Справа № 160/16461/21
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
ВСТАНОВИВ:
13.09.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, у якій позивач, з урахуванням уточнень від 07.10.2021 року, просить суд:
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 13.09.2021 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 17.09.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 , було залишено без руху, з підстав передбачених ст.ст. 160,161 КАС України.
Ухвалою суду від 28.09.2021 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, що викладені в ухвалі суду від 17.09.2021 року на п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду.
Позивачем в строк, визначений в ухвалі суду, усунуті недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 12.10.2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Ухвалою суду від 12.10.2021 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, а саме копії:
- документів на підставі, яких прийнято оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу до ФОП ОСОБА_1 в сумі
10.12.2021 року відповідачем до суду було подано відзив разом із витребуваними судом доказами по справі.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 10.12.2021 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.11.2020 року об 15.00 год. посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на автодорозі Н-15 (Запоріжжя-Донецьк - 176 км), було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів транспортним засобом DAF№ 95 (сідловий тягач), державний номер НОМЕР_1 , серія та номер свідоцтва НОМЕР_2 (власник - ТОВ «Верхвугілля»).
За наслідками перевірки відповідачем було складено: акт № 262656 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 26.11.2020 р.; акт № 038874 про перевищення транспортним засобом нормативи» вагових параметрів від 26.11.2020 р.; довідку № 0022451 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 26.11.2020 р.; розрахунок плати за проїзд великого та/або великогабаритного транспортного засобу.
У подальшому, 14.01.2021р. у приміщенні Державної служби України з безпеки на транспорті Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було розглянуто справу про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про автомобільний транспорт.
За результатами розгляду справи про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про автомобільний транспорт, відповідачем було винесено постанову від 14.01.2021 № 226455 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34 000,00грн., на підставі абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Позивач вказує, що в матеріалах справи щодо ФОП ОСОБА_2 , яка знаходиться в Придніпровському міжрегіональному управлінні Укртрансбезпека міститься Товарно-транспортна накладна (майже нечитабельна), в якій не відображено ані номеру, ані дати, однак вбачається, часткове відображення запису щодо автомобілю (сідловий тягач) д.н.з. НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_3 .
В графі автомобільний перевізник значиться ТОВ «Союз Логістик».
В графі замовник значиться ТОВ «Союз Логістик».
В графі вантажовідправник значиться ТОВ «Кварцит ДМ».
В графі вантажоодержувач значиться ПАТ«КТВЗ».
Також, в матеріалах міститься надруковане повідомлення про розгляд справи адресоване саме перевізнику ТОВ «Союз Логістик» та ФОП ОСОБА_1 , повідомлення про вручення в матеріалах відсутнє.
Позивач вказує, що на її думку, є неналежним та безпідставним застосування саме до неї адміністративно-господарський штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт, оскільки власником транспортного засобу є ТОВ «Верхвугілля», а перевізником та замовником є ТОВ «Союз Логістик».
Позивач вказує, що під час здійснення підприємницької діяльності, в неї не було найнятих працівників.
Також вказує, що не знайома з водієм ОСОБА_3 і не перебувала з ним у трудових відносинах.
26.11.2020 року ФОП ОСОБА_1 не володіла правом володіння, користування та розпорядження транспортними засобами тягач DAF 95, д.н.з. НОМЕР_1 та причіп-самоскид д.н.з. НОМЕР_3 , не укладала та не надавала послуги за будь-якими договорами про перевезення вантажу.
У Акті № 262556 від 26.11.2020 р. відображено, відомості щодо якого саме транспортного засобу була проведена перевірка, а саме: DAF 95, державний номер НОМЕР_1 , серія та номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , що ні би то на підставі довіреності, належить позивачу.
Позивач зазначає, що власником транспортного засобу DAF 95, державний номер НОМЕР_1 є ТОВ «Верхвугілля», що вбачається зі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 .
Жодної Довіреності ТОВ «Верхвугілля» не видавало на ФОП ОСОБА_1 , згідно якого позивач могла б вчиняти дії, щодо користування, володіння та розпорядження транспортним засобом (сідловий тягач) DAF 95 95, державний номер НОМЕР_1 .
Додатково вказує, що була складена довіреність № 1 від 18.06.2020 року, якою директор ТОВ «Верхвугілля» уповноважив ОСОБА_1 (як фізично особу, а не як ФОП) вчиняти від його імені дії щодо автомобіля причіп-самоскид д.н.з. НОМЕР_3 (виключно) з питань визначення вартості, державної реєстрації (перереєстрації). Строком до 31.12.2021 року.
Складання цієї довіреності було обумовлено необхідністю перереєстрації транспортного засобу, через помилку у технічному паспорті у графі - маса без навантаження.
На підставі цієї довіреності позивачем була здійснена перереєстрація транспортного засобу 17.10.2020 року, виправлено відомості щодо маси без навантаження з 8 000 на 7 300.
