Справа № 320/4584/19
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4584/19 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: суддів Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Романович І.І., за участі представника позивача Москаленко О.В., представника відповідача Мирошниченко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Київгідромонтаж" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги

В С Т А Н О В И В:

22.08.2019 Приватне акціонерне товариство "Київгідромонтаж" звернулося до суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20.06.2019 №Ю- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20.06.2019 №.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю висновків податкового органу, викладених в акті перевірки про заниження податку на прибуток, неутримання податку на доходи фізичних осіб, неутримання та не перерахування суми єдиного соціального внеску, оскільки, договір позички від 07.05.2015 про безоплатне користування автомобілем Mitsubishi Outlander, не потребує обов`язкового нотаріального посвідчення і тому, кошти, які були сплачені ПРАТ "Київгідромонтаж" за паливно-мастильні матеріали (бензин Mustang 92) для заправки вказаного автомобіля, здійснені з метою використання у власній господарській діяльності товариства, та не є особистим доходом (додатковим благом) ОСОБА_1 (директора ПРАТ "Київгідромонтаж").

Крім того, позивач вказує, що висновки відповідача згідно акту перевірки № 424/10-36-14-13/ НОМЕР_1 від 24.05.2019 про ненадання до перевірки будь-яких документів, що є підтвердженням зв`язку витрат на ПММ з господарською діяльністю підприємства на загальну суму 402 011, 84 грн., визнанні необґрунтованими та скасовані Державною податковою службою України, ще під час процедури адміністративного оскарження згідно Рішення про результати розгляду скарги за № 151/6/99-99-00-08-05-01 від 02.09.2019. А відтак, донарахування податковим органом ЄСВ на зазначену суму, яка частково скасована ДПС України, є безпідставним та необґрунтованим.

Також, позивачем додатково наголошено, що оскаржувані рішення винесені відповідачем передчасно, оскільки, недоїмка (борг) зі сплати єдиного внеску повністю залежить від податкового повідомлення-рішення від 20.06.2019 за №, винесеного за результатами акту перевірки № 424/10-36-14-13/ НОМЕР_1 від 24.05.2019, а враховуючи його часткове скасування Державною податковою службою України, необхідно дочекатися прийняття нового рішення та нарахувати відповідну суму ЄСВ.

При цьому, позивач вказує, що оскаржувані рішення винесені за наслідками перевірки, яка проведена з порушенням терміну позовної давності у 1095 днів.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 р. позов задоволено повністю.

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що оскільки рішення № від 20.06.2021 та вимога про сплату боргу (недоїмки) за № Ю- від 20.06.2019 зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 93 565, 38 грн. має похідний характер від скасованих податкових повідомлень-рішень Головного управління у Київській області від 20.06.2019 за № та від 07.11.2019 №, то вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що рішення було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивачу збільшено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 425 297,20 грн. у зв`язку із використанням за період з 01.01.2016 р. по 03.11.2017 паливно-мастильних матеріалів (бензину Mustang 92) у сумі 23285,36 грн., придбаних для експлуатації автомобіля Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2008 року, що використовувався підприємством на підставі договору позички від 07.05.2015, який не посвідчено нотаріально та у зв`язку із не наданням до перевірки будь-яких документів, що є підтвердженням зв`язку витрат на закупку палива на загальну суму 402 011,84 грн. за період з 2016 - 2018 роки з господарською діяльністю підприємства.

Так, відповідач вважає, що спірні рішення прийняті в межах його повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтовані, просить в її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Представник позивача заперечував проти її задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Приватне акціонерне товариство «Київгідромонтаж», ідентифікаційний код 13705021, місцезнаходження: 07300, м. Вишгород, Київська область, вул. Шлюзова, 4, зареєстроване як юридична особа 17.09.1991, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено 16.09.2004 запис №0000178.

Основним видом економічної діяльності товариства є - 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано приватному акціонерному товариству «Київгідромонтаж» ліцензію від 26.06.2018 на здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками.

