Справа № 200/10772/21
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 р. Справа№200/10772/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2021 року шляхом здавання на пошту позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 20.03.2021 №2721 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- визнати протиправними дії відповідача щодо не призначення і не нарахування пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи:

з 25.04.2014 по 30.11.2014 (рішенні допущена помилка, а саме зазначено 2017 рік),

з 28.03.2015 по 01.12.2015 в ЗАТ «Артіль старателів «Вітім»,

з 07.04.2016 по 15.11.2016, з 26.04.2017 по 08.11.2017, з 03.05.2018 по 23.10.2018 в ТОВ «Артіль старателів «Енергія»,

з 19.08.2019 по 28.05.2020 в ТОВ «Конго» на території Російської Федерації, та призначити пенсію за віком на пільгових на підставі поданої заяви від 20.03.2021 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 №10, розділ І «Горні роботи», 2010100а-13583 - машиністи бульдозерів, в тому числі зайняті на тушінні та розбиранні гарячих териконів і породних відвалів шахт, розрізів, збагачувальних і брикетних фабрик періоди роботи:

з 25.04.2014 по 30.11.2014 (в рішенні допущена помилка, а саме зазначено 2017 рік),

з 28.03.2015 по 01.12.2015 в ЗАТ «Артіль старателів «Вітім»,

з 07.04.2016 по 15.11.2016, з 26.04.2017 по 08.11.2017, з 03.05.2018 по 23.10.2018 в ТОВ «Артіль старателів «Енергія»,

з 19.08.2019 по 28.05.2020 в ТОВ «Конго» на території Російської Федерації, та призначити пенсію за віком на пільгових умовах на підставі поданої заяви від 20.03.2021 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача врахувати отриману заробітну плату за періоди роботи:

з 25.04.2014 по 30.11.2014 (в рішенні допущена помилка, а саме зазначено 2017 рік),

з 28.03.2015 по 01.12.2015 в ЗАТ «Артіль старателів «Вітім» відповідно до довідки за №119/3 від 05.04.2021,

та за періоди роботи з 19.08.2019 по 28.05.2020 в ТОВ «Конго» відповідно до довідки від 04.05.2021 за №34 на території Російської Федерації при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликався на те, що відповідач протиправно не зарахував до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за віком, періоди трудової діяльності на території Російської Федерації, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні з наступних підстав. За приписами Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14 січня 1993 року, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Отже, обчислення стажу позивача за періоди трудової діяльності на території Російської Федерації, мають здійснюється згідно з законодавством останньої. Спірний страховий стаж відповідно до законодавства Російської Федерації має бути підтверджений на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством Російської Федерації. При цьому, обов`язковою умовою для включення зазначеного періоду роботи, яка виконувалась на території Російської Федерації, до страхового стажу є сплата страхових внесків до Пенсійного Фонду Російської Федерації за цей період. Загальний страховий стаж позивача за наданими документами та даними персоніфікованого обліку складає 25 років 10 місяці 01 день, в тому числі стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 2 - 24 роки 09 місяців 14 днів, за Списком №1-2 роки 3 місяці 23 дні. У зв`язку з відсутністю необхідного загального страхового стажу роботи, управлінням прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

30 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами загального позовного провадження.

30 серпня 2021 року від відповідача витребувані докази.

В період з 18 жовтня по 01 листопада 2021 року суддя Циганенко А.І. перебував на лікарняному.

03 листопада 2021 року строк підготовчого провадження продовжений на тридцять днів.

16 листопада 2021 року закрито підготовче провадження і справа призначена до судового розгляду по суті на 07 грудня 2021 року.

У судове засідання, призначене на 07 грудня 2021 року, сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та відсутня потреба заслуховувати свідка чи експерта, і всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд, керуючись частиною 9 статті 209 КАС України, вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Частиною 4 статті 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_1 (а.с. 70 - 74).

20 березня 2021 року ОСОБА_1 подано заяву про призначення пенсії за віком (а.с. 68).

02 липня 2021 року Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом за №0500-1520-6/27278 «Про відмову в розгляді заяви №2721 від 20.03.2021» відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю загального страхового стажу. До страхового стажу не зараховані періоди роботи на території РФ з 25.04.2014 по 30.11.2017 (так в рішенні), з 28.03.2015 по 01.12.2015, з 07.04.2016 по 15.11.2016, з 26.04.2017 по 08.11.2017, з 03.05.2018 по 23.10.2018, так як немає довідки, яка підтверджує сплату страхових внесків (а.с. 65 - 67).

