Справа № 300/3424/21
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
"13" грудня 2021 р. Справа № 300/3424/21
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання до вчинення дій,-
В провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання здійснити з 01.04.2019 перерахунок та подальшу виплату пенсійного забезпечення із обов`язковим врахуванням крім основних складових грошового забезпечення і додаткові види грошового забезпечення, які зазначені в довідці про розмір грошового забезпечення виданої 11 лютого 2021 Адміністрацією державної прикордонної служби України за №11/3973 від 11.02.2021.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" на підставі довідки Адміністрації державної прикордонної служби України від 11.02.2021 №11/3973, із врахуванням проведених платежів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В позовній заяві представник позивача зазначив попередню (орієнтовну) суму судових витрат, на професійну правничу допомогу зауваживши, що надання доказів на підтвердження понесених судових витрат буде подано до суду після винесення рішення.

01.12.2021 на адресу суду від адвоката позивача Малетина А.Я. надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій він просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати на професійну (правничу) допомогу в розмірі 3500 грн.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України), судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Абзацами 1 і 2 частини 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд зазначає, що розгляд адміністративної цієї справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження у відповідності до статті 262 КАС України, про що було зазначено судом в ухвалі про відкриття провадження.

При цьому, представник позивача в адміністративному позові зазначив орієнтовний розмір витрат в сумі 4500,00 гривень (2500,00 грн. - складання позову, 2000,00 грн. - складання відповіді на відзив), які очікує понести, просив їх стягнути із відповідача, зауважив,що докази фактичного понесення витрат на правову допомогу будуть надані суду після винесення рішення.

Івано-Франківським окружним адміністративним судом рішення у справі №300/3424/21 прийнято 29.11.2021. Докази на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу в розмірі 3500,00 гривень адвокат подав до суду 01.12.2021.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про дотримання позивачем строку щодо подання заяви та доказів для вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 9 статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» зазначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у справах №810/3806/18, №810/2816/18, №810/3806/18), від 22 листопада 2019 року у справі №810/1502/18.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (надалі також - Закон №5076-VI).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд керується критерієм їхньої дійсності та необхідності, а також критерієм розумності їхнього розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (пункт 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, значення спору для сторони тощо.

Судом встановлено, що професійна правнича допомога позивачу у цій справі надавалася відповідно до угоди про надання професійної (правничої) допомоги №07/05/21 від 07.05.2021 (а.с.9), укладеного між адвокатом Малетиним А.Я. та Сурмаком В.П., предметом якого є надання професійної правничої допомоги у справі щодо правильного нарахування пенсії. У пункті 4 вказаної угоди зазначено, зокрема, що за надання послуг адвокатом, клієнт сплачує гонорар шляхом безготівкового розрахунку, які розраховуються виходячи з наступних узгоджених цін на правничу допомогу: підготовка позову - 2500 грн., відповіді на відзив - 2000 грн.

Також адвокатом Малетиним А.Я. надано суду свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ІФ №001445 видане на підставі рішення Ради адвокатів Івано-Франківської області від 11.01.2019 №2/01 (а.с.8 зворот), ордер на надання правової допомоги №ІФ1011145 від 28.05.2021 (а.с.38), акт про надання професійної (правничої) допомоги від 30.11.2021 (а.с.37), квитанція №01-12/21 (а.с.35).

Згідно акту про надання професійної (правничої) допомоги розмір адвокатського гонорару за 1 годину роботи становить 500 грн., кількість затраченого адвокатом Малетиним А.Я. часу становить 7 годин.

За змістом вказаного акту адвокатом Малетиним А.Я. надано правничу допомогу наступного характеру:

1) підготовка позовної заяви - 3000 грн., кількість витрачених годин - 6 годин;

2) консультації з питань розгляду справи та узгодження правової позиції в справі - 500 грн., кількість витрачених годин - 1 година.

Відповідно до квитанції від 01-12/21 ОСОБА_1 сплатив адвокату Мелитину А.Я. кошти в розмірі 3500,00 грн. грн. за адвокатські послуги.

При цьому суд звертає увагу, що в угоді про надання професійної (правничої) допомоги №07/05/21 від 07.05.2021 зазначено, що вартість такого виду правової допомоги, як підготовка позову складає - 2500,00 грн., натомість у акті про надання професійної (правничої) допомоги від 30.11.2021 вказано - 3000,00 грн.

При розподілі судових витрат у цій справі суд враховує: зміст позовної заяви; час, який необхідно затратити кваліфікованому юристу на підготовку усіх матеріалів адміністративної справи; складність адміністративної справи; те, що справа розглядалася в спрощеному провадженні, без виклику сторін.

На підставі системного аналізу матеріалів справи та долучених позивачем доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заявлений адвокатом час (7 годин) на опрацювання поданих позивачем документів, в розрізі оцінки розумності витрат на правничу допомогу в сумі 3500 грн., виходячи з погодинної оплати в розмірі 500 грн., є завищеним, внаслідок чого розмір витрат є неспівмірним зі складністю справи.

Так, суд вказує на зміст та незначну кількість та складність в опрацюванні документів, долучених до позовної заяви. Судова практика з приводу вказаних правовідносин сформована однозначно (рішення Верховного суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19), що не потребує значного часу на їх написання в позовній заяві.

Відтак, суд вважає, що розумно достатній час на надання правничих послуг позивачу саме в цій адміністративній справі, не повинен перевищувати 3 години.

Таким чином, заявлені адвокатом позивача до відшкодування 3500 грн. витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Заявлений розмір витрат є неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) в період провадження в Івано-Франківському окружному суді, із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

Відтак, з огляду на нескладність справи, обсяг наданих послуг, суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача повинен становити 1500,00 грн. (500 грн. х 3 години), що буде співмірним зі складністю цієї справи, обсягом наданих адвокатом послуг, а також відповідатиме критерію реальності та розумності їх розміру, решту витрат на вказану допомогу повинен понести позивач.

Підсумовуючи зазначене вище, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення частково, суд дійшов до висновку, що понесені відповідачем витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в Івано-Франківському окружному адміністративному суді у сумі 1350,00 грн. (90% задоволених позовних вимог) підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду в Івано-Франківській області на користь позивача.

Згідно з частиною 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відтак, заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 143, 241-246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу від 01.12.2021 задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1350,00 грн. (одна тисяча триста п`ятдесят гривень 00 копійок).

В задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ),

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.