На підставі наказу ГУ ДФС у Київській області про проведення планової виїзної документальної перевірки від 12.04.2019 №800, направлень на перевірку від 24.04.2019 №№1133, 1134, 1135, 1136, 1137, 1138, наказу від 08.05.2019 №994 про продовження перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області проведено документальну планову виїзну перевірку приватного акціонерного товариства «Київгідромонтаж» щодо дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

За наслідками такої перевірки складено акт перевірки від 24.05.2019 №424/10-36-14-13/13705021, яким зафіксовані порушення п.п.1 п.2 ст.6, ч.1 п.1 ст.7, п.1, п.2, п.5 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за № 2462-VI від 08.07.2010, зі змінами та доповненнями в результаті чого ПРАТ «Київгідромонтаж» за 2016 р. -2018 роки не утримано та не перераховано суму єдиного соціального внеску, яка підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 93 565,38 грн.

Приватним акціонерним товариством «Київгідромонтаж» подано письмові заперечення від 05.06.2019 №1083 на зазначений акт перевірки.

Листом Головного управління ДФС у Київській області від 19.06.2019 №21417/10/10-36-14-13 «Про надання відповіді на заперечення до акту перевірки» позивачу повідомлено про залишення без змін висновків акта перевірки від 24.05.2019 №424/10-36-14-13/13705021, а заперечень позивача до акту перевірки - без задоволення.

На підставі зазначеного акту перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області винесено податкові повідомлення-рішення:

від 20.06.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 110900,00 грн., в тому числі 76553,50 грн. за податковими зобов`язаннями та 34346,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

від 20.06.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 9241,67 грн., в тому числі 6379,46 грн. за податковими зобов`язаннями та 2862,21 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

від 21.06.2019 №, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 32305,36 грн.; від 21.06.2019 №, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 3,00 грн.;

від 24.06.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 333173,75 грн., в тому числі 266539,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 66634,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

від 24.06.2019 №, яким до позивача застосовано суму штрафних санкцій у розмірі «нуль» гривень за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)»;

від 24.06.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 380052,50 грн., в тому числі 304042,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 76010,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

від 24.06.2019 №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 170,00 грн. за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки»;

від 24.06.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 24736,51 грн., в тому числі 19789,21 грн. за податковими зобов`язаннями та 4947,30 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Також, Головним управлінням ДФС у Київській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) за № Ю- від 20.06.2019 у розмірі 93565,38 грн. та винесено рішення від 20.06.2019 за № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» застосовано до ПРАТ «Київгідромонтаж» штрафні санкції у розмірі 9 356,54 грн.

Підставою винесення контролюючим органом вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 20.06.2019 у розмірі 93 565,38 грн стало встановлення ГУ ДФС у Київській області порушень, що викладені в акті №424/10-36-14-13/13705021 від 24.05.2019, а саме неутримання та неперерахування ПРАТ «КИЇВГІДРОМОНТАЖ» податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 425 297, 20 грн., яка складається з донарахування суми 23 285,36 грн. за не посвідчення нотаріально Договору позички від 07.05.2015, згідно з яким товариство безоплатно користується автомобілем Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2008 року випуску, який належить ОСОБА_2 ; та суми 402011,84 грн. за ненадання до перевірки будь-яких документів, що є підтвердженням зв`язку витрат по ПММ з господарською діяльністю підприємства.

Позивач оскаржив податкові повідомлення-рішення, вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій до Державної фіскальної служби України, подавши скаргу від 03.07.2019 №1093.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 19.07.2019 №34259/6/99-99-11-04-01-25 продовжено строк розгляду скарги позивача до 02.09.2019 включно.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 05.08.2019 №37496/6/99-99-11-05-02-25 залишено без змін вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20.06.2019 №Ю- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску від 20.06.2019 №, а скаргу позивача в цій частині - без задоволення.

Рішенням Державної податкової служби України від 02.09.2019 №261/6/99-00-08-05-01 податкові повідомлення-рішення від 24.06.2019 №, №, №, №, № залишено без змін, а скаргу позивача в цій частині - без задоволення.

Рішенням Державної податкової служби України від 02.09.2019 №157/6/99-00-08-05-01 задоволено частково скаргу позивача, скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 21.06.2019 №, скасовано податкові повідомлення-рішення від 21.06.2019 № в частині застосованих штрафних санкцій у сумі 2 грн., від 20.06.2019 №, № в частині визначення грошового зобов`язання на дохід, отриманий як додаткове благо, у сумі 402011,84 грн.

