0200/21 позивача повідомлено, що йому здійснено перерахунок пенсії, відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2021 року у справі №120/124/21-а. Сума доплати за період з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року складає 100258,89 грн. Крім того, відповідач зазначив, що нараховані кошти включені до Реєстру судових рішень та виплата буде здійснена в порядку черговості. При цьому, враховуючи положення Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року №2050, підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів відсутні.

Враховуючи вищевикладені обставини, можна дійти висновку, що спірні правовідносини фактично виникли у зв`язку із неналежним виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2021 року у справі №120/124/21-а, яке набрало законної сили.

Так, відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За змістом частини 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Виконання судового рішення може відбуватися у добровільному та примусовому порядку, а судовий контроль за виконанням рішення суду здійснює суд, що його ухвалив.

Як зазначає позивач, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2021 року у справі №120/124/21-а Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснило перерахунок пенсії позивача за період з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року. Внаслідок проведення такого перерахунку позивачу донараховано пенсію в сумі 100258,89 грн.

При цьому, варто звернути увагу, що вказаним судом рішенням відповідача зобов`язано здійснити перерахунок пенсії позивача, а також виплатити перераховану пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Тобто питання виплати позивачу недоплаченої пенсії в сумі 100258,89 грн. охоплюється рішенням суду у справі № 120/124/21-а та належить до предмета його виконання.

Однак позивач, не погоджуючись з повнотою виконання цього рішення, звернувся до суду з новим позовом, фактичною підставою якого є незгода позивача з бездіяльністю пенсійного органу щодо виконання рішення суду від 11.02.2021 року у справі №120/124/21-а в частині виплати пенсії в сумі 100258,89 грн., нарахованої у зв`язку з проведенням її перерахунку за період з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року на виконання судового рішення.

За приписами статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною першою статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Так, зазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на викладене суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, а також в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 11.12.2020 у справі № 826/13146/18.

Аналізуючи предмет спору у цій справі доходжу до висновку, що позов в частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо невиплати нарахованої пенсії за період з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року та стягнення заборгованості з виплати пенсії з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року у сумі 100258,89 грн. фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2021 року у справі № 120/124/21-а.

Відтак варто зазначити, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача, вчинених (допущеної) при виконанні рішення суду. Проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

З огляду на викладене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Відтак вимоги про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яка допущена на виконання судового рішення, в іншому (новому) судовому провадженні не можуть розглядатися.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17 та від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 11.12.2020 року у справі № 826/13146/18, вирішуючи подібний спір пов`язаний із виконанням судового рішення, у цій справі поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити як поняття, що стосується спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

За вказаних обставин зазначаю, що ініційований позивачем спір не може бути вирішеним як адміністративним судом, так і в інших судових юрисдикціях, оскільки стосується вимог про зобов`язання відповідача виконати у бажаний для позивача спосіб чинне рішення суду від 11.02.2021 року у справі № 120/124/21-а.

З огляду на зазначене доходжу висновку, що спір у справі про визнання протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо невиплати нарахованої пенсії за період з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року та стягнення заборгованості з виплати пенсії за даний період у сумі 100258,89 грн., є тотожним спору у справі №120/124/21-а, який розглянутий Вінницьким окружним адміністративним судом, однак на стадії виконання судового рішення.

Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача при виконанні судового рішення у справі № 120/124/21-а порушено його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку статей 382, 383 КАС України (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), чи ініціювати питання про встановлення способу і порядку виконання судового рішення згідно статті 378 КАС України, а не пред`являти новий адміністративний позов.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в іншому (новому) судовому провадженні не розглядаються.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Виходячи зі змісту цієї норми, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність судового рішення, яким завершено розгляд справи і набрання цим судовим рішенням законної сили.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності судового рішення, що набрало законної сили, у тотожній справі ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Таким чином, враховуючи, що між сторонам новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами та стосується того ж основного предмету і підстав, оцінка яким уже надавалася судом при розгляді справи № 120/124/21-а, однак лише на стадії виконання судового рішення, тому наявні підстави для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати нарахованої пенсії за період з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року та стягнення заборгованості з виплати пенсії за даний період у сумі 100258,89 грн. на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України.

Керуючись ст.ст. 238, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати нарахованої пенсії за період з 01.04.2019 року по 31.03.2021 року та стягнення заборгованості з виплати пенсії за даний період у сумі 100258,89 грн., на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України

Копію ухвали надіслати сторонам для відома.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна