Справа № 520/18076/21
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

з питань відстрочення виконання рішення суду

"15" грудня 2021 р. № 520/18076/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Заічко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА" про відстрочення виконання рішення суду по адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду, в якій просить суд відстрочити виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2020 року у справі №520/18076/21 строком на один рік до 22 листопада 2022 року.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначив, що на сьогоднішній день перебуває в скрутному економічному становищі. Спостерігається недостатня чисельність працівників Товариства через скрутне економічне становище - збитки від господарської діяльності. Заявник зазначає, що діяльністю Товариства є продаж сільськогосподарської техніки та обладнання. Купівля техніки сільськогосподарськими товаровиробниками має свою власну специфіку, яка характеризується сезонністю. Саме сезонний попит покупців на техніку не дозволяє зволікати з задоволенням таких потреб. В свою чергу - неможливість вчасного задоволення потреб покупців в техніці призведе до порушень існуючих зобов`язань Товариства, штрафних санкцій, а також критичного перевищення розміру боргових зобов`язань над сумою прибутків що призведе до неможливості їхнього погашення та банкрутства і ліквідації Товариства. З урахуванням саме сезонності потреби та надходжень грошових коштів від покупців складаються графіки замовлень для іноземних товаровиробників, які передбачають як строки поставки техніки так і строки виконання ТОВ «ДОНСНАБ- АГРОТЕХНІКА» сплати грошових коштів. З огляду на відсутність на даний момент можливості добровільного виконання Товариством рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 року у даній справі існує перспектива того, що на майно а також на грошові кошти Товариства буде накладено арешт.

Представник заявника та представник ГУ ДПС у Луганській області в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Суд, розглянувши заяву про відстрочення виконання рішення суду, врахувавши позицію представників сторін та дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 адміністративний позов Головного управління ДПС у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА" про стягнення податкового боргу - задоволено.

Стягнуто кошти з рахунків у банках, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю «Донснаб-Агротехніка», , адреса: 62370, Харківська область, м. Дергачі, вул. Золочівський шлях, буд.12, в рахунок погашення податкового боргу в загальній сумі 200 182,46 грн ( двісті тисяч сто вісімдесят дві грн. 46 коп.), що складається з орендної плати з юридичних осіб в сумі 107919,34 грн., з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 92263,12 грн., період виникнення заборгованості з 30.09.2020 року по 30.08.2021 року, з них:

- у дохід місцевого бюджету по орендній платі з юридичних осіб (КБК 18010600) в сумі 107919,34 грн, на розрахунковий рахунок UA0012461, код платежу 18010600, отримувач ГУК у Луг.обл/СТГ смт.НОВОАЙД/18010600, ОКПО 37991110, банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

- у дохід місцевого бюджету по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (КБК 18010400) в сумі 92263,12 грн, на розрахунковий рахунок UA0012461, код платежу 18010400, отримувач ГУК у Луг.обл/СТГ смт.НОВОАЙД/18010400, ОКПО 37991110, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Вказане рішення станом на час розгляду заяви не набрало законної сили .

Виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»).

Частиною першою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду (ч. 1 ст. 378 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 378 КАС України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 378 КАС України).

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд, у відповідності до положень частини четвертої статті 378 цього Кодексу, також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Із системного аналізу даної норми видно, що підставою для відстрочення/розстрочення виконання рішення є звернення особи із заявою до суду про відстрочення/розстрочення з обумовленням причин неможливості виконати судове рішення у встановлений законом строк, тобто за доведеністю обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим (відсутність коштів або присудженого майна в натурі та інше).

Вказана норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення/розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення у вигляді істотного ускладнення виконання рішення або неможливості його виконання.

Вирішуючи питання про відстрочення/розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій, інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини (зокрема, ненадання (несвоєчасне надання) бюджетних асигнувань або бюджетних зобов`язань заявнику та/або недоведення (несвоєчасне доведення) фінансування видатків до заявника - отримувача бюджетних коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу).

При цьому, питання розстрочення або відстрочення рішення суду знаходяться в площинні процесуального права.

В частині правової оцінки наданих заявником доказів суд повинен дослідити питання про те, чи достатньо наведених заявником обставин для прийняття рішення про розстрочення виконання судового рішення, яким стягнуто податковий борг.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

При розгляді заяв щодо розстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків розтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав має бути доведена боржником.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення застосовується з метою зменшення надмірного тягаря на боржника, якщо такий тягар може призвести до виникнення ситуації, за якої виконання судового рішення стане взагалі неможливим.

Питання розстрочення або відстрочення постанови суду знаходяться в площині процесуального права. Разом із тим підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин від правової природи податкового боргу.

Інститут розстрочення та відстрочення податкового боргу платника податків, що регулюється ст. 100 Податкового України, є елементом процедури погашення податкового боргу платників податків в межах адміністрування податків та зборів як сукупності рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об`єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом (п.п.14.1.11 п.14.1 ст.14 ПК України), що узгоджується з визначеною у статті 1 сферою дії цього Кодексу.

Розстрочення/відстрочення виконання судового рішення (врегульоване КАС України) за самою своєю суттю відрізняється від розстрочення/відстрочення, передбаченого ст.100 ПК України, вказані процедури реалізуються різними суб`єктами (відповідно судами та контролюючими органами) та за ініціативою різних осіб (розстрочення/відстрочення виконання судового рішення може відбуватись за заявою особи, яка бере участь у справі, сторони виконавчого провадження або за ініціативою суду, тоді як питання відстрочення/розстрочення податкового боргу може бути порушено виключно платником податків), а також різняться їх нормативним регулюванням (положення КАС України та ПК України).

За наведеного, суд вважає, що норми ст. 100 ПК України, які регулюють правила розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є спеціальними нормами щодо доказів як підстав для відстрочення податкового боргу (п. 100.5 ст. 100 ПК України) та порядку погашення податкового боргу (п. 100.7 ст. 100 ПК України).

Відповідно до п. 100.4, п. 100.5 ст. 100 ПК України постановою Кабінету Міністрів України №1235 від 27.12.2010 було затверджено Перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин.

Суд звертає увагу на те, що збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб`єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12.03.2019 по справі №809/927/14, від 24.01.2019 по справі №813/3195/14, від 15.06.2021 по справі №140/3852/19.

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, позивач не надав пояснень та доказів на підтвердження того, яким чином відстрочення судом сплати податкового боргу сприятиме його сплаті після закінчення терміну відстрочення, тобто які прогнозовані події у зазначений ним період сприятимуть виникненню у підприємства можливості погасити борг.

Крім того, не зазначено, яких заходів вживає підприємство для сплати цього боргу та інших боргових зобов`язань.

Суд також бере до уваги той факт, що застосована судом відстрочка призводить до збільшення податкового боргу відповідача, адже порушення строків сплати податкових зобов`язань тягне нарахування фінансових санкцій, зокрема пені.

Отже, застосування такого заходу як відстрочення сплати у даному випадку є необґрунтованим, оскільки відсутні підстави вважати, що через рік обставини зміняться і відповідач матиме можливість виконати судове рішення в повному обсязі у встановленому законом порядку.

Також, судом враховується та обставина, що товариство не здійснює жодних платежів на погашення суми заборгованості, таких доказів позивачем до суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником до заяви про розстрочення рішення надано звіт із праці, який подається до Державного статистичного спостереження, за формою №1-ПВ, за січень та травень 2021 року. Заявник зазначає, що згідно зі звітом із праці у травні 2021 року облікова кількість штатних працівників становить 3 осіб. Разом з тим, у відповідності до звіту із праці у січні 2021 року, облікова кількість штатних працівників складала 56 осіб, що є підтвердженням скрутного економічного становища підприємства.

Проте, вказані документи не є достатніми доказами на підтвердження скрутного майнового стану відповідача, оскільки відображають лише кількість штатних працівників на підприємстві. Тобто, надані ТОВ "ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА" докази, не дають можливості визначити його доходи, а також встановити наявність або відсутність майнових активів (рухового або нерухомого майна) за рахунок якого можливо здійснити погашення податкового боргу.

З огляду на викладене, суд доходить висновку щодо відмови у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду, у порядку ст. 378 КАС України.

Керуючись ст.ст.243, 248, 256, 378, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА" про відстрочення виконання рішення суду по адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА" про стягнення податкового боргу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Заічко О.В.