Справа № 200/10750/20-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 200/10750/20-а

адміністративне провадження № К/9901/43164/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Усенко Є.А., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.03.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2021 у справі № 200/10750/20-а за позовом Приватного акціонерного товариства «ВЕСКО» до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

29.11.2021 до суду вп`яте надійшла касаційна скарга Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (далі - скаржник, Східне МРУ ДПС), направлена поштою 24.11.2021.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

1. Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене 02.06.2021, повний його текст складено того ж дня, відповідно, останнім днем для оскарження цього рішення було 02.07.2021. Однак, касаційну скаргу у цій справі направлено поштою лише 24.11.2021, тобто з пропуском строку встановленого для цього.

Східне МРУ ДПС заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке вмотивоване тим, що вперше касаційну скаргу подано в межах строку на касаційне оскарження, однак, Верховний Суд її повернув. Наступні касаційні скарги також були повернуті Верховним Судом з мотивів відсутності викладенні у них підстав для касаційного оскарження судових рішень. Вважає, що повернення касаційних скарг відбулось безпідставно, однак, врахувавши і виправивши усі недоліки, про які зазначив Верховний Суд, касаційна скарга подається повторно. Враховуючи, що повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення, просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження.

Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.

Суд встановив, що вперше касаційна скарга Східного МРУ ДПС у цій справі подана 18.06.2021, проте, Верховний Суд ухвалою від 23.06.2021 її повернув як таку, що не містила підстав касаційного оскарження судового рішення у цій справі. Суд визнав недостатнім приведене скаржником обґрунтування зазначеного пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки обґрунтування касаційної скарги не давало можливості встановити взаємозв`язок наведених доводів позивача до зазначеної підстави. Суд дійшов висновку, що наведені скаржником доводи стосуються здебільшого оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що не узгоджується з пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Копію цієї ухвали Східне МРУ ДПС отримало 06.07.2021.

Вдруге касаційна скарга Східним МРУ ДПС подана 11.08.2021, тобто більше ніж через місяць з дня отримання копії ухвали Верховного Суду від 23.06.2021. Ухвалою від 18.08.2021 Верховний Суд повернув вдруге подану касаційну скаргу, визнавши недостатнім наведене скаржником обґрунтування зазначеної у касаційній скарзі підстави - пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Копію цієї ухвали Східне МРУ ДПС отримало 30.08.2021.

Втретє касаційну скаргу подано 06.09.2021, однак, ухвалою від 21.09.2021 Верховний Суд її знову повернув на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. Суд зазначив, що посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України в частині застосування підпункту 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України) є незмістовними, оскільки як на висновок Верховного Суду з постанови від 10.04.2020 у справі №815/1978/18 скаржник посилався на позицію, пов`язану з критеріями оцінки доказів та висновками здійсненими за результатами їх дослідження. Також суд визнав, що посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржником пов`язує здебільшого з оцінкою встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що не узгоджується з наведеною підставою. Копію цієї ухвали Східне МРУ ДПС отримало 28.09.2021.

Вчетверте касаційну скаргу подано 07.10.2021, однак ухвалою від 28.10.2021 Верховний Суд її повернув на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. Суд зазначив, що відповідач, повторно звертаючись з касаційною скаргою і зазначаючи в ній пункти 1, 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України, не врахував вказаних судом недоліків. Копію цієї ухвали Східне МРУ ДПС отримало 15.11.2021.

24.11.2021 касаційну скаргу подано вп`яте, однак її обґрунтування так і не приведено у відповідність із вимогами КАС України.

Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень Східне МРУ ДПС не зазначає обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. При цьому, Верховний Суд скаржнику неодноразово надавав вичерпні роз`яснення щодо форми і змісту касаційної скарги, яким вона повинна відповідати в частині належного викладення підстав, в тому числі у разі її подання на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Крім того, з моменту отримання копії ухвали Верховного Суду про повернення вперше поданої касаційної скарги і до моменту її повторного подання сплинуло більше місяця, однак, у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень будь-якого обґрунтування причин такої тривалості реалізації права на повторне звернення скаржник не зазначає. Враховуючи, що при поданні касаційної скарги вдруге, втретє і вчетверте так і не було усунуто недоліків касаційної скарги, які стали підставою для її повернення вперше, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для визнання такого проміжку часу розумним і об`єктивно необхідним для належного оформлення касаційної скарги з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями, і для його виконання процесуальний закон встановлює достатній строк - тридцять днів з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення (з дня отримання копії судового рішення).

У цій справі у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України, проте, звертаючись до суду з касаційною скаргою вп`яте, скаржник так і не усунув недоліків, які стали підставою для повернення попередніх касаційних скарг. Тобто, внаслідок недотримання саме скаржником вимог процесуального закону, касаційна скарга була повернута, відповідно, негативні наслідки, які настали у зв`язку з такими причинами є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Сукупність цих обставин свідчить про допущення Східним МРУ ДПС необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог КАС України. Отже, враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на касаційне оскарження і підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу повідомити суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.

2. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі, поданій вп`яте, аналогічно попереднім касаційним скаргам, міститься посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України. При цьому, відсутність висновку Верховного Суду скаржник пов`язує із застосуванням статті 15 Закону України 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон №481/95-ВР), підпунктів 230.1.2, 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України.

Отже, є підстави вважати, що обґрунтування правомірності прийнятого наказу про проведення фактичної перевірки, як наслідок, дотримання процедури проведення такої перевірки, скаржником наведено не у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України. Водночас, в цій частині мотивів касаційної скарги Східне МРУ ДПС посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 10.04.2020 у справі №815/1978/18, від 04.03.2021 у справі №803/1171/17, не обґрунтовуючи при цьому, в чому, на його переконання, полягає подібність правовідносин у цих справах із правовідносинами у справі, у якій подано касаційну скаргу.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що наказ на проведення перевірки не містить відомостей щодо підстав для її проведення, дійшли висновку про те, що фактична перевірка призначена за відсутності законних на те підстав. при цьому, суд апеляційної інстанції із посиланням на висновки Верховного Суду, зазначив, що в наказі про проведення перевірки недостатньо зробити посилання на відповідний пункт статті 80 ПК України, а необхідно вказати інформацію про можливі конкретні порушення платника податків.

При цьому, цей висновок став основним для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Посилання скаржника на незаконність дослідження судами попередніх інстанцій через те, що він не був предметом спору, є безпідставними, оскільки суперечать висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 (який застосований судом апеляційної інстанції) та Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17. Згідно з висновками, викладеними у цій постанові, при наявності прийнятого податкового повідомлення-рішення за наслідками проведеної перевірки, наказ про призначення останньої не може бути самостійним предметом судового розгляду, а оцінка правомірності призначення і проведення перевірки надається під час розгляду справи про скасування податкового повідомлення-рішення. При цьому, у випадку встановлення допущення контролюючим органом суттєвих порушень під час призначення і проведення перевірки, які тягнуть за собою протиправність прийнятого рішення контролюючого органу, такі висновки можуть бути самостійною підставою для задоволення позову і скасування такого рішення.

Щодо обґрунтування визначеного пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, колегія суддів вважає, що воно приведено безвідносно до висновків судів у цій справі.

Зазначаючи, який саме висновок щодо застосування норм права відповідає правильному їх застосуванню, скаржник лише цитує приведені ним норми та вважає, що отримання ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним є імперативною нормою законодавства та підлягає виконання.

Проаналізувавши зміст постанови апеляційного суду, колегія суддів вважає, що вона не містить іншого правозастосування ніж те, яке зазначено у касаційній скарзі.

При цьому, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про правомірність висновку контролюючого органу про допущення позивачем порушення підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, однак, скасували податкове повідомлення-рішення в цій частині застосованих штрафних санкцій з підстав допущення контролюючим органом істотних порушень норм ПК України при призначенні перевірки. Відповідно, обґрунтування касаційної скарги в цій частині як незгоди з висновками судів про протиправність висновку контролюючого органу щодо порушення вимог підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, є незмістовними.

Застосовуючи підпункт 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, суди попередніх інстанції виходили зі встановлених під час розгляду справи обставин фактичного невикористання позивачем шести ємкостей для пального (на яких були відсутні лічильники) та їх виведення з експлуатації, як наслідок, відсутність підстав для застосування штрафних санкцій за їх необладнання відповідними лічильниками.

Обґрунтування, що такі обставини (виведення з експлуатації ємкостей та їх фактичне невикористання позивачем) не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами (з наведенням їх переліку), що могло б бути підставою для оскарження судових рішень відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, у касаційній скарзі не наведено.

Також у касаційній скарзі міститься обґрунтування незгоди із висновком судів про протиправність податкового повідомлення-рішення з огляду на об`єднання у складі суми, визначеної ним, штрафних санкцій за три окремі податкові порушення. На переконання скаржника, в цій частині суди попередніх інстанцій неправильно застосували пункт 58.2 статті 58 ПК України та Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Разом з тим, в цій частині обґрунтування у касаційній скарзі відсутнє посилання на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України, що хоча і не є суттєвим недоліком цієї касаційної скарги, однак, потребує усунення поряд з іншими встановленими судом недоліками.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що належне викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень по суті виявлених порушень та оформлення податкового повідомлення-рішення без належного обґрунтування наявності підстав для відкриття касаційного провадження в частині висновків про допущення істотних порушень під час призначення перевірки, може в подальшому унеможливити розгляд вимог касаційної скарги про скасування судових рішень і ухвалення нового про відмову в позові.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає недостатнім приведене скаржником обґрунтування наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень для його відкриття на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Відповідно до частин другої і шостої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику строку для усунення виявлених недоліків.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 328, 330, 332, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.03.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2021 у справі № 200/10750/20-а - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:

- вказати інші (поважні) причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень;

- надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, в редакції Закону України від 18.06.2020 №731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон Є.А. Усенко М.М. Яковенко