Справа № 640/7699/21
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року м. Київ № 640/7699/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Лисун А.А., у відсутність представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Кард Ойл" до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс Кард Ойл" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 12.11.2020 №.

В обґрунтування адміністративного позову з урахуванням додатково наданих пояснень зазначено, що згідно податкового повідомлення-рішення від 12.11.2020 № до ТОВ "Сервіс Кард Ойл" на підставі пункту 117.3 статті 117 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України) застосовано штраф у сумі 4 487 233,94 грн з огляду на необґрунтований висновок відповідача, викладений в акті фактичної перевірки від 12.10.2020 №2290/26-15-09-02/42181199, про порушення вимог підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України, шляхом здійснення ТОВ "Сервіс Кард Ойл" у період з 01.07.2019 по 08.08.2019 операцій з реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку у порядку, передбаченому ПК України.

Позивач зауважив, що у період з 01.07.2019 по 08.08.2019 здійснював лише операції з видачі (постачання) смарт-карток та/або талонів на пальне, як торгівельної послуги на отримання палива без реалізації пального в розумінні у розумінні підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України, а тому не був зобов`язаний реєструватись платником акцизного податку. Водночас, відображення у бухгалтерському обліку ТОВ "Сервіс Кард Ойл" по рахунку 281 у первинних документах (видаткових накладних) оприбуткування та подальшого вибуття пального, не є беззаперечним доказом того, що позивач фізично передавав (відпускав, відвантажував) пальне покупцям.

Крім того, ТОВ "Сервіс Кард Ойл" зареєстроване платником акцизного податку з 21.07.2018, не є розпорядником акцизних складів, а тому не зобов`язане з 01.07.2019 повторно реєструватись платником акцизного податку.

При цьому, позивач зауважив, що чітко не розумів чи зобов`язаний реєструватись платником акцизного податку з 01.07.2019, у зв`язку із чим до 01.07.2019 та протягом липня 2019 року намагався зареєструватись платником акцизного податку, однак не міг у зв`язку із відсутністю у нього акцизних складів. Позивач звернувся до ДФС України для отримання індивідуальної податкової консультації, яку отримав лише в кінці липня 2019 року у листі від 23.07.2019 №3408/6/99-99-12-02-05-15/ІПК. Однак, вказана консультації не була однозначною, у зв`язку із чим позивач 09.08.2019 в черговий раз подав заяву та повторно зареєструвався платником акцизного податку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.04.2020 відкрито провадження у справі і призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав на необґрунтованість та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Зазначив, що у зв`язку із набранням чинності Законом №2628-VIII позивач був зобов`язаний зареєструватись платником акцизного податку з 01.07.2019. Позивач виконав вказаний обов`язок лише 09.08.2019.

Зауважив, якщо за даними первинних документів платник здійснює операції з отримання від постачальників та реалізацію покупцям палива за допомогою талонів та/або смарт-карток на пальне, які отримуються та/або надаються як доповнення до видаткових накладних на паливо, у цьому випадку суб`єкт господарювання є платником акцизного податку в розумінні підпункту 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 ПК України.

При цьому, згідно виданих ТОВ "Сервіс Кард Ойл" видаткових накладних та за даними бухгалтерському обліку ТОВ "Сервіс Кард Ойл" по рахунку 281, у період з 01.07.2019 по 08.08.2019 ТОВ "Сервіс Кард Ойл" реалізувало пальне на загальну суму 4 487 233,94 грн, без реєстрації платником акцизного податку, що має наслідком відповідальність, передбачену у пункті 117.3 статті 117 ПК України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2020 замінено відповідача у справі, а саме, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві, його правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

У ході судових засідань представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на докази та обставини, зазначені у позовній заяві та додатково наданих поясненнях.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, з підстав та мотивів, зазначених у відзиві на позовну заяву та додатково наданих поясненнях.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

Між ТОВ "Сервіс Кард Ойл" (Покупець) та ТОВ "ВОГ КАРД", ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ" та ТОВ "ГЕПАРД ОЙЛ" (Постачальники), укладено аналогічні договори поставки нафтопродуктів партіями з використанням смарт-карток, за умовами яких Покупець отримує у своїх Постачальників смарт-картки на пальне, які надалі надають право Позивачу та/або його довіреній особі, а фактично будь-якій особі, яка має у розпорядженні смарт-картку та якими є контрагенти-покупці ТОВ "Сервіс Кард Ойл", на отримання пального на АЗС постачальників в обмін на смарт-картку.

Тобто, згідно вказаних договорів пальне фактично знаходиться на зберіганні у контрагента позивача - власника АЗС до моменту його отримання кінцевим споживачем. Отже, об`єктом приймання-передачі є не безпосередньо пальне, а власне паливні картки та талони, які у подальшому виступають платіжним документом на АЗС.

Згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ "Сервіс Кард Ойл" (картка рахунку 281), відображено оприбуткування пального ТОВ "Сервіс Кард Ойл" за період з 01.07.2019 по 08.08.2019 в кількості 156 101,67 л, а саме: бензин PuIs-95 - 4 882,34 л, бензин А-92 - 4 045,02 л, бензин А-95 - 73 317,75 л, бензин А-95 Євро - 810,49 л, бензин А-95 Преміум 15 239,70 л, газ - 13 036,26 л, дизельне пальне - 45 976,41 л, дизельне пальне (Євро) - 5 036,76 л, дизельне пальне Premium - 260,00 л, дизельне пальне Pulsar - 3 496,94 л.

Між ТОВ "Сервіс Кард Ойл" укладено з Покупцями, зокрема, ТОВ "ФМС Україна" (), ТОВ "ЛІКОМ-ТРАНС" (), ТОВ "ДАНІСКО УКРАЇНА" (), ТОВ "БОРІС" (), ТОВ ДП "ЕС ЕНДТІ УКРАЇНА" (), ТОВ "ТЕХНЕО ГЛОБАЛ" (), ТОВ "ГЕНУЄ УКРАЇНА" (), ТОВ "ЕЛЗТ-Україна" (), ТОВ "УКРКОМПРЕСОРМАШ-СЕРВІС" (), ТОВ "БРОНГІАК" (), ТОВ "КУСУМ ФАРМ" (), ТОВ "ТЛЕДФАРМ ЛТД" (Код ), тотожні Договори поставки на умовах яких ТОВ "Сервіс Кард Ойл" передає Покупцям смарт-картки на товар/послугу (без фізичного відпуску пального надання послуги), а Покупці, в свою чергу, фактично отримують пальне на АЗС Постачальників ПММ на підставі отриманих від ТОВ "Сервіс Кард Ойл" талонів або карток.

Відповідно картки рахунку 281 ТОВ "Сервіс Кард Ойл" за період з 01.07.2019 по 08.08.2019 встановлено вибуття пального в кількості 156 101,67 л, а саме: бензин Puls-95 - 4 882,34 л, бензин А-92 - 4 045,02 л, бензин А-95 - 73 317,75 л, бензин А-95 Євро - 810,49 л, бензин А-95 Преміум - 5 239,70 л, газ - 13 036,26 л, дизельне пальне - 45 976,41 л, дизельне пальне (Євро) - 5 036,76 л, дизельне пальне Premium - 260,00 л, дизельне пальне Pulsar - 3 496,94 л.

ТОВ "Сервіс Кард Ойл" за період з 01.07.2019 по 08.08.2019 складено в адресу контрагентів-покупців видаткові накладні з реалізації пального на загальну суму 4 487 233,94 грн. При цьому, у графі «найменування товару» таких видаткових накладних вказано назва виду пального та в дужках номер смарт-карти.

Згідно наявного у матеріалах справи витягу з реєстру платників акцизного податку з реалізації пального ТОВ "Сервіс Кард Ойл" зареєстровано платником акцизного податку з реалізації пального з 21.07.2018. Також ТОВ "Сервіс Кард Ойл" зареєстроване платником акцизного податку з реалізації пального у Системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (СЕАРП СЕ) відповідно до заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів за Формою №1-АКПС від 09.08.2019 №.

