Справа № 520/16450/21
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

16 грудня 2021 року № 520/16450/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, -

В С Т А Н О В И В:

Харківський національний університет внутрішніх справ ( проспект Льва Ландау, буд. 27,м. Харків,61080) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (рахунок UA1005066, Державне казначейство України в м. Київ, МФО 820172, ) витрати, пов`язані з утриманням, у сумі 42 144 (сорок дві тисячі сто сорок чотири) грн. 34 коп.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Харківському національному університеті внутрішніх справ в сумі 42144,34 грн., яка утворилась у зв`язку із невиконанням умов контракту про здобуття освіти. Відповідачем у добровільному порядку такі витрати не відшкодовано, тому позивач просить вказану суму стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою суду від 24.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого вказав, що підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суддя у період з 08.11.2021 по 19.11.2021 знаходився на лікарняному.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 16.08.2018 року по 27.07.2021 року.

Судом встановлено, що наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 23.08.2018 року № 288 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом Харківського національного університету внутрішніх справ з 16.08.2018 року та присвоєно звання, "рядовий поліції".

Матеріали справи свідчать, що 03.09.2018 року на виконання вимог наказу МВС від 01.03.2017 року № 173 Про затвердження Типової форми Контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських» між ОСОБА_1 , Харківським національним університетом внутрішніх справ та ГУМВС України в Харківській області укладено контракт №188 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських.

Абзацом 5 пункту 3 розділу ІІ контракту визначено, що у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відповідач зобов`язана відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію».

При цьому, абз. 5 п.1 розділу ІІ контракту передбачено, що виконавець, яким у даному випадку є позивач, зобов`язується після відрахування особи (закінчення навчання) затвердити довідку-розрахунок витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, за весь термін навчання.

В подальшому, наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 22.06.2021 року №443о/с відповідача було відраховано зі складу слухачів факультету №5 Харківського національного університету внутрішніх справ за спеціальністю 282 "Правоохоронна діяльність" у зв`язку із закінченням навчання та присвоєнням ступеня вищої освіти "бакалавр" з 22 червня 2021 року.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 27.07.2021 року №389 о/с відповідача звільнено відповідно до ст. 77 ч.1 п. 7 Закону України Про Національну поліцію (за власним бажанням).

Згідно з довідками-розрахунками витрат, пов`язаних з утриманням курсанта укладених відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 №419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ХНУВС на загальну суму 42144,34 грн.

Наведені розрахунки відповідачем не оскаржувались. Доказів протилежного не надано.

Позивач, з огляду на обставини не сплати відповідачем зазначених сум у визначені строки, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з таких підстав.

Частиною 2 ст.19 Конституції України проголошено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно із ч.1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно із положеннями ч.2 ст.74 Закону України Про Національну поліцію підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Відповідно до ч. 4 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року №261 (далі Порядок), цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі, в тому числі: звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Типову форму контракту затверджує МВС.

Згідно з п. 3 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у ХНУВС на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований в університеті, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

На виконання вимог пункту 3 Порядку № 261 наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок №419/831/240/605/537/219/534).

За змістом пункту 2.1. Порядку №419/831/240/605/537/219/534 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі (далі - ВНЗ), а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. Витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування. Витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами. Витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях. Витрати на перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад визначаються виходячи з фактичних витрат, пов`язаних з оплатою транспортних послуг (вартість квитків, зборів та платежів, постільної білизни тощо). До спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія. Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.; води та водовідведення - 0,2074 куб.м; електроенергії - 2,56 кВт/г. При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році.

У власноручно підписаному відповідачем контракті про здобуття освіти у вищому навчальному закладі вказувалося на обов`язок відповідача відшкодувати, витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у разі звільнення зі служби в поліції.

Отже, ОСОБА_1 обізнаний про наявність у нього обов`язку відшкодувати, витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у разі звільнення зі служби в поліції.

З загальним розрахунком від 20.08.2020 року №4/382д відповідач ознайомлений та згідний, про що свідчить його підпис.

Розрахунки ХНУВС відповідачем не оскаржені.

Заходів направлених на добровільне відшкодування витрат на утримання в вищому навчальному закладі, відповідачем на час розгляду даної справи не вчинялось.

Таких доказів матеріали справи не містять.

Стосовно доводів відповідача про те, що сума грошового забезпечення 42144,34 грн., з огляду на приписи ст. 1215 Цивільного кодексу України не підлягає стягненню, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Однак, в спірних правовідносинах підлягають застосуванню саме норми ст. Закону України Про Національну поліцію та Порядку відшкодування особам витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, в яких передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних, зокрема, з грошовим забезпеченням під час навчання.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи довідки про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 №4/382д від 20.08.2020 грошове забезпечення останнього за період 16.08.2018 по 27.08.2020 років становило 42144,34 грн.

Посилання відповідача на неможливість стягнення витрат на грошове забезпечення з огляду на прирівнення такої виплати до заробітної плати, яка в силу приписів ст.1215 Цивільного кодексу не підлягає поверненню, суд вважає необґрунтованими, оскільки, як вбачається з наявних в матеріалах справи довідок про нараховане ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 16.08.2018 по 27.08.2020, стягнення якого і є предметом даного спору, останнє було нараховане відповідачу саме ХНУВС, а не органом Національної поліції України, в якому після навчання працював відповідач, що в свою чергу свідчить про те, що таку виплату слід кваліфікувати саме як фактичні витрати, пов`язані з утриманням особи під час навчання в навчальному закладі, а не як заробітну плату.

Так, Верховний Суд постановою від 16.10.2020 по справі №1.380.2019.002683, залишив в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2019, яким було задоволено вимоги Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана П. Сагайдачного про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в закладі вищої освіти, серед яких, зокрема, витрати на грошове забезпечення.

Враховуючи викладені обставини, відповідач повинен відшкодувати витрати на його утримання за період навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Подані позивачем довідки-розрахунки витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в ХНУВС, відповідають Порядку № 261 та Порядку розрахунку витрат.

Станом на день розгляду справи, відповідачем не надано доказів про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі.

Контракт відповідачем підписано, отже ОСОБА_1 погодився відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у тому числі, у разі звільнення.

До того ж, відповідач 25.08.2020 ознайомився із сумою відшкодування, яку повинен оплатити згідно умов вказаного контракту, про що свідчить підпис на довідці-розрахунку від 25.08.2020 року №4/382/д.

Оскільки відповідач станом на час розгляду справи необхідну суму коштів не сплатив, на що вказав позивач у позовній заяві, це свідчить про те, що жодних дій, спрямованих на добровільне відшкодування відповідач не вчинив, що дає право позивачу звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з п. 8 Порядку №261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Отже, суд зазначає, що відповідач, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі звільнення зі служби в поліції, на час розгляду справи зазначену вище суму коштів не відшкодував.

При цьому, розмір нарахованих позивачем сум по витратах, пов`язаних з його утриманням у закладі вищої освіти у розмірі 42144,343 грн. відповідачем не оскаржені.

Стосовно грошового забезпечення, то положеннями пункту 2.1. Порядку №419/831/240/605/537/219/534 прямо передбачено, що грошове забезпечення, отримане курсантом за весь період навчання, підлягає відшкодуванню у разі дострокового розірвання контракту.

Посилання відповідача на те що позивач у позовній заяві вказав неналежні відомості про місцезнаходження відповідача, реєстраційний номер облікової картки платника податків, дані про проходження служби, суд зазначає наступне.

По-перше, 01.09.2021 року судом було направлено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця реєстрації щодо надання на підставі ч.4 ст. 171 КАС України інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача.

24.09.2021 року від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця реєстрації до суду надійшла інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача.

По-друге, інформація про проходження відповідачем служби в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 16.08.2018 року по 27.07.2021 року, підтверджується матеріалами справи, зокрема наказами, контрактом та тощо. Крім того, в матеріалах справи наявна копію ідентифікаційного коду відповідача.

Доводи відповідача на відсутність в матеріалах справи доказів наявності у ОСОБА_2 повноважень на вчинення будь-яких дій процесуальних дій від імені позивача, суд відхиляє, оскільки згідно з ч. 2 ст. 57 КАС України у справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Суд зазначає, що за визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - це адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Частиною 4 статті 257 КАС України визначено перелік категорій справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Ці ж категорії справ зазначено і в частині четвертій статті 12 КАС України, згідно з якою вони розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо, зокрема, прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Предметом даного спору є стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, у загальній сумі 42144,34 грн.

У відповідності до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04.09.2019 у справі №127/7858/18, на курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України поширюються права та обов`язки, гарантії правового і соціального захисту, а також відповідальність працівників міліції, а тому служба відповідача є публічною. Спори, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою суду від 24.09.2021р. дана справа віднесена до категорії справ незначної складності, оскільки підпадає під перелік, визначений у ч. 6 ст. 12 КАС України, а відповідач не є особою, яка у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відтак, представництво у таких справах можуть здійснювати не лише адвокати, а й інші визначені особи, які мають адміністративну процесуальну дієздатність, оскільки адміністративна справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Викладене узгоджується з висновками Верховного Суд, викладеними, зокрема, у постанові від 17.04.2020 року у справі №520/6589/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, матеріалами даної справи повноваження Бондаренко Н.М. підтверджено довіреністю від 19.01.2021р. №7/25, виданою Харківським національним університетом внутрішніх справ за підписом ректора В.В. Сокуренко.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка підстав та черговості погашення боргу, встановлених чинним законодавством України тощо.

З огляду на викладене, враховуючи обізнаність відповідача про наявність у нього обов`язку щодо відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в навчальному закладі, а саме витрат на грошове забезпечення, у разі звільнення зі служби по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, відсутність доказів добровільного відшкодування ним таких витрат, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати витрати на його утримання за період навчання в Харківському національному університеті внутрішніх справ у сумі 42144,34 грн.

Інші доводи сторін судом вивчені, проте не впливають на висновки суду.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Харківського національного університету внутрішніх справ підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (рахунок UA1005066, Державне казначейство України в м. Київ, МФО 820172, ) витрати, пов`язані з утриманням, у сумі 42 144 (сорок дві тисячі сто сорок чотири) грн. 34 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тітов О.М.