В копії трудової книжки НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 містяться наступні записи (а.с. 83 - 90):

Закрите акціонерне товариство «Артіль старателів «Вітім»

записи №№17 - 18

з 25 квітня 2014 року по 30 листопада 2014 року робота машиністом бульдозеру Д9Н дільниці відкритих гірничих робіт;

записи №№ 19 - 20

з 28 березня 2015 року по 01 грудня 2015 року робота машиністом бульдозеру Д9Н дільниці відкритих гірничих робіт.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Артіль старателів «Енергія»

записи №№21 - 22

з 07 квітня 2016 року по 15 листопада 2015 року робота машиністом бульдозеру дільниці відкритих гірничих робіт;

записи №№23 - 24

з 26 квітня 2017 року по 08 листопада 2017 року робота машиністом бульдозеру дільниці відкритих гірничих робіт;

записи №№25 - 26

з 03 травня 2018 року по 23 жовтня 2018 року робота машиністом бульдозеру дільниці відкритих гірничих робіт.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Конго»

записи №№3 - 4

з 19 серпня 2019 року по 20 жовтня 2019 року робота машиністом бульдозеру дільниці відкритих гірничих робіт.

Згідно з довідкою №119/3, яка видана Закритим акціонерним товариством «Артіль старателів «Вітім» 05 квітня 2021 року, з сум заробітку ОСОБА_1 за квітень - листопада 2014 року та березень - листопад 2015 року відрахування в Пенсійний фонд РФ проводилися по встановленим тарифам (а.с. 25).

Згідно з довідкою №34, яка видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Конго» 04 травня 20121 року, з сум заробітку ОСОБА_1 за період серпень - грудень 2019 року та січень - травень 2020 року страхові внески сплачувалися згідно з тарифом, встановленим Законом №167-ФЗ (а.с. 26).

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Україна є […] правова держава (стаття 1 Конституції України) .

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (стаття 46 Конституції України).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 4 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України […], а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Пріоритет міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлюється Законом України 29 червня 2004 року №1906-IV «Про міжнародні договори України».

Частина 1 та 2 статті 19 цього Закону встановлено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору».

Це твердження ґрунтується також на статті 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів 1969 року, учасницею якої є Україна: «...учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору».

Згідно зі статтею 7 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року, питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Відповідно до частин другої та третьої статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року для встановлення права на пенсію, громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в дію цієї Угоди. Обчислення пенсій здійснюється виходячи із заробітної плати (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

За приписами статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Частиною другою статті 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15 квітня 1994 року, ратифікованої Законом України від 11 липня 1995 року №290/95-ВР, трудовий стаж, стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Отже, суд погоджується с твердженням відповідача про те, що обчислення стажу за спірні періоди трудової діяльності на території Російської Федерації, має здійснюватися за законодавством Російської Федерації.

Згідно зі статтею 2 Федерального Закону Російської Федерації від 17 грудня 2001 року «Про трудові пенсії в Російській Федерації» (далі - Закон №173-ФЗ) страховий стаж це загальна тривалість періодів праці і (або) іншої діяльності, протягом яких були сплачені страхові внески до Пенсійного фонду Російської Федерації, а також інші періоди, зараховані в страховий стаж, враховуються при визначенні права на трудову пенсію.

Частиною 3 статті 3 Закону №173-ФЗ встановлено, що іноземні громадяни і особи без громадянства, які постійно проживають в Російській Федерації, мають право на трудову пенсію на рівних з громадянами Російської Федерації, за винятком випадків, встановлених федеральним законом або міжнародним договором Російської Федерації. э

відповідно до статті 10 Закону №173-ФЗ страховий стаж включає періоди роботи і (або) іншу діяльність, які були здійснені на території Російської Федерації особами, зазначеними в частині першій статті 3 цього Закону, за умови, що страхові внески до Пенсійного фонду Російської Федерації були сплачені за ці періоди. э

Згідно з частинами 1 та 2 статті 13 Закону №173-ФЗ при розрахунку страхового стажу періоди трудового та (або) інших видів діяльності, передбачені статтями 10 і 11 цього Закону, до реєстрації громадянина як застрахованої особи відповідно до Федерального закону «Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі загальнообов`язкового пенсійного страхування», підтверджуються документами, виданими в установленому порядку роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами. э При розрахунку страхового стажу періоди трудового та (або) інших видів діяльності, передбачені статтями 10 і 11 цього Закону, після реєстрації громадянина як застрахованої особи відповідно до Федерального закону «Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування», підтверджуються на підставі відомостей з індивідуального (персоніфікованого) обліку. э

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За наслідками судового розгляду встановлено, що на дату подання заяви про призначення пенсії 20 березня 2021 року позивачу виповнилося 55 років.