ДФС України на звернення ТОВ "Сервіс Кард Ойл" надано індивідуальні податкові консультації (ІПК) від 23.07.2019 №3408/6/99-99-12-02-02-15 та від 23.08.2019 №3987/6/99-99-15-03-03-15 за змістом яких з 01.07.2019 під реалізацією пального розуміються будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального з переходом права власності на таке пальне чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам. При цьому, платником акцизного податку є особа, яка реалізує пальне. Безпосередньо сама операція з реалізації смарт-карток, під час якої не відбувається фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального, з 01 липня 2019 року не належить до операцій з реалізації пального в розумінні підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України.

01.10.2020 на підставі Наказу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 25.09.2020 №6728 проведено фактичну перевірку ТОВ "Сервіс Кард Ойл" з питань дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює придбання, зберігання та реалізацію пального.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 12.10.2020 №2290/26-15-09-02/42181199 у якому зафіксовано порушення ТОВ "Сервіс Кард Ойл" вимог підпункту 212.1.15 пункту 212.1 статті 212, підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212, абзацу 2 пункту 22 Підрозділу 5 Розділу XX ПК України, шляхом здійснення ТОВ "Сервіс Кард Ойл" у періоді з 01.07.2019 по 08.08.2019 операцій з реалізації пального на загальну суму 4 487 233,94 грн без реєстрації платником акцизного податку у порядку, передбаченому ПК України.

На підставі вказаного висновку акту від 12.10.2020 №2290/26-15-09-02/42181199 ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.11.2020 №, яким до ТОВ "Сервіс Кард Ойл" на підставі пункту 117.3 статті 117 ПК України застосовано штраф у сумі 4 487 233,94 грн за вказане порушення вимог підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України.

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення від 12.11.2020 № в адміністративному порядку шляхом подання скарги до ДПС України. Однак, рішенням ДПС України від 24.02.2021 №4313/6/99-00-06-03-01-06 відмовлено у задоволенні скарги ТОВ "Сервіс Кард Ойл" та залишено без змін спірне рішення.

Позивач вважає протиправним податкове повідомлення-рішення від 12.11.2020 №, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням підпункту 14.1.141 пункту 14.1 статті 14 ПК України пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 ПК України платником акцизного податку є особа (у тому числі юридична особа, що веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без створення юридичної особи), яка реалізує пальне або спирт етиловий.

Згідно підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, постійних представництв, місцем проживання фізичних осіб-підприємців до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового.

Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

За визначенням підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - це будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.

Отже, суб`єкт господарської діяльності, який здійснюватиме будь-які операції з пальним на митній території України, які визначені підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України, є особою, яка реалізує пальне, і відповідно до підпункту 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 Кодексу є платником акцизного податку.

При цьому, реалізацією пального у розумінні Податкового кодексу України вважаться саме фактична передача (відпуск, відвантаження) пального з переходом права власності на таке пальне чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати з акцизного складу.

Аналогічний висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 22.04.2021 у справі №640/18036/19.

Відповідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд також зауважує, що обов`язковою ознакою реалізації пального є, окрім фактичної передачі товару, також і те, що така передача здійснюється з акцизного складу/ акцизного складу пересувного.

З урахуванням наведеного у контексті спірних правовідносин, суд зазначає, що безпосередньо сама операція з постачання смарт-карток, під час якої не відбувається фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального не належить до операцій з реалізації пального в розумінні підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України, адже у ході таких операцій продавець смарт-карток не здійснює фізичну передачу пального покупцю.

Проаналізувавши наведені договори, укладені ТОВ "Сервіс Кард Ойл" з Покупцями, суд дійшов висновку, що на умовах вказаних договорів позивач не здійснює реалізації пального, адже не зобов`язується фізично передавати пальне.

До того ж, відповідачем не надано доказів протилежного, тобто доказів фізичної передачі покупцям ТОВ "Сервіс Кард Ойл" пального саме позивачем.

Крім того, відповідачем не спростовані доводи позивача про відсутність у нього акцизного складу, у зв`язку із чим позивач не може здійснювати операції з реалізації пального в розумінні підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України для цілей розділу VI цього Кодексу з огляду на відсутність належного місця для здійснення таких операцій.

Щодо відображення у бухгалтерському обліку ТОВ "Сервіс Кард Ойл" по рахунку 281 та у видаткових накладних оприбуткування та подальшого вибуття пального, суд вважає, що це не є беззаперечним доказом того, що позивач фізично передавав (відпускав, відвантажував) пальне покупцям.

Так, положення П(С)БО 9 «Запаси» не виключають можливості відображення у обліку підприємства оприбуткування та подальшого вибуття запасів, які фізично ніколи не знаходились у розпорядженні підприємства (на його складі). Згідно з положеннями пункту 5 П(С)БО 9 «Запаси», запаси визнаються активом, якщо існує імовірність того, що підприємство отримає в майбутньому економічні вигоди, пов`язані з їх використанням, та їх вартість може бути достовірно визначена.

У зв`язку із цим, позивач вирішив відображати у своєму бухгалтерському обліку по рахунку 281 той обсяг пального, право на отримання якого, відповідно до умов договорів із постачальниками та покупцями, постачальники передавали позивачеві, а він, у свою чергу - покупцям.

З огляду на наведене, саме по собі складання видаткових накладних на постачання пального не може слугувати беззаперечним свідченням здійснення ТОВ "Сервіс Кард Ойл" операцій з реалізації пального.

Крім того, судом досліджено окремі із вказаних видаткових накладних та встановлено, що у графі «найменування товару» таких видаткових накладних вказано назва виду пального та в дужках номер смарт-карти.

До того ж, статтею 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх суті, а не лише з урахуванням наданої їм юридичної форми.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що вказані операції з постачання ТОВ "Сервіс Кард Ойл" смарт-карток на пальне не є операціями з реалізації пального в розумінні підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України для цілей розділу VI цього Кодексу, а тому ТОВ "Сервіс Кард Ойл" не зобов`язане реєструватись платником акцизного податку для здійснення таких операцій.

Згідно пунктів 232.1 та 232.2 статті 232 ПК України у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового в розрізі платників податку - розпорядників акцизних складів/акцизних складів пересувних та акцизних складів/акцизних складів пересувних за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД ведеться окремо облік обсягів пального або спирту етилового, що: оподатковуються акцизним податком, у тому числі окремо за кожною відмінною ставкою податку; оподатковуються на умовах, встановлених статтею 229 цього Кодексу; не підлягають оподаткуванню; звільняються від оподаткування.

Платникам акцизного податку автоматично відкриваються облікові картки в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

З 01.07.2019 набули чинності, зміни до ПК України, внесені Законом №2628-VIII, зокрема пункт 212.1 статті 212 ПК України доповнено підпунктом 212.1.15 згідно якого платниками податку є також особа (у тому числі юридична особа, що веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без створення юридичної особи), яка реалізує пальне або спирт етиловий.

Також Законом №2628-VIII підрозділ 5 розділу XX «Перехідні положення» доповнено пунктом 22 згідно якого платники податку зобов`язані з 1 травня 2019 року до 1 червня 2019 року зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники податку будуть станом на 1 липня 2019 року.

Суб`єкти господарювання, які відповідатимуть визначенню платників податку з 1 липня 2019 року, зобов`язані до 1 липня 2019 року зареєструватися платниками податку та зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники податку будуть станом на 1 липня 2019 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 №408 затверджено Порядок електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (Порядок №408), згідно пункту 1 якого цей Порядок визначає механізм відкриття та закриття рахунків платників акцизного податку з реалізації пального та спирту етилового (далі - платники акцизного податку), зареєстрованих у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, механізм роботи зазначеної системи, а також проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

Система електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового вводиться в дію з 1 липня 2019 року.

Платники акцизного податку зобов`язані з 1 травня 2019 р. до 1 червня 2019 р. зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового всі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники будуть станом на 1 липня 2019 року.

