Справа № 640/15359/21
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/385
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року м. Київ № 640/15359/21

за позовомОСОБА_1
до Національної поліції України
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Національної поліції України про визнання бездіяльності Національної поліції України протиправною та зобов`язання Національної поліції України провести перевірку за участю ОСОБА_1 , щодо можливого здійснення фізичного та психологічного насильства над малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з залученням соціальної служби, місцевих органів державної влади з метою захисту прав та інтересів дитини.

Ухвалою суду від 17.06.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без виклику сторін.

12.07.2021 р. до суду надано відзив на позов.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до Національної поліції України зі скаргою, в якій повідомив про те, що з 06.01.2020 р. по 28.04.2021 р. він позбавлений можливості приймати участь у вихованні дитини - малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через перешкоджання ОСОБА_3 та її родичів, чим порушуються інтереси дитини.

У скарзі ОСОБА_1 просив -

підтвердити місце перебування дитини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

прийняти участь у розгляді скарги в порядку ст. 19 Закону України "Про звернення громадян";

залучити працівників соціальної служби та служби по справах дітей та сім`ї для перевірки психологічного стану дитини та її матеріального забезпечення;

повідомити місцеві органи державної влади та місцевого самоврядування щодо порушень з боку матері та її родичів прав та інтересів дитини;

притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за скоєння психологічного насильства над дитиною.

Листом від 24.05.2021 р. за №Х-348/125/19/06-2021 Головним управлінням Національної поліції у м. Києві (Управління превентивної діяльності) надано відповідь на скаргу, у якій зазначено про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 склалися цивільно-правові відносини, вирішення яких з огляду на приписи Сімейного кодексу України, до компетенції органів поліції не відноситься, а вирішується органами опіки та піклування або судом.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає отриману відповідь такою, що свідчить про допущення протиправної бездіяльності щодо розгляду його скарги з посиланням на положення Законів України "Про звернення громадян", "Про Національну поліцію", "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей", Сімейного кодексу України, міжнародні акти щодо захисту прав дитини.

Відповідач - Національна поліція України - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач зазначає, що скарга позивача від 29.04.2021 р. розглянута у порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян" з наданням відповіді у встановлені строки.

Відповідно до резолюції заступника Голови НПУ від 29.04.2021 р. розгляд скарги доручено ГУНП у м. Києві, яке і надало відповідь.

За таких обставин, на думку відповідача, належним відповідачем є Головне управління НП у м. Києві.

Відповідач зазначає, що позивач із аналогічними чи схожими за змістом зверненнями протягом 2020-2021 років багаторазово звертався до НПУ, ГУНП в м. Києві, ГУНП в Київській області, ДБР, Уповноваженого ВРУ з прав людини, і за його зверненнями неодноразово проводилися перевірки.

З огляду на положення ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України спір між батьками щодо проживання малолітньої дитини має вирішуватися у суді або органами опіки і піклування.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 1, 3 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 р. №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

В даному випадку, звертаючись до Національної поліції України 29.04.2021 р. ОСОБА_1 просив підтвердити місце перебування дитини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , залучити працівників соціальної служби та служби по справах дітей та сім`ї для перевірки психологічного стану дитини та її матеріального забезпечення; повідомити місцеві органи державної влади та місцевого самоврядування щодо порушень з боку матері та її родичів прав та інтересів дитини, а також притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за скоєння психологічного насильства над дитиною.

Вказані вимоги по суті не є зверненням з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів позивача та/або малолітньої дитини, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб, тобто, не є скаргою в розумінні ст. 3 Закону № 393/96-ВР.

Натомість, за змістом вказане звернення містить прохання про сприяння в реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів, тобто, містить ознаки заяви (клопотання), а також містить твердження про порушення вимог законодавства фізичною особою - ОСОБА_3 , що взагалі предметом звернення громадян в порядку Закону № 393/96-ВР бути не може.

Згідно зі ст. 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно зі ст. 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Згідно з матеріалами справи після отримання звернення 29.04.2021 р. відповідно до резолюції заступника Голови НПУ від 29.04.2021 р. розгляд скарги доручено ГУНП у м. Києві, яке і надало відповідь листом від 24.05.2021 р. за №Х-348/125/19/06-2021.

Тобто, звернення позивача розглянуто у встановленому порядку, і протиправної бездіяльності щодо його розгляду відповідачем не допущено.

Згідно зі ст. 7 Закону № 393/96-ВР якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

В даному випадку позивач звернувся до Національної поліції України, яка є це центральним органом виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку згідно зі ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 р. №580-VIII, і яка дійшла висновку про передачу звернення на розгляд до свого територіального управління за належністю, що відповідає вимогам ст. 7 Закону.

Згідно зі ст. 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Оскільки за результатами розгляду звернення було встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 склалися цивільно-правові відносини, вирішення яких з огляду на приписи Сімейного кодексу України, до компетенції органів поліції не відноситься, а вирішується органами опіки та піклування або судом, тобто, підстави для розгляду звернення по суті відсутні.

За таких обставин підстави для запрошення позивача на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу, також були відсутні, оскільки звернення по суті не розглядалося і не вирішувалося.

При цьому, позивачу було роз`яснено, до відома яких органів відноситься вирішення його звернення.

Згідно з ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Щодо уповноважених підрозділів Національної поліції України, то їх обов`язки у відповідній сфері визначено ст. 5 Закону України "Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей" від 24.01.1995 р. № 20/95-ВР, і з перелічених у зверненні позивача питань лише складання протоколів про адміністративні правопорушення дітей, а також їх батьків (усиновителів) або опікунів (піклувальників), які не виконують обов`язків щодо виховання і навчання дітей, інформування відповідних служб у справах дітей відноситься до їх компетенції.

При чому, згідно ст. 6 Закону № 20/95-ВР справи про адміністративну відповідальність батьків (усиновителів) або опікунів (піклувальників) неповнолітніх за невиконання ними своїх обов`язків щодо виховання і навчання дітей вирішують суди, що також відповідає ст. 221 КУпАП (щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення по ст. 184 КУпАП - ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей).

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про те, що відповідь від 24.05.2021 р. за №Х-348/125/19/06-2021 по суті не відповідає вимогам законодавства.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Національної поліції України провести перевірку за участю ОСОБА_1 , щодо можливого здійснення фізичного та психологічного насильства над малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з залученням соціальної служби, місцевих органів державної влади з метою захисту прав та інтересів дитини, то у позові не наведено, на підставі яких актів законодавства проведення вказаної перевірки має бути забезпечене саме Національною поліцією України як центральним органом виконавчої влади.

Ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів власних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийнятні (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституції та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем вказаних принципів у даному випадку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 16.12.2021 р.