Справа № 640/2001/20
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року м. Київ № 640/2001/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про врахування капітану 1 рангу ОСОБА_1 до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди згідно довідок виданих: Військовою частиною НОМЕР_1 за № 475/13-442 від 04.07.2019 р., Військовою частиною НОМЕР_2 за № 35 від 01.03.2019 р., Генеральним штабом Збройних Сил України в особі Фінансового управління за № 305/311 від 11.06.2019 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок раніше призначеної капітану 1 рангу ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди згідно довідок, виданих Військовою частиною НОМЕР_1 за № 475/13-442 від 04.07.2019 р., Військовою частиною НОМЕР_2 за № 35 від 01.03.2019 р., Генеральним штабом Збройних Сил України в особі Фінансового управління за № 305/311 від 11.06.2019 р., з дня її призначення, а саме з 24.12.2016 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити капітану 1 рангу ОСОБА_1 різницю по пенсії, що утворилась з дня призначення пенсії, а саме з 24.12.2016 року по день фактичного перерахунку.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідачем було протиправно відмовлено у перерахунку пенсії з урахування щомісячної додаткової грошової допомоги, яка зазначена у довідках, виданих уповноваженими органами про складові грошового забезпечення, виданих на виконання рішення суду в справі №826/5334/17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.02.2020 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

19.02.2020 на виконання вимог ухвали суду від відповідача надійшла належним чином засвідчена копія пенсійної справи ОСОБА_1 .

03.07.2020 відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому сторона представник ГУ ПФУ в м. Києві зазначає, що ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, визначено виключний перелік видів складових грошового забезпечення військовослужбовця, на підставі яких здійснюється перерахунок пенсії. Водночас, відповідно до п. 1 постанови № 103 (у редакції, чинній на час перерахунку), визначено лише три види складових грошового забезпечення для перерахунку пенсії, а врахування інших видів грошового забезпечення цією постановою не передбачено.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів даної справи, позивач проходив військову службу на посаді начальника відділу напрямку Військово-Морських Сили центру оперативного керівництва Головного командного центру Об`єднаного оперативного штабу Збройних Сил України.

Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 25.11.2016р. № 1107, позивача звільнено з військової служби відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з урахуванням вимог ч. 8 цієї ж статті, у запас за пунктом "б" (за станом здоров`я), що підтверджується копією витягу з наказу.

Наказом Командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 23.12.2016р. № 282, позивача з 23.12.2016р. виключено зі списків особового складу військової частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Солом`янського районного у місті Києві військового комісаріату, що підтверджується копією витягу з наказу.

25.11.2016р. військовою частиною НОМЕР_1 видано довідку № 154/54/13-745 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії.

30.11.2016р. військовою частиною НОМЕР_2 видано довідку № 139/609 про додаткові вили грошового забезпечення для обчислення пенсії.

23.12.2016р. Генеральний штабом Збройних Сил України в особі Фінансового управління видано довідку № 305/792 про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії позивача.

Однак, як вбачається з вказаних довідок до складу грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія не було включено щомісячну додаткову грошову винагороду.

Позивач вказує на те, що у довідці Фінансового управління Генерального штабу ЗС України про розмір зарахованої (виплаченої) щомісячної додаткової грошової винагороди у грошовому та відсотковому еквіваленті за період з 01.05.2014р. по 23.12.2016р. та утриманого ЄСВ від 2 І3.2017р. № 305/201, зазначено, що щомісячна додаткова грошова винагорода в період з 01.05.2014р. по 23.12.2016р. нараховувалась та виплачувалась позивачу і з неї утримувався ЄСВ у мірі 2,6%.

Відповідно до довідки виданої Військовою частиною НОМЕР_1 27.03.2017р. № 154/54/13-157 про розмір щомісячної додаткової грошової винагород, виплаченої позивачу за грудень 2014р., позивачем сплачено єдиний внесок з щомісячної додаткової грошової винагороди.

Позивач звернувся із запитами до Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в яких просив видати нові довідки про розмір грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія з включенням до них щомісячної додаткової грошової винагороди, а до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з проханням провести перерахунок пенсії.

Листом Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України від 21.03.2017р. № 305/386, повідомлено про те, що щомісячну додаткову винагороду не включено до складу грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія, оскільки відсутні законні підстави.

Листом Військової частини НОМЕР_2 від 22.03.2017р. № 369, повідомлено про те, що щомісячну додаткову винагороду не включено до довідки, як таку, що не є складовою грошового забезпечення.

Листом Військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2017р. № 154/54/13-155, повідомлено про те, що щомісячна додаткова грошова винагорода не має ознак постійності та до видів грошового забезпечення для обчислення пенсії не враховується.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.03.2017р. № 6578/03 зазначено про те, що у ст. 43 Закону та п. 7 постанови КМУ від 17.07.1992 р. № 393, не зазначений такий вид грошового забезпечення, як винагорода, то відсутні підстави для включення його до складу грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія.

Позивач, вважаючи протиправними відмови Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України, Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 у видачі нових довідок та протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням щомісячної додаткової винагороди, звернувся до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 січня 2019 року (справа № 826/5334/17), залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року, позовні вимоги позивача було задоволено частково, визнано протиправними відмови Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України, Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 у видачі нових довідок для обчислення пенсії, з врахуванням отримуваних позивачем розмірів щомісячної додаткової грошової винагороди, та зобов`язано видати такі довідки. У вимогах до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві було відмовлено, з зазначенням передчасності заявлених вимог.

На виконання вищевказаного рішення суду, Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних сил України, Військовою частиною НОМЕР_1 та Військовою частиною НОМЕР_2 видано нові довідки для обчислення пенсії, з зазначенням в них отримуваних позивачем за останні 24 місяці перед звільненням розмірів щомісячної додаткової грошової винагороди.

Тож, позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вх.№ 130276 від 15.11.2019 р.), до якої долучив отримані на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 січня 2019 року (справа № 826/5334/17) нові довідки для обчислення пенсії з розмірами щомісячної додаткової грошової винагороди, з проханням провести перерахунок його пенсії з дати її призначення, з врахуванням вказаних довідок.

Листом від 09.12.2019 р. № 297886/03, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у перерахунку пенсії позивачу відмовило, з посиланням на те, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 січня 2019 року будь-яких зобов`язань до Головного управління не визначено.

Позивач вважає, що відмова відповідача провести перерахунок пенсії на підставі довідок, виданих на виконання рішення суду, Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних сил України, Військовою частиною НОМЕР_1 та Військовою частиною НОМЕР_2 , є протиправною, що і зумовило звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до норм частини другої статті 2 Закону № 2232-XII, порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з приписами статті 40 Закону № 2232-XII, гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «;Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Так, частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ, визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

При цьому, частиною другою вказаної статті встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону № 2011-ХІІ, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Підпунктом 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» (далі - Постанова № 889) встановлено військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) щомісячну додаткову грошову винагороду: з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Конституційний Суд України у рішенні від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004 (справа про соціальний захист військовослужбовців та працівників правоохоронних органів), вказав, що визначений законами України відповідно до положень статті 17 Конституції України комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення соціального захисту військовослужбовців та працівників правоохоронних органів, зумовлений не їх непрацездатністю або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46 Конституції України), а особливістю професійних обов`язків, пов`язаних з ризиком для життя та здоров`я, певним обмеженням конституційних прав і свобод, у тому числі і права заробляти матеріальні блага для забезпечення собі і своїй сім`ї рівня життя, вищого за прожитковий мінімум. Тобто соціальні гарантії військовослужбовців та працівників правоохоронних органів випливають з характеру покладених на них службових обов`язків у зв`язку з виконанням ними державних функцій.

Щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою № 889, виплачувалась позивачу постійно щомісяця з квітня 2015 року до дня звільнення його із військової служби (листопад 2016 року), що слідує з довідки від 11.06.2019 № 305/311, та відповідно до якої, така винагорода виплачена позивачу кожний місяць (60%).

Однак, додаткову грошову винагороду до складу грошового забезпечення, з якого призначається/перераховується пенсія, не враховано при розрахунку пенсійної виплати позивача.

Також, суд наголошує на тому, що довідки, видані Військовою частиною НОМЕР_1 за № 475/13-442 від 04.07.2019 р., Військовою частиною НОМЕР_2 за № 35 від 01.03.2019 р., Генеральним штабом Збройних Сил України в особі Фінансового управління за № 305/311 від 11.06.2019 р., містять вказану складову, а питання її включення/не включення до складу грошового забезпечення вже було предметом спору у справі № 826/5334/17, рішення по якій набрало законної сили та є обов`язковим для виконання.

Суд враховує, що питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17. Приймаючи постанову від 06.02.2019 у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат.

Таким чином, оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода нараховувалась і виплачувалась позивачу щомісяця, підстави вважати таку винагороду одноразовим видом грошового забезпечення відсутні.

За наведеного правового регулювання та обставин справи., суд вважає, що відповідач протиправно не здійснив перерахунок та виплату пенсії позивача, з урахуванням складових щомісячної додаткової грошової допомоги, яка була включена уповноваженим органом до довідки на виконання рішення суду у справі № 826/5334/17, а тому, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 51 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсій, визначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

З позовної заяви слідує, що позивач просить суд зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням щомісячної додаткової грошової допомоги з дати постановки на пенсійний облік, з 24.12.2016.

Однак, суд вважає, що перерахунок пенсії позивача має бути здійснений з дати звернення до відповідача із відповідною заявою про перерахунок пенсії, у якій позивач повідомив пенсійний орган про рішення суду у справі № 826/5334/17 та надав довідки про склад грошового забезпечення, видані на виконання рішення суду, адже, до моменту отримання відповідної довідки про склад грошового забезпечення, у відповідача немає підстав здійснювати перерахунок пенсії, адже останній, не уповноважений перевіряти складові грошового забезпечення та їх розмір, що вказані у довідці, виданій уповноваженим органом.

Тож, позовні вимоги підлягають задоволенню з 15.11.2019.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242 - 246, 255, 263 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про врахування ОСОБА_1 до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди згідно довідок виданих Військовою частиною НОМЕР_1 № 475/13-442 від 04.07.2019 р., Військовою частиною НОМЕР_2 № 35 від 01.03.2019 р., Генеральним штабом Збройних Сил України в особі Фінансового управління № 305/311 від 11.06.2019 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди згідно довідок, виданих Військовою частиною НОМЕР_1 № 475/13-442 від 04.07.2019 р., Військовою частиною НОМЕР_2 № 35 від 01.03.2019 р., Генеральним штабом Збройних Сил України в особі Фінансового управління № 305/311 від 11.06.2019 р., з 15.11.2019, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16).

Суддя В.І. Келеберда