Для підтвердження трудового стажу на території Російської Федерації для розрахунку страхового стажу позивачем були подані документи, видані в установленому порядку такими роботодавцями:

Закритим акціонерним товариством «Артіль старателів «Вітім» за квітень - листопада 2014 року та березень - листопад 2015 року (а.с. 25);

Товариством з обмеженою відповідальністю «Конго» за період серпень - грудень 2019 року та січень - травень 2020 року (а.с. 26).

Отже, вказані періоди трудової діяльності позивача на території Російської Федерації та заробітна плата (доход) за ці періоди роботи підлягають врахуванню при розрахунку страхового стажу позивача та обчисленні пенсії.

Період роботи за квітень - листопада 2014 року та березень - листопад 2015 року також має бути врахований при розрахунку пільгового стажу, оскільки Закритим акціонерним товариством «Артіль старателів «Вітім» видана довідка уточнююча особливий характер роботи або умови праці, за періоди, які зараховуються до стажу, який дає право на дострокове призначення страхової пенсії (а.с. 27).

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно з «разделом 20100000 I. «Горные работы» Списка №2 производств, работ, профессий, должностей и показателей с вредными и тяжелыми условиями труда, занятость в которых дает право на пенсию по возрасту (по старости) на льготных условиях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, 2010100а-13583 машинисты бульдозеров, в том числе занятые на тушении и разборке горящих терриконов и породных отвалов шахт, разрезов, обогатительных и брикетных фабрик», мають право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закон №1058-IV.

Періоди трудової діяльності позивача на території Російської Федерації в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Артіль старателів «Енергія» (з 07 квітня 2016 року по 15 листопада 2015 року; з 26 квітня 2017 року по 08 листопада 2017 року; з 03 травня 2018 року по 23 жовтня 2018 року) не підлягають врахуванню при розрахунку страхового стажу позивача та обчисленні пенсії, оскільки не підтверджені документами, виданими в установленому порядку роботодавцем.

Доказів зворотного позивачем не подано.

Суд вказує, що практика ЄСПЛ щодо соціальних виплат є сталою та вказує на те, що соціальні виплати є тотожними майновому праву, а отже підпадають під дію статті 1 Першого протоколу КЗПЛ (рішення по справам «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine), заяви № 68385/10 та 71378/10 (пункт 31), «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia), заява №44912/98 (пункт 52).

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» (№25921/02) ЄСПЛ, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу КЗПЛ сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі «Стреч проти Сполучного Королівства» (Stretch - United Kingdom № 44277/98).

Так, статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Враховуючи вищенаведене, порушення відповідачем права на соціальний захист позивача автоматично тягне й порушення статті 1 Першого протоколу КЗПЛ, що є неприпустимим у соціальній, правовій державі.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Рішення відповідача у межах спірних правовідносин не відповідає зазначеним вимогам, є необґрунтованим, тобто прийнятим без врахування усіх обставин, що мають значення; необхідний баланс між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача не дотримано. Відповідачем також не дотримано вимог міжнародних нормативно-правових актів, ратифікованих Україною, не проаналізовано пакет документів, наданий позивачем та неправомірно відмовлено в призначенні пенсії.

За таких обставин, суд доходить висновку про те, що надані позивачем документи у своїй сукупності разом з іншими доказами свідчать про наявність у нього права на призначення пенсії відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV з дати подання заяви від 20 березня 2021 року, та вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 20 березня 2021 року та прийняти відповідне рішення, врахувавши при розрахунку страхового стажу позивача трудову діяльність в Закритому акціонерному товаристві «Артіль старателів «Вітім» за період квітень - листопада 2014 року та березень - листопад 2015 року за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Конго» за період серпень - грудень 2019 року та січень - травень 2020 року, а при обчисленні пенсії заробітну плату (доход) за вказані періоди роботи.

Саме таку форму правового регулювання в адміністративному судочинстві законодавець передбачив для подібних випадків, зазначивши в абзаці 2 частини 4 статті 245 КАС України, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 159, 193, 205, 241-246, 250, 251, 255, 291, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3; ) про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , оформлене 02 липня 2021 року листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №0500-1520-6/27278 «Про відмову в розгляді заяви №2721 від 20.03.2021».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 20 березня 2021 року та прийняти відповідне рішення, врахувавши при розрахунку страхового стажу трудову діяльність в Закритому акціонерному товаристві «Артіль старателів «Вітім» за період квітень - листопада 2014 року та березень - листопад 2015 року за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Конго» за період серпень - грудень 2019 року та січень - травень 2020 року, а при обчисленні пенсії заробітну плату (доход) за вказані періоди роботи, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок на користь ОСОБА_1 .

Повний текст рішення складений 16 грудня 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко