Справа № 380/514/20
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/514/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

встановив:

Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 2 333 990,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у відповідача існує податковий борг внаслідок несплати податкових зобов`язань по податку на доходи з фізичних осіб, військовому збору, податку на нерухоме майно. Оскільки заборгованість відповідачем добровільно не погашається, просить стягнути таку у судовому порядку.

Ухвалою суду від 27.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, в якому зазначає, що стягнення сум боргу на підставі податкових повідомлень-рішення №, № від 22.04.2019 та №0-1350 від 26.04.2018 не можливим, оскільки такі не надсилались на зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 . Таким чином відсутні докази надсилання податкових повідомлень-рішень та податкових вимог, відповідно податковий орган немає права на звернення до суду, оскільки згідно з п. 95.2 ст. 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 09.11.2020 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №380/6810/20.

Ухвалою суду від 25.08.2021 поновлено провадження у справі.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань або заяв гне подавав.

З огляду на відсутність представників сторін суд 10.12.2021 на підставі частини дев`ятої статті 205 КАС України ухвалив завершити розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що за ОСОБА_1 обліковується податковий борг на загальну суму 2 333 990,30 грн., а саме: з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 2 148 520,03 грн.; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 6 426,93 грн та по військовому збору в сумі 179 043,34 грн.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості та військового збору виник на підставі:

- податкового повідомлення-рішення № від 22.04.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 1 872 695, 13 грн, у т.ч. за основним платежем - 1498156,10 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями -374539,03 грн;

- податкового повідомлення-рішення № від 22.04.2019 про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору у сумі 156 057,93 грн, у т.ч. за основним платежем 124846,34 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 31211,59 грн;

- податкового повідомлення-рішення №0-1350 від 26.04.2018, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 6 426,93 грн.

У зв`язку з несплатою у встановлені законодавством строки грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору контролюючим органом відповідно до ст.129 Податкового Кодексу України нарахована пеня в сумі 298 810,31 грн.

Крім того, заборгованість відповідача підтверджується довідкою про податкову заборгованість та інтегрованою карткою платника податку, відповідно до яких станом на 30.09.2019 за відповідачем обліковується податкова заборгованість на загальну суму 2 333 990,30 грн.

Оскільки відповідач в добровільному порядку суму податкового боргу в розмірі 2 333 990,30 грн не сплатив, Головне управління ДПС у Львівській області звернулось до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755 (далі - ПК України).

Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, і надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем йога податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (п.п. 266.7.2., п. 266.7., ст. 266 ПК України).

Відповідно до п. 9.1.2 п.9.1. ст.9 ПК України - податок на доходи фізичних осіб відноситься до загальнодержавних податків.

Відповідно до розділу 10 ПК України п. 16-1, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.п. 16.1.3. п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до Кодексу ( п. 179.1. ст. 179 ПК України).

Відповідно п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 п. 179.1 ст. 179 ПК України - неподання декларацій про майновий стан та доходи - податкові декларацій подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним.

Платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (п.п.162.1.1. п. 162.1 ст. 162 ПК України) також платником податку є податковий агент (п.п.162.1.3. п. 162.1 ст. 162 ПК України).

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (п.п.1.1. підрозділу п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

Об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід ( п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України) та доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування ї (виплати, надання). ( п.п. 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 ПК України).

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу (п.п. 1.2. п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом (абз. 1 п. 164.1 ст. 164 ПК України).

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку і протягом звітного податкового періоду ( абз. 2 п. 164.1 ст. 164 ПК України).

Дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом входить до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку (п.п.164.2.10, п.164.2 ст.164 Кодексу).

Відповідно до п. 174.3. ст.174 ПК України, особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину. Дохід 1 у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, зазначається в річній податковій декларації.

Відповідно до п. 174.2 ПК України, обєєкти спадщини оподатковуються: за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 Кодексу, вартість будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не зазначені у підпункті 174.2.1 цього пункту; (п. 174.2.2 Податкового кодексу України),

Згідно з п. 167.2. ст.167 ПК України ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування.

В п. 1.3. підрозділу 10 розділу XX Кодексу вказано, що ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п.56.11 ст.56 кодексу).

Судом встановлено, за відповідачем обліковується заборгованість на загальну суму 2 333 990,30 грн.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом встановлено, що податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, та військового збору виник на підставі:

- податкового повідомлення-рішення № від 22.04.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 1 872 695, 13 грн, у т.ч. за основним платежем - 1498156,10 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями -374539,03 грн;

- податкового повідомлення-рішення № від 22.04.2019 про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору у сумі 156 057,93 грн, у т.ч. за основним платежем 124846,34 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 31211,59 грн;

Відповідачем оскаржувались в судовому порядку податкові повідомлення-рішення №, № від 22.04.2019 та рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/6810/20 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю. Вказане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили.

Частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Докази оскарження відповідачем в судовому порядку податкового повідомлення-рішення №0-1350 від 26.04.2018, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 6 426,93 грн в матеріалах справи відсутні .

Отже, податковий борг є згоджений та відсутні докази сплати вказаної вище суми.

Пунктами 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму узгодженого грошового зобов`язання, непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Як видно з матеріалів справи, 22.10.2018 на податкову адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення надсилалась податкова вимога № 2083-50 від 22.10.2018.

Проте конверт з вказаною податковою вимогою не був вручений відповідачеві та повернувся на адресу контролюючого органу з довідкою відділення поштового зв`язку із зазначенням причин невручення "за закінченням терміну зберігання".

Доказів оскарження податкової вимоги форми № 2083-50 від 22.10.2018 відповідач не надав.

При цьому суд зауважує, що згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 45.1 статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Відповідно до п 70.7 статті 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до підпункту 70.2.4 пункту 70.2 статті 70 ПК України до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься така інформація, в тому числі про місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство.

Таким чином, платник податків у разі зміни податкової адреси зобов`язаний подати відповідному контролюючому органу заяву для реєстрації в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків або заяву про внесення змін до Державного реєстру, в тому числі щодо місця проживання. Натомість, доказів того, що платник податків у встановленому порядку повідомив контролюючий орган про зміну місця проживання відсутні.

За змістом п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Системний аналіз змісту зазначених норм права свідчить про те, що органи Державної податкової служби України є органами виконавчої влади, їм надано право здійснювати контроль за правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів та здійснювати заходи погашення податкового боргу, зокрема, примусово шляхом звернення до суду.

Зважаючи на те, що відповідачем сума податкового боргу станом на день звернення позивача з даним позовом добровільно не сплачена, доказів погашення наявного податкового боргу відповідачем суду не надано, суд дійшов висновку, що податкова заборгованість позивача у сумі 2 333 990,30 грн підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач довів суду правомірність заявлених вимог, в той час як відповідач не надав належні, допустимі та достовірні докази відсутності або погашення ним податкового боргу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, а відтак позов підлягає задоволенню повністю.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72-78, 139, 241-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до бюджету податковий борг у розмірі 2 333 990 (два мільйони триста тридцять три тисячі дев`ятсот дев`яносто) грн 30 копійок.

3. Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гулкевич І.З.