Суб`єкти господарювання, які відповідатимуть визначенню платників акцизного податку з 1 липня 2019 р., зобов`язані до 1 липня 2019 р. зареєструватися як платники акцизного податку та зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники акцизного податку будуть станом на 1 липня 2019 року.

Змістовний аналіз наведених норм у сукупності свідчить про наступне.

Суб`єкти господарювання, які відповідатимуть визначенню платників податку з 1 липня 2019 року, зобов`язані до 1 липня 2019 року зареєструватися платниками податку.

Оскільки вказаними нормами, а також іншими положеннями податкового законодавства не зобов`язано платників акцизного податку, які вже зареєстровані до 01.07.2019, повторно реєструватись платниками акцизного податку, суд дійшов висновку про те, що запроваджений наведеними нормами обов`язок щодо реєстрації платників акцизного податку з 01.07.2019 стосується виключно суб`єктів господарювання, які не зареєстровані платниками акцизного податку та вважатимуться такими станом на 01.07.2019, у тому числі згідно із підпунктом 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 ПК України.

Також згідно вказаних норм зобов`язано платників акцизного податку зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники акцизного податку будуть станом на 1 липня 2019 року.

Пункт 117.3 статті 117 ПК України передбачає відповідальність за здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом, у вигляді накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального або спирту етилового.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що ТОВ "Сервіс Кард Ойл" зареєстроване платником акцизного податку з реалізації пального з 21.07.2018, а відповідно до заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів за Формою №1-АКПС від 09.08.2019 № зареєстроване в СЕАРП СЕ з 09.08.2019.

Тобто, у період з 01.07.2019 по 08.08.2019 ТОВ "Сервіс Кард Ойл" здійснювало, у тому числі й зазначені операції з постачання смарт-карток, будучи платником акцизного податку зареєстрованим у порядку, передбаченому ПК України.

Щодо обов`язку ТОВ "Сервіс Кард Ойл" зареєструватись в СЕАРП СЕ, суд зазначає, що позивач не був розпорядником акцизних складів станом 01.07.2019, що не заперечує відповідач та встановлено судом із первинних документів, які надані позивачем для підтвердження специфіки здійснення його господарської діяльності.

Крім того, суд зауважує на неможливості ототожнення реєстрації платником акцизного податку та реєстрації в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

При цьому, пункт 117.3 статті 117 ПК України передбачає виключно відповідальність за здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку, а не за здійснення вказаної діяльності без реєстрації в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість висновку відповідача про порушення ТОВ "Сервіс Кард Ойл" вимог підпункту 212.1.15 пункту 212.1 статті 212, підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212, абзацу 2 пункту 22 Підрозділу 5 Розділу XX ПК України, шляхом здійснення ТОВ "Сервіс Кард Ойл" у період з 01.07.2019 по 08.08.2019 операцій з реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку у порядку, передбаченому ПК України. Відповідно, є протиправним та підлягає скасування податкове повідомлення-рішення від 12.11.2020 №.

При розгляді даної справи суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України», «Проніна проти України» та «Серявін та інші проти України»: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії».

З огляду на наведене суд надав правову оцінку визначальним доводам сторін. Відсутність у даному рішенні правової оцінки окремих доводів сторін чином не відобразилось на повноті та об`єктивності дослідження судом обставин справи та не вплинуло на результат розгляду даної справи.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем не доведено обґрунтованості застосування до позивача штрафу за порушення реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку, а обставини справи свідчать про протилежне, суд вважає, що наявні підстави для захисту прав позивача у судовому порядку шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.11.2020 №.

Частиною першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню повністю, а позивачем за його подання сплачено судовий збір у розмірі 22700 грн, то вказана сума підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Кард Ойл" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.11.2020 №.

Стягнути з Головного управління ДПС у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Кард Ойл" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 22 700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс Кард Ойл" (місцезнаходження юридичної особи: 03113, місто Київ, вулиця Дружківська, будинок 10, офіс 403; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 42181199).

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 44116011).

Повний текст рішення складено й проголошено в судовому засіданні 16.12.2021.

Суддя О.М. Чудак