Довіреність була виконана і повернута позивачем особисто до ТОВ «Верхвугілля».
Позивач вказує, що довіреність поширювалася виключно на причіп.
Таким чином, враховуючи наведене, позивач вважає, що жодними належними доказами не підтверджено вчинення ФОП ОСОБА_1 порушення законодавства в сфері перевезення вантажів транспортними засобами, у зв`язку із чим рішення суб`єкту владних повноважень викладене у Постанові від 14.01.2021 року № 226455 винесеного начальником Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на підстав Акту № 262556 від 26.11.2020 р. є незаконним та не обґрунтованим та підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач заперечує проти позову. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що відповідно до п. 3, 4 Порядку 422, був зупинений транспортний засіб марки DAF FА 95, державний номер НОМЕР_1 , напівпричіп SCMITZ GOTHA, державний номер НОМЕР_1 .
В ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він використовується Позивачем. Водій, що знаходився за кермом транспортного засобу передав для перевірки посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, товарно-транспортну накладну.
Посадовими особами Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було проведено ваговий контроль за результатами якого встановлено порушення норм, які зазначені в п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР України), а саме навантаження на строєну вісь склало 29 750 кг при допустимій нормі 22 000 кг, що складає 35,2% перевищення параметрів від нормативу.
Зважаючи на зазначене посадовими особами Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на законних підставах було віднесено транспортний засіб Позивача до великовагового та на законних підставах складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 038874 від 26.11.2020р., Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0022451 від 26.11.2020р. та Розрахунок плати за проїзд великовагових та / або великогабаритного транспортного засобу виконано згідно постанови КМУ від 27.06.2007 № 879 додаток до акту ППГВК № 2 № 038874 від 26.11.2020.
Для подальшої перевірки обставин, що зазначені у п.15 Порядку №1567, при перевірці документів визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п.2.1 ПДР України було встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезені вантажу без відповідного дозволу.
У зв`язку з встановленням вищезазначеного порушення та виконуючи функції покладені на них державою посадовими особами Управління було складено акт № 262556 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 26.11.2020, який відповідно до п. 21 Порядку № 1567, складається в одному примірнику. Водій зі змістом даного акту ознайомлений, що засвідчується його підписом.
Відповідно до п. 25 Порядку 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
На виконання вимог п.26 Порядку 1567 Придніпровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки в адресу Позивача було направлено поштою повідомлення про розгляд справи №102078/3.1/24-20 від 29.12.2020 в якому зазначалося про необхідність явки до Управління для розгляду справи на 14.01.2021р.
Однак, представники Позивача у встановлений термін до Управління не з`явився та не надали додаткових пояснень, заперечень, інформації, документів, а отже 14.01.2021 року на виконання п. 27 Порядку 1567 начальником Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було проведено розгляд Акту №262556 та винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № 226455, відповідно до якої до Позивача було застосовано адміністративно - господарський штраф у сумі 34 000 гривень.
Відповідно до п. 29 Порядку 1567, копія постанови № 226455 від 14.01.2021 було надіслано Позивачу поштою.
Враховуючи наведені вище обставини, правових підстав для скасування постанови не має.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив такі обставини.
Згідно матеріалів справи, 18.06.2020 року ТОВ «Верхвугілля» на фізичну особу ОСОБА_1 було видано довіреність №1 від 18.06.2021 року, якою директор ТОВ «Верхвугілля» уповноважив фізичну особі ОСОБА_1 вчиняти від його імені дії щодо автомобіля причіп-самоскид д.н.з. НОМЕР_3 (виключно) з питань визначення вартості, державної реєстрації (перереєстрації).
Отже, довіреність поширювалася виключно на причіп.
Строком дії довіреності 31.12.2020 року.
Встановлено, що складання цієї довіреності обумовлено необхідністю перереєстрації транспортного засобу, через помилку у технічному паспорті у графі - маса без навантаження.
У подальшому, на підставі цієї довіреності ОСОБА_1 здійснена перереєстрація транспортного засобу 17.10.2020 р., виправлено відомості щодо маси без навантаження з 8 000 на 7 300.
26.11.2020 року об 15.00 год. посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на автодорозі Н-15 (Запоріжжя-Донецьк - 176 км), проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів транспортним засобом DAF № 95 (сідловий тягач), державний номер НОМЕР_1 , серія та номер свідоцтва НОМЕР_2 .
Згідно матеріалів справи власником вказаного транспортного засобу є ТОВ «Верхвугілля», що також підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 .
Перевізником та замовником є ТОВ «Союз Логістик».
За наслідками перевірки посадовими особами відповідача складено:
- акт №262656 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 26.11.2020 р.;
- акт № 038874 про перевищення транспортним засобом нормативи» вагових параметрів від 26.11.2020 р.;
- довідку № 0022451 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 26.11.2020 р.;
- розрахунок плати за проїзд великого та/або великогабаритного транспортного засобу.
Згідно товарно-транспортної накладної, в якій не відображено ні номеру, ні дати, встановлено відображення запису щодо автомобілю (сідловий тягач) д.н.з. НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_3 .
В графі автомобільний перевізник значиться ТОВ «Союз Логістик».
В графі замовник значиться ТОВ «Союз Логістик».
В графі вантажовідправник значиться ТОВ «Кварцит ДМ».
В графі вантажоодержувач значиться ПАТ«КТВЗ».
14.01.2021 року посадовими особами відповідача розглянуто справу про порушення позивачем, ФОП ОСОБА_1 законодавства про автомобільний транспорт.
За результатами розгляду справи про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про автомобільний транспорт, відповідачем було винесено постанову від 14.01.2021 № 226455 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34 000,00 грн., на підставі абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернулась до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував такі обставини справи та положення чинного законодавства України.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відповідно до абз. 3 п. 1 постанови КМУ №442 від 10.09.2014р. Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті реорганізовується шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, а також підпорядкувавши службі, що утворюється - Державній службі України з безпеки на транспорті, Державну спеціальну службу транспорту.
Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015р. затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека).
Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Згідно з п. 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.
Підпунктом 15 пункту 5 Положення №103 передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року (далі Порядок № 1567), відповідно до пунктів 3, 4 якого органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи, які здійснюють контроль шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Пунктом 15 Порядку №1567 встановлено вичерпний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України Про автомобільний транспорт документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно правових актів.
Згідно з п. 16 Порядку № 1567 під час рейдової перевірки може проводитись габаритно-ваговий контроль.
Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що реалізацію державної політики, у тому числі, з питань безпеки на наземному транспорті покладено на Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).
Відповідно до частини другої статті 48 Закону України від 05.04.2001 року №2344 Про автомобільний транспорт документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Частина 4 статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт визначає, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентним уповноваженими органами або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів -11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 метри.
Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м (п. 30 Порядку №879).
Відповідно до п.п.2, 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 року №1094.
Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Відповідно до п. 1.10 ПДР габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.
Згідно з п. 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 №1007/1207 (далі - Порядок №1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.
Відповідно до п.п. 3, 15 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок №879) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.
Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.
Відповідно до п.п.16, 18,19 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.
За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.
Згідно п.20 Порядку №879 за результатами точного та/або документального габаритно- вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
Відповідно до п.5 Порядку №1007/1207 працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом б пункту 4 цього Порядку, з дотриманням Правил дорожнього руху; здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.
Відповідно до пп.пп.4-8 п.4 Порядку №1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю; реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.
Згідно п.2.4-2 ПДР у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.
Згідно з пп.5-1 п.2 Порядку №879 документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.
Відповідно до п.6 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
За приписами пункту 13 Порядку № 879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Особливості габаритно-вагового контролю та вимоги до нього закріплені у пунктах 15-25 зазначеного Порядку № 879.
У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 22 Порядку № 879).
Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб (пункт 23 Порядку № 879).
В пункті 24 Порядку № 879 встановлено, що після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.
Дослідивши докази по справі, судом встановлено, що власником транспортного засобу DAF 95, державний номер НОМЕР_1 є ТОВ «Верхвугілля».
Вказані вище обставини також підтверджуються свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 .
Відповідно до товарно-транспортної накладної, на підставі якої здійснювалося перевезення вантажу, встановлено відображення запису щодо автомобілю (сідловий тягач) д.н.з. НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_3 .
В графі автомобільний перевізник значиться ТОВ «Союз Логістик».
В графі замовник значиться ТОВ «Союз Логістик».
В графі вантажовідправник значиться ТОВ «Кварцит ДМ».
В графі вантажоодержувач значиться ПАТ«КТВЗ».
Вказані обставини свідчать про те, що позивач не є стороною цього автомобільного перевезення.
При цьому, фактичне перебування транспортного засобу, на якому здійснюється господарська діяльність позивача, у її власності не є підставою для застосування до останньої штрафу.
Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. № 363, затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, згідно з розділом 1 яких встановлено, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Таким чином, оскільки позивач не є автомобільним перевізником при надані послуг з перевезення вантажу відповідно до вказаної вище товарно-транспортної накладної, та не є власником вказаного транспортного засобу, остання не може бути суб`єктом відповідальності, встановленої абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», як наслідок оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість свого рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.
Посилання відповідача на довіреність від 18.06.2020 року за №1 є неналежними, з огляду на те, що вона поширювалася виключно на причіп. Строком дії довіреності 31.12.2020 року. Окрім цього, довіреність була видана саме на фізичну особу ОСОБА_1 , а не на фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 , на яку були накладені штрафні санкції.
За наведених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Дослідивши матеріали справи, слід зазначити, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірності прийнятого рішення.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 908,00 гривень.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_4 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 10.12.2021 року.

Суддя В.В. Ільков