З урахуванням Рішення Державної податкової служби України від 02.09.2019 №157/6/99-00-08-05-01 Головним управлінням ДФС у Київській області винесено податкові повідомлення-рішення: від 07.11.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 475,56 грн., в тому числі 349,28 грн. за податковим зобов`язанням та 126,28 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; від 07.11.2019 №, яким позивачу збільшено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 5706,69 грн., в тому числі 4191,36 грн. за податковим зобов`язанням та 1515,33 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Надалі, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року у справі № 320/5284/19 (залишено в силі Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2021 р.) позовні вимоги ПРАТ «Київгідромонтаж» задоволено повністю - визнано протиправними та скасовано повністю податкові повідомлення-рішення від 24.06.2019 №, №, №, №, від 07.11.2019 №, №, стягнуто на користь ПРАТ «Київгідромонтаж» судові витрати у розмірі 13395,50 грн. (тринадцять тисяч триста дев`яносто п`ять грн. 50 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань призначених для Головного управління ДПС у Київській області.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із того, що відсутній чітко законодавчо визначений обов`язок щодо нотаріального посвідчення договору позички транспортного засобу, укладеного між ПрАТ «Київгідромонтаж» та ОСОБА_2 .

Таким чином, висновок контролюючого органу про заниження ПрАТ «Київгідромонтаж» у періоді, що перевірявся, податку на додану вартість, завищення валових витрат внаслідок включення до них вартості паливно-мастильних матеріалів, неутримання та неперерахування податку на доходи фізичних осіб з виплачених коштів, неутримання та неперерахування суми єдиного соціального внеску, яка підлягає сплаті до бюджету, неутримання та неперерахування суми військового збору, яка підлягає сплаті до бюджету у зв`язку з використанням позивачем в операціях, що не є господарською діяльністю платника податків, паливно-мастильних матеріалів (бензин Mustang 92), придбаних для експлуатації автомобіля Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_2 , отриманого в безоплатне користування ПрАТ «Київгідромонтаж» на підставі укладеного з ОСОБА_2 договору позички від 07.05.2015, який не посвідчено нотаріально, не відповідає положенням чинного законодавства та встановленим обставинам справи.

Вважаючи протиправними вказані податкові повідомлення-рішення, вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08 липня 2010 року (далі-Закон №2464-VI).

Частиною другою статті 6 Закону №2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону №2464-VI під недоїмкою розуміється сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону №2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (частина третя статті 9 Закону №2464-VI).

Поряд з цим, положеннями частини другої статті 25 Закону №2464-VI визначено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (ч. 3 ст. 25 Закону №2464-VI).

Частиною чотирнадцятою статті 25 Закону №2464-VI визначено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

При застосуванні штрафних санкцій підрозділ адміністрування єдиного внеску користується Законом № 2464-VI та наказом Міністерства фінансів України від 04 травня 2018 року № 469, яким затверджена «Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Інструкція).

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

У силу п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів (ч. 14 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи фіскального органу.

Відповідно до частини дванадцятої статті 9 Закону №2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Сума єдиного внеску, своєчасно не перерахована та/або несплачена у строки, встановлені Законом №2464-VI є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до частини шостої статті 25 Закону №2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Згідно з частиною п`ятнадцятою статті 25 Закону №2464-VI рішення податкового органу про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується змістом акту перевірки, контролюючим органом встановлено неутримання та неперерахування податку на доходи фізичних осіб за 2016 - 03.11.2017 роки з доходу, отриманого як додаткове благо (директор ПРАТ «Київгідромонтаж» ОСОБА_1 - код НОМЕР_3 ) в сумі 23285,36 грн., які на підставі авансових звітів, поданих підзвітною особою ОСОБА_1 , компенсовані (сплачені) за бензин, скраплений газ, який придбавався на заправку автомобіля Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_2 , що використовувався ПРАТ «Київгідромонтаж», на підставі договору позички від 07.05.2015 р., який не посвідчений нотаріально. Крім того, в ході перевірки встановлено, що згідно рахунку 203 ПРАТ «Київгідромонтаж» закуповувало паливо на загальну суму 402 011,84 грн., при цьому до перевірки не було надано будь-які документи, що є підтвердженням зв`язку витрат на ПММ з господарською діяльністю підприємства.

Однак, рішенням Державної податкової служби України № 151/6/99-99-00-08-05-01 від 02.09.2019 про результати розгляду скарги податкові повідомлення-рішення від 20.06.2019 за № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на загальну суму 110 900 грн. та за №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на загальну суму 9 241, 67 грн. - скасовані в частині визначення грошового зобов`язання на дохід, отриманий як додаткове благо у сумі 402 011,84 грн., залишено без змін в частині визначення грошового зобов`язання на дохід, отриманий як додаткове благо у сумі 23 285,36 грн.

Головним управлінням ДФС у Київській області, з урахуванням Рішенням Державної податкової служби України від 02.09.2019 №157/6/99-00-08-05-01, винесено податкові повідомлення-рішення, зокрема, від 07.11.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 475,56 грн., в тому числі 349,28 грн., на дохід, отриманий як додаткове благо на суму 23 285,36 грн.

Отже, мотиви, з яких виходив контролюючий орган під час прийняття оскаржуваного рішення, так і податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 20.06.2019 за № , Державною податковою службою України, як центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, частково скасовано рішенням останньої від 02.09.2019 №157/6/99-00-08-05-01 про результати розгляду скарги.

Разом з тим, податкові повідомлення-рішення від 24.06.2019 №, №, №, №, від 07.11.2019 №, №, прийняті на підставі акта перевірки від 24.05.2019 №424/10-36-14-13/13705021, також скасовані рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року у справі № 320/5284/19, при цьому цим рішенням встановлено обставину відсутності чітко законодавчо визначеного обов`язку щодо нотаріального посвідчення договору позички транспортного засобу, укладеного між ПрАТ «Київгідромонтаж» та ОСОБА_2 та вказано, що висновок контролюючого органу про заниження ПрАТ «Київгідромонтаж» у періоді, що перевірявся, податку на додану вартість, завищення валових витрат внаслідок включення до них вартості паливно-мастильних матеріалів, неутримання та неперерахування податку на доходи фізичних осіб з виплачених коштів, неутримання та неперерахування суми єдиного соціального внеску, яка підлягає сплаті до бюджету, неутримання та неперерахування суми військового збору, яка підлягає сплаті до бюджету у зв`язку з використанням позивачем в операціях, що не є господарською діяльністю платника податків, паливно-мастильних матеріалів (бензин Mustang 92), придбаних для експлуатації автомобіля Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_2 , отриманого в безоплатне користування ПрАТ «Київгідромонтаж» на підставі укладеного з ОСОБА_2 договору позички від 07.05.2015, який не посвідчено нотаріально, не відповідає положенням чинного законодавства та встановленим обставинам справи.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2021 р. апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишено без задоволення, рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Посилання відповідача на оскарження цих рішень в касаційному порядку не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч.1. ст. 325 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини, які встановлені рішенням суду, податковим органом неправомірно донараховано позивачу ЄСВ у розмірі 5122,78 грн. на дохід, отриманий як додаткове благо на суму 23 285,36 грн.

Разом з тим, рішенням Державної податкової служби України № 151/6/99-99-00-08-05-01 від 02.09.2019 скасовано податкові повідомлення-рішення від 20.06.2019 за № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на загальну суму 110 900 грн. та за № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на загальну суму 9 241, 67 грн, зокрема, скасовані в частині визначення грошового зобов`язання на дохід, отриманий як додаткове благо у сумі 402 011,84 грн.

З огляду на встановлене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, донарахування податковим органом суми ЄСВ у розмірі 88 442,60 грн. на отримання доходу як додаткового блага у сумі 402 011, 84 грн., також є неправомірним.

Відтак, правильними є висновки суду першої інстанції, що винесена Головним управлінням ДФС у Київській області вимога про сплату боргу (недоїмки) за № Ю- від 20.06.2019 зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 93 565, 38 грн., яка має похідний характер від податкових повідомлень-рішень Головного управління у Київській області від 20.06.2019 за № та від 07.11.2019 №, внаслідок скасування останніх у межах адміністративного (досудового) та судового оскарження є протиправною та підлягає скасуванню.

Проаналізувавши всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду і податковий орган, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 77 КАС України, не довів тих обставин, на які він посилається, а судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Повне судове рішення складено 14.12.2021 року.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 р. - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Київгідромонтаж" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель