Справа № 160/23388/21
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

24.11.2021 року позивачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Половиця», Товариство з обмеженою відповідальністю «Стрім ЛТД», Товариство з обмеженою відповідальністю «Маунт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Холм ЛТД», звернулись до Державної інспекції архітектури та містобудування України, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 29.10.2021 року виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «ХОЛМ ЛТД»;
- визнати протиправною та скасувати постанову № 9/02-20 від 09.11.2021 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності відносно ТОВ «ХОЛМ ЛТД» за порушення п. 3 ч. 1 ст. 34 та ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466, у розмірі 2141100 (два мільйони сто сорок одна тисяча сто) гривень;
- визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 29.10.2021 року виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «ПОЛОВИЦЯ»;
- визнати протиправною та скасувати постанову № 8/02-20 від 09.11.2021 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності відносно ТОВ «ПОЛОВИЦЯ» за порушення п. 3 ч. 1 ст. 34 та ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13,04.2011 року № 466, у розмірі 2141100 (два мільйони сто сорок одна тисяча сто) гривень;
- визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 29.10.2021 року виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «СТРІМ ЛТД»;
- визнати протиправною та скасувати постанову № 7/02-20 від 09.11.2021 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності відносно ТОВ «СТРІМ ЛТД» за порушення п. 3 ч. 1 ст. 34 та ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466, у розмірі 2141100 (два мільйони сто сорок одна тисяча сто) гривень;
- визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 29.10.2021 року виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «МАУНТ»;
- визнати протиправною та скасувати постанову № 10/02-20 від 09.11.2021 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності відносно ТОВ «МАУНТ» за порушення п. 3 ч. 1 ст. 34 та ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466, у розмірі 2141100 (два мільйони сто сорок одна тисяча сто) гривень.
Ухвалою суду від 13.12.2021 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням дати підготовчого засідання.
13.12.2021 позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить:
- зупинити дію припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, від 29.10. 2021 року, винесеного головним інспектором будівельного нагляду відділу державного архітектурно будівельного контролю управління ДІАМ у Дніпропетровській області Марченко Артемом Володимировичем відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Половиця»;
- зупинити дію припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, від 29.10.2021 року, винесеного головним інспектором будівельного нагляду відділу державного архітектурно будівельного контролю управління ДІАМ у Дніпропетровській області Марченко Артемом Володимировичем відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрім ЛТД»;
- зупинити дію припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, від 29.10.2021 року, винесеного головним інспектором будівельного нагляду відділу державного архітектурно будівельного контролю управління ДІАМ у Дніпропетровській області Марченко Артемом Володимировичем відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Маунт»;
- зупинити дію припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, від 29.10.2021 року, винесеного головним інспектором будівельного нагляду відділу державного архітектурно будівельного контролю управління ДІАМ у Дніпропетровській області Марченко Артемом Володимировичем відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Холм ЛТД»;
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Вирішуючи заяву по суті, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.
При цьому, суд зазначає, що у даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як "наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення", може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу рівності сторін, як складової концепції справедливого судового розгляду та який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення у справах "Кресс проти Франції" (Kress v. France), "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy), "Т. проти Італії" (Т. v. Italy) та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria).
Необхідно також звернути увагу на те, що у разі забезпечення позову, суд фактично надасть правову оцінку правомірності діям, до розгляду справи по суті, що у свою чергу не відповідає завданням адміністративного судочинства та інституту забезпечення позову.
Як зазначає Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року по справі №183/5864/17-ц забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.
Окрім цього, позивач не аргументує потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення.
Враховуючи викладене, суд не знаходить правових підстав для задоволення заяви представника позивача адвоката Макаренко Ю.Ю. про вжиття заходів забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 156, 243, 248 КАС України, суд, -
Копію ухвали направити представнику позивача адвокату Макаренко Ю.Ю.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко