Справа № 320/136/21
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/136/21 Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого суддів Файдюка В.В.,

Суддів Мєзєнцева Є.І.,

Собківа Я.М.,

При секретарі Шепель О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ» про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної податкової служби у Київській області (далі - позивач, ГУ ДПС у Київській області) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ» (далі - відповідач, ТОВ «ПРОМИСЛОВІ БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ»), у якому просило стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ» () у банках, що обслуговують боржника, 244 761,33 грн. на користь Державного бюджету, в рахунок погашення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно даних податкового обліку у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом в розмірі 244 761,33 грн. Враховуючи те, що податковим органом було здійснено заходи, спрямовані на погашення вказаної податкової заборгованості, однак вона залишається не погашеною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року даний адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ» у банках, що обслуговують боржника - 244 761 грн. 33 коп. на користь Головного управління Державної податкової служби у Київській області в рахунок погашення податкового боргу.

Приймаючи таке рішення, суд виходив з того, що відповідач доказів погашення боргу у сумі 244 761,33 грн. суду не надав, докази оскарження вказаної податкової заборгованості в адміністративному або судовому порядку в матеріалах справи відсутні, тому заявлена позивачем сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачений та підлягає стягненню з рахунків, що обслуговують такого платника податків та за рахунок готівки, що йому належить.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення податкового боргу стало подання відповідачем податкової декларації з податку на додану вартість № від 20 серпня 2020 року. Разом з тим, у податковій декларації № від 20 серпня 2020 року помилково зазначено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду, яке сплачується до державного бюджету у розмірі 243 928 грн.

13 грудня 2021 року адвокатом скаржника подано клопотання про здійснення заміни найменування відповідача з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕЯСЛАВ БУД ТРЕЙД» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ».

Так, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що відповідач змінив своє найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕЯСЛАВ БУД ТРЕЙД» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ», а також змінив свою адресу з 08400, Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький, вул. Пугачова, 9, оф. 25 на 01011, м. Київ, вул. Мирного Панаса, 11, оф. 1/20.

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на викладене, наведене вище клопотання підлягає задоволенню.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч.4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ» () є платником податків і знаходиться на обліку у ГУ ДПС у Київській області. Відповідно до інформаційних баз даних ДПС, за ним обліковується заборгованість, яка складається з податку на додану вартість у розмірі 244 761, 33 грн.

З метою погашення податкового боргу ГУ ДПС у Київській області відповідно до ст.42, 59 ІІК України було направлено ТОВ «ПРОМИСЛОВІ БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ» податкову вимогу від 21 вересня 2020 року №156560-51.

Вказану суму боргу відповідач самостійно в установлений законом строк не сплатив. Відповідно, у ТОВ «ПРОМИСЛОВІ БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ» утворилася заборгованість перед бюджетом з несплачених податків.

У зв`язку з несплатою відповідачем у добровільному порядку вказаної суми заборгованості, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За пп. 14.1.39 п. 14.1 стаття 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно п. 41.5 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Відповідно до п. 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 цієї статті у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що в матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про вручення відповідачу податкового повідомлення-рішення про нарахування штрафу, розрахунку штрафу, акту камеральної перевірки та податкової вимоги.

Відповідач не заперечує факту отримання податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, що стали підставою для стягнення боргу.

Згідно п. 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

За п. 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків проводяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до абз. 1 п. 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно п. 95.4 статті 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Крім того, відповідно до п. 20.1.34 ч. 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Судом встановлено, що наявність податкового боргу у відповідача підтверджується наявними у матеріалах справи: інформацією про відповідача з бази даних ДПС; актом камеральної перевірки від 12 лютого 2020 року №650/10-36-51/42849430, декларацією з ПДВ за липень 2020 року, інтегрованою карткою платника податків, корінцем податкової вимоги форми "Ю" від 21 вересня 2020 року №156560-51.

Згідно п. 56.1, 56.3 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк (пп. 56.17.1 п. 56.17 статті 56 ПК України).

Згідно пп. 56.17.1 п. 56.17 статті 56 Податкового кодексу України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Відповідно до п. 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач не скористався своїм правом на адміністративне оскарження податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги, а також оскарженням їх в судовому порядку, тому суми грошових зобов`язань, нараховані згідно таких рішень податкового органу, необхідно вважати узгодженими.

13 грудня 2021 року відповідачем подано клопотання про приєднання доказів, в якому зазначено, що товариством було здійснено уточнення податкової звітності з липня 2020 року по грудень 2020 року, що підтверджується доказами, доданими до клопотання.

Колегія суддів зауважує, що в суді першої інстанції відповідач правом, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, на подання відзиву не скористався. Жодних пояснень та доказів не надав. У зв`язку з цим суд приймав рішення, виходячи з наявних у справі матеріалів.

Разом з тим, відповідно до ч.3, 4 статті 79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Згідно ч.8 вказаної статті докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, оскільки відповідачем не подано у встановлений законом строк докази, а також не обґрунтовано неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від нього, суд відмовляє у задоволенні клопотання товариства про приєднання доказів.

Решта доводів апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не стосуються рішення суду, не ґрунтуються на законі та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

Отже з аналізу наведених правових норм та обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно встановив наявність передбачених чинним законодавством обставин для стягнення коштів з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ» у банках, обслуговуючих такого платника, у розмірі суми податкового боргу 244 761,33 грн.

Посилання скаржника на те, що ним було подано уточнюючий розрахунок до податкової декларації від 20 серпня 2020 року №, критично оцінюється судом, оскільки матеріали справи відповідних доказів не містять.

Відтак, під час розгляду зазначеної справи в суді апеляційної інстанції апелянтом не доведено, що при постановленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції здійснив порушення норм матеріального чи процесуального права, або неповною мірою з`ясував обставини, що мають значення для її вирішення.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Здійснити заміну найменування відповідача з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕЯСЛАВ БУД ТРЕЙД» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ».

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВІ БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ» - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 14 грудня 2021 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Я.М. Собків