Справа № 280/4463/19
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2021 року м. Дніпросправа № 280/4463/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Виконавчого комітету Енергодарської міської ради

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року (головуючий суддя: Новікова І.В.) по адміністративній справі № 280/4463/19

за позовом ОСОБА_1 до Енергодарської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.11.2019 року скасовано та постановлено нове, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, в тому числі стягнуто з Енергодарської міської ради (далі Енергодарської МР) на користь позивача середній заробіток за період вимушеного прогулу з 15.08.2019 року по 04.12.2020 року у розмірі 541 323,44 грн.

09.09.2021 року до суду від представника позивача надійшла заява, в якій просить змінити спосіб виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021року по справі №280/4463/19 шляхом безспірного списання Управлінням Державної казначейської служби України у м. Енергодар Запорізької області ( далі УДКСУ у м. Енергодар) на користь ОСОБА_1 з відповідних рахунків Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області (далі ВК Енергодарської МР) коштів у розмірі 541 323,44 грн.

У відзиві на заяву відповідач просить відмовити у задоволенні заяви про зміну способу виконання постанови, оскільки суд змінить боржника в зобов`язанні, що фактично змінює суть прийнятого судового рішення, доводи позивача про те, що ВК Енергодарської МР є головним розпорядником бюджетних коштів Енергодарської МР є не обґрунтованими, не відповідають обставинам справи та суперечать положенням Бюджетного кодексу України.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року заяву задоволено, змінено спосіб виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021року по справі №280/4463/19, ухвалено стягнути з Енергодарської МР на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період вимушеного прогулу з 15.08.2019 року по 04.12.2020 року розмірі 541 323,44 грн., шляхом їх безспірного списання з казначейських рахунків ВК Енергодарської міської ради .

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Виконавчим комітетом Енергодарської МР подано апеляційну скаргу, в якій відповідач просить ухвалу скасувати, відмовити в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про правомірність прийнятої судом першої інстанції ухвали, в зв`язку з чим просить залишити ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції вважає відсутніми підстави для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.11.2019 року скасовано та постановлено нове, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, в тому числі стягнуто з Енергодарської МР на користь позивача середній заробіток за період вимушеного прогулу з 15.08.2019 року по 04.12.2020 року у розмірі 541 323,44 грн.

Судове рішення не виконано, оскільки згідно листа ВК Енергодарської МР від 07.04.2021року №01-01-36/1705, Енергодарська МР не є розпорядником бюджетних коштів в розумінні ст.22 Бюджетного кодексу України та не має відкритих рахунків в банківських установах, в тому числі й казначейських, і не отримує бюджетних асигнувань.

Відповідно до листа УДКСУ у м.Енергодарі від 28.07.2021 року №02-35-06/648, Енергодарська МР () станом на 28.07.2021 року в управлінні не обслуговується.

05.01.2015 року між УДКСУ у м.Енергодарі та ВК Енергодарської МР укладено договір про здійснення розрахунково-касового обслуговування.

В той же час згідно листа ВК Енергодарської МР від 28.07.2021 роу №01-01-36/3687 саме ВК Енергодарської МР, як органом місцевого самоврядування, сплачувалась заробітна плата ОСОБА_1 під час перебування нею на посаді секретаря Енергодарської МР.

З метою усунення обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, позивач через представника звернулася до суду з заявою, в якій просила змінити спосіб і порядок виконання рішення суду шляхом безспірного списання УДКСУ у м. Енергодар на користь ОСОБА_1 з відповідних рахунків ВК Енергодарської МР коштів у розмірі 541 323,44 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції вірно зазначив, що приписами ч.1,3 ст. 378 КАС України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду; підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 вказаного Закону рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно п.12 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України (далі БК України ) бюджетні установи органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Отже примусове виконання рішення суду про стягнення коштів з органів місцевого самоврядування покладається на відповідний орган Державної казначейської служби.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.10 зазначеного Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ч.1-2 ст. 11 Закону виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Положеннями ч.1, п.3 ч.2 ст.22 БК України визначено, що за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

З наведених положень вбачається, що на виконавчі комітети відповідних рад чинним бюджетним законодавством покладено функції головного розпорядника коштів місцевого бюджету, у тому числі й за зобов`язаннями ради.

Викладене свідчить, що міська рада та її виконавчий комітет складають єдину загальну систему відповідного органу місцевого самоврядування та відповідають за зобов`язаннями, які випливають із реалізації прав та обов`язків органу місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що неможливість стягнення суми заробітної плати за судовим рішенням за рахунок бюджетних асигнувань Енергодарської МР на користь ОСОБА_1 обумовлена тим, що боржник не обслуговується в УДКСУ у м. Енергодар .

Натомість на кожну особу законом покладено безумовний обов`язок щодо виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Враховуючи сукупність встановлених обставин та приписи бюджетного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення в частині безспірного списання суми коштів з ВК Енергодарської МР, як виконавчого органу боржника, для забезпечення реального виконання рішення у вказаній частині.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані.

Оскільки судом першої інстанції повно з`ясовано обставини справи та винесено ухвалу з дотриманням норм матеріального права, підстави для скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 321, 322, 325, 378 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Енергодарської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року по адміністративній справі № 280/4463/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 15 грудня 2021 року, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий