Справа № 160/8421/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2021 року Справа № 160/8421/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Златобанк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
26.05.2021 року представник ОСОБА_1 Олійник Вячеслав Вікторович звернувся через підсистему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Златобанк" Каранченцева Артема Юрійовича, в якому з урахуванням уточненого позову поданого 29.07.2021 року просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Златобанк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків щодо не включення ОСОБА_1 до переліку рахунків вкладників Публічного акціонерного товариства "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внести дані про ОСОБА_1 до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Златобанк", за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором строкового банківського вкладу "Класичний (депозиту) №080803, за яким банк отримав від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5 000,00 доларів США.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року (суддя Єфанова О.В.) позовну заяву повернуто позивачу.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду позивач звернувся із апеляційною скаргою.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.07.2021 року апеляційну скаргу позивача задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року по справі №160/8421/21 - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Згідно з розпорядженням керівника апарату суду Чуфарової Н.А. від 19.07.2021 року №435д, у зв`язку перебуванням судді Єфанової О.В. у тривалій відпустці, призначено повторний розподіл справи №160/8421/21.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2021 року адміністративна справа №160/8421/21 передана судді Серьогіній О.В.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з якими позивачу має бути виплачена гарантована сума відшкодування коштів за рахунок Фонду, а Уповноважена особа в порушення вимог чинного законодавства не включила позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за договором банківського рахунку, що порушує майнові права позивача. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2021 року продовжено строк для усунення недоліків адміністративного позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Златобанк" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 року прийнято уточнену позовну заяву та відкрито провадження у адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами з 27.08.2021 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
26.08.2021 року на адресу суду від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Златобанк" надійшов письмовий відзив на позов, в якому він зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи із того, що позивачем вже подавалися інші позови з тим самим предметом та з тих самих підстав. Крім того, вважає, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом. На думку відповідача, протиправна бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК» щодо не включення ОСОБА_1 до переліку рахунків вкладників АТ «ЗЛАТОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - відсутня, оскільки уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК» такі дії фактично вчинялися. На підставі викладеного, просит суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року зупинено провадження в адміністративній справі №160/8421/21 - до вирішення Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду справи № 202/2694/17.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 року виправлено описку у вступній частині та другому абзаці резолютивної частини ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року, доповнивши їх словами: "третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб".
Не погодившись із ухвалою суду від 06.09.2021 року позивач звернулася до суду із апеляційною скаргою.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.10.2021 року апеляційну скаргу задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року, в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі №160/8421/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №202/2694/17 відмовлено.
Від третьої особи письмових пояснень щодо позовних вимог до суду не надходило.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що 12 лютого 2015 року між ОСОБА_1 (вкладник) та ПАТ АБ «ЗЛАТОБАНК» (банк) укладено договір банківського вкладу «Класичний» (депозиту) №080803, за яким банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США у тимчасове строкове користування на строк до 12 березня 2015 року та зобов`язується сплачувати проценти за його користування з розрахунку 9% річних.
Прийняті банком кошти були зараховані на вкладний рахунок позивача. Представник банку Беляніна С.А. діяла в межах і повноваженнях наданих діючою довіреністю завіреною приватним нотаріусом Київського МНО Рибалко Г.Г. № 235 від 28.11.2013 року.
Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славінського Валерія Івановича.
Постановою Правління Національного банку України від 12 травня 2015 р. № 310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ЗЛАТОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13 травня 2015 р. №99, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЗЛАТОБАНК», та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ЗЛАТОБАНК».
Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 12 травня 2015 р. № 310 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ЗЛАТОБАНК» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ЗЛАТОБАНК» провідного професіонала питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славінського Валерія Івановича строком на 1 рік з 18 год. 00 хв. 13 травня 2015 р. до 12 травні 2016 р. включно.
Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації було проведено перевірку правочинів ПАТ «Златобанк» за останній рік до дня запровадження тимчасової адміністрації банку на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.
За результатами вказаної перевірки, наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації від 08.04.2015 року тимчасово заблоковані рахунки осіб у ПАТ «Златобанк» через те, що на рахунки кошти надійшли від юридичних осіб та фізичних осіб, сума вкладів яких перевищувала гарантований Фондом розмір відшкодування, та надіслано до органів внутрішніх справ заяви про вчинення кримінального правопорушення за правочинами, які були віднесені до нікчемних. З цих підстав був заблокований рахунок позивачки.
20.04.2015 року на офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 21 квітня 2015 року Фонд гарантування вкладів здійснює виплати коштів вкладникам ПАТ «ЗЛАТОБАНК» за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився до 15 квітня 2015 року включно, а також продовжуються виплати коштів вкладникам АБ «ЗЛАТОБАНК» за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився раніше, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів будуть здійснюватися через установи Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»; виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Відповідач виплату позивачу вкладу в розмірі 129592,62 грн. еквівалент суми 5000 доларів США за курсом НБУ на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації не здійснив.
Припинення виплат гарантованої суми та свою відмову в виплаті Фонд гарантування мотивував тим що після прийняття рішення Верховним Судом про незаконність ліквідації ПАТ «Златобанк», Господарським судом м. Києва відкрито провадження в справі про банкротство.
Уповноваженою особою Фонду стосовно продовження процедури виведення АТ «ЗЛАТОБАНК» (на теперішній час найменування Публічне акціонерне товариство «ЗЛАТО») з ринку призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Караченцева Артема Юрійовича, якому делеговані повноваження, що визначені Законом.
На сайті Фонду розміщена інформація, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб продовжить виплачувати відшкодування вкладникам ПАТ «ЗЛАТОБАНК» і ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» в межах гарантованої суми 200 тисяч гривень. Це стало можливим завдяки відновленню Фондом контролю над банками та продовженню процедури їх ліквідації. Виплати гарантованого відшкодування за договорами банківських вкладів і рахунків (у тому числі карткових) буде поновлено з 19 березня 2021 року. Вкладники можуть швидко та зручно отримати свої гроші через будь-яке відділення кожного з банків-агентів Фонду, які приєднались до автоматизованої системи виплат. З їх переліком можна ознайомитися тут. Для отримання коштів вкладникам необхідно звернутися до одного із банків-агентів Фонду з паспортом або іншим документом, що посвідчує особу, та ідентифікаційним номером. Більше інформації - на сайті Фонду для вкладників банку «КАПІТАЛ» і «ЗЛАТОБАНКУ». Фонд уже виплатив вкладникам «ЗЛАТОБАНКУ» 826,3 млн. грн., що становить 96,5% від загальної суми гарантованого відшкодування (856,3 млн. грн). Вкладники банку «КАПІТАЛ» отримали вже 324,5 млн. грн., що складає 87,5 % від загальної суми гарантованих виплат (370,9 млн. грн.).
Позивач звернувся до банків агентів, але їй повідомили, що Фонд гарантування не надав доступ до програмного комплексу для виплати позивачеві гарантованої суми відшкодування вкладів.
Листом АТ «ЗЛАТОБАНК» від 31.05.2021 року за результатами розгляду звернення позивача останній повідомлено, що внаслідок віднесення транзакцій до нікчемних були застосовані обмеження у вигляді невнесення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок ФГВФО, за грошовими коштами внесеними на рахунки позивача за результатами нікчемних транзакцій.
Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.06.2021 року № 57-036-7906/21 позивачу повідомлено про те, що Фонд здійснює виплати вкладникам відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон). У відповідності до статті 27 Закону уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку визначає розрахункові суми та складає перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (далі - Перелік), та задає його до Фонду. В Переліку, що був переданий до Фонду уповноваженою особою на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК», інформація про вклади ОСОБА_1 відсутня. Питання внесення змін до вказаного Переліку відноситься до компетенції уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК».
Позивач, у зв`язку з відсутністю її в реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» за рахунок Фонду, звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI) у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 3 та 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.
Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Так, підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому вкладниками є особи, які уклали або на користь яких укладено або договір банківського вкладу (депозиту), або банківського рахунку, або які є власниками іменного депозитного сертифіката. Слід зазначити, що положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.
На дату прийняття Правлінням Національного банку України постанови від 13 лютого 2015 року № 105 "Про віднесення ПАТ «ЗЛАТОБАНК» до категорії неплатоспроможних" на поточному рахунку позивача відповідно до угоди про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування (договору банківського вкладу), укладеного позивачем з ПАТ «ЗЛАТОБАНК» 12 лютого 2015 року було зараховано суму 5000,00 доларів.
Відповідно до пункту 1.8. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492 (далі - Інструкція №492) банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки.
Кошти на рахунок позивача були зараховані 12 лютого 2015 року, тобто до прийняття Національним банком України рішення № 105 "Про віднесення ПАТ «ЗЛАТОБАНК» до категорії неплатоспроможних" та запровадження тимчасової адміністрації (до 13 лютого 2015 року).
Відповідно до положень статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.
Частина третя статті 38 Закону № 4452-VI визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.
Відповідно до частини четвертої статті 38 Закону № 4452-VI Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.
З аналізу вищенаведеного слідує, що Уповноважена особа дійсно наділена правом перевірки вчинених (укладених) банком правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.
Застосовуючи частину третю статті 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа, зобов`язані дотримуватися положень частини другої статті 19 Конституції України відповідно до якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Разом з тим, в наказі відповідача не вказано конкретного пункту ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI, на підставі якого відповідачем віднесено спірний правочин до нікчемних.
Матеріали справи не містять доказів, що при перерахуванні коштів на рахунок позивача, останнім отримані якісь переваги від ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та що метою укладення даного правочину було отримання гарантованої суми відшкодування за вкладом.
Слід також зазначити, що спірні правовідносини між сторонами виникли до внесення пункту 9 до частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI.
Здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України "Про банки і банківську діяльність", Інструкцією №492 та договорами з відповідними клієнтами банку.
Таким чином, позивач є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, вклад розміщено на рахунку в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому він підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI. При цьому уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «ЗЛАТОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до Закону № 4452-VI.
Отже, позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» за рахунок Фонду.
Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі № 802/351/16-а, постанові Верховного Суду від 29.08.2019 року у справі №814/3612/15, від 21.04.2021 року у справі №814/3620/15.
Щодо посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, суд зазначає наступне.
На свої звернення позивач отримала лист від АТ «ЗЛАТОБАНК» від 31.05.2021 року та лист Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.06.2021 року № 57-036-7906/21. Зі змісту вказаних відповідей позивачу стало відомо, що її немає в переліку осіб яких гарантовано виплату фондом гарантування.
Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, для правильного вирішення питання щодо часу коли позивач дізнався або ж повинен був дізнатись про порушення його прав судам необхідно з`ясувати якими доказами сторони обґрунтовують/спростовують факт обізнаності з порушенням прав та початком перебігу строку звернення до суду.
Відповідач у письмові відзиві на позов визначає початок його перебігу з часу віднесення ПАТ «ЗЛАТОБАНК» до категорії неплатоспроможних та виникненням у зв`язку з цим у позивача права на відшкодування, а саме 2015 рік.
Водночас, суд зазначає, що сам собою факт віднесення банку до категорії неплатоспроможних не порушує права вкладника на отримання гарантованої суми, а виникнення у позивача такого права не означає, що таке право визнається відповідачем та що таке буде ним реалізоване.
Відповідно до частини 4 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.
Таким чином, для правильного визначення початку перебігу строку звернення до суду з цим позовом, судам необхідно було з`ясувати чи повідомляв відповідач позивача про нікчемність договору банківського вкладу відповідно до вимог статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб .
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10.12.2020 року по справі №640/9328/20.
Отже згідно КАС України перебіг строку звернення до суду в межах 6-місячного терміну почався з дати отримання вказаних листів.
Суд враховує висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10.12.2020 року по справі №640/9328/20 та з огляду на те, що листом від 09.06.2021 року № 57-036-7906/21 позивачу було повідомлено, що в переліку, який був переданий до Фонду уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «ЗЛАТОБАНК» інформація про вклади ОСОБА_1 відсутня, суд приходить до висновку, що шестимісячний строк звернення до суду позивачем не пропущено.
Щодо доводів відповідача про те, що позивачка вже зверталася до суду з позовом з тим самим предметом та з тих самих підстав, суд не приймає їх до уваги з огляду на таке.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 року №202/4613/15-а постанова Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2015 року скасована у зв`язку із порушенням норм процесуального законодавства в частині підсудності спору саме окружному адміністративному суду.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Доказів понесення судових витрат не пов`язаних із сплатою судового збору позивачем не надано.
Тобто, у разі задоволення позовних вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 77, 90, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Златобанк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків щодо не включення ОСОБА_1 до переліку рахунків вкладників Публічного акціонерного товариства "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна