Справа № 400/3514/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/3514/21
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар П`ятіна В.В.,

за участю:

представника ТОВ "Злагода" - Шилова В.Ю.,

представника ГУ ДПС у Миколаївській області Єремєєва С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року по справі № 400/3514/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.04.2021 № 03,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2021 року ТОВ "Злагода" звернулось з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 27.04.2021 № 03, яким зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 738 022,00 гривень

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що відповідач безпідставно знизив від`ємне значення товариству з тих підстав, що начебто не було надано документів за липень-листопад 2020 року.

Позивач уважав, що оскільки позивачем подано декларацію за січень 2021 року з додатками, в якій відображено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у якому виникло значення, то предметом перевірки повинен бути саме цей період. З яких підстав посадові особі контролюючого органу визначили, що податковий кредит почав формуватися з липня 2020 року позивачу не зрозуміло.

Суму від`ємного значення у декларації за січень 2021 року сформовано виключно за рахунок сум податкового кредиту, які виникли у грудні 2020 та січні 2021 років. Тому на переконання позивача, вимоги контролюючого органу про надання до перевірки документів з липня 2020 року необґрунтованим та відмовив йому у цьому.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що сума 738 022,00 гривень, яка є складовою суми 3 090 325,00 гривень (заявлена до відшкодування у січні 2021), містилися у графі від`ємного значення позивача, ще у декларації за листопад 2020 року. А утворилась у податковій звітності товариства ще з липня 2020 року. На запит контролюючого органу від 24.03.2021 про надання пояснень документального підтвердження щодо декларування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту в розмірі 3 064 419,00 гривень за січень 2021 року з моменту його виникнення підприємство відповіло відмовою. Оскільки платником податків документів не було надано, суму 738 022,00 гривень не було можливості підтвердити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 02 серпня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ТОВ "Злагода" подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити та стягнути на користь товариства судові витрати у вигляді сплаченого судового збору - 11 070,33 грн( за подання позову), 16 605,20 грн( за подання апеляційної скарги) та 15 041,20 ( витрати на професійну правничу допомогу).

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції провів судове засідання без участі позивача;

- суд першої інстанції не надав оцінку тому, що відповідач намагався вийти за межі перевірки та своїх повноважень;

- суд першої інстанції не врахував, що позивач був звільнений від обов`язку надати відповідь на запит податкового органу, оскільки в останньому відсутній обов`язковий елемент підпис уповноваженої на це особи, не зазначено причини такого запиту; ( так як особи, котрі підписали запит не зазначені в ЄДРЮФП громад формувань);

- суд першої інстанції не врахував , що спірна сума від`ємного значення у розмірі 738022 грн виникла у листопаді 2020 року та була зарахована до складу податкового кредиту у грудні 2020 року під час проведення господарських операцій в яких у позивача виникали податкові зобов`язання, тоді як податковий орган помилково вважав , що ця сума від`ємного значення утворилась за період липень - листопад 2021 року;

- суд не відобразив за яких правових підстав відповідач міг запитувати документи , які не стосуються податкового періоду, що перевіряється;

- суд не врахував на практику Верховного Суду у постанові від 21.02.2020 у справі 826/17123/18.

- суд першої інстанції не прийняв доводи сторони позивача, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив щодо формування податкового кредиту та сум від`ємного значення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ТОВ Злагода зареєстровано 23.09.2000. Основним видом діяльності товариства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

17.02.2021 ТОВ Злагода подало податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2021.

У рядку 21 декларації Сумі від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду зазначена 3 064 419,00 гривень.

Зазначена суму від`ємного значення утворилась з 1 712 405,00 гривень, що виникли у січні 2021 року, та 1 352 014,00 гривень, що перейшли з попереднього періоду (грудень 2020 року).

В період з 24.03.2021 по 30.03.2021 ГУ ДПС у Миколаївській області провело документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ Злагода з питання дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість.

За результатами перевірки складено Акт № 2788/14-29-07-03/31143931 від 06.04.2021.

Під час перевірки ревізорами на адресу ТОВ Злагода направлено запит про надання пояснень та документального підтвердження щодо декларування від`ємного значення різниці між сумою податкового кредиту в розмірі 3 064 419,00 гривень за січень 2021 року з моменту його виникнення липень 2020 року.

24.03.2021 ТОВ Злагода повідомило контролюючий орган, що заповнило декларацію правильно. Документів про підтвердження від`ємного значення з липня 2020 не надано.

30.03.2021 ревізорами складено Акт про ненадання платником документів до перевірки за період липень-листопад 2020 року.

За умови ненадання під час перевірки документів на підтвердження 738 022,00 гривень відповідач дійшов висновку про безпідставність включення цієї суми до від`ємного значення.

27.04.2021 уповноваженою особою ГУ ДПС у Миколаївській області винесено податкове повідомлення-рішення № 03, яким зменшено ТОВ Злагода суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 738 022,00 гривень.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, врахувавши відсутність на час проведення перевірки у ТОВ Злагода документів, що підтверджують формування від`ємного значення на загальну суму 738 022,00 гривень, дійшов висновку, що відповідач правомірно дійшов висновку про зменшення позивачу від`ємного значення саме на цю суму та правомірно прийняв спірне податкове повідомлення-рішення.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Податкового кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI ( далі - ПК України ) платник податків зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (пп.16.1.2); сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп.16.1.4); подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання (пп.16.1.5); подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством (пп.16.1.7).

Відповідно до пункту 85.2, пункту 85.8 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Пунктами 44.1,44.6 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Згідно статтею 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно пункту 78.1.8 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема платником подано декларацію, з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 000,00 гривень.

Враховуючи, що ТОВ Злагода задекларувало у декларації за січень 2020 року від`ємне значення більше 100 тис. гривень (3 064 419,00 гривень), то предметом позапланової виїзної перевірки було виключно питання правомірності формування цього розміру від`ємного значення 3 064 419, гривень.

Як правильно встанови суд першої інстанції заявлена сума від`ємного значення у розмірі 3 064 419,00 гривень утворилась за рахунок складання від`ємного значення позивача, яке виникло у липні 2020 85 533,00 гривень, у серпні 2020 639 602,00 гривень, у листопаді 2020 12 887,00 гривень, у грудні 613 992,00 гривень та січні 2021 1 712 405, 00 гривень. (85 533+639 602+12 887+613 992+1712405=3064419)

Складові за січень 2021 (171 2405,00 гривень) та грудень 2020 (613 992,00 гривень) не викликали сумнівів у контролюючого органу під час перевірки.

Разом з тим, сума складових за липень (85 533,00 гривень), серпень (639 602,00 гривень) та листопад (12 887,0 гривень), всього 738 022,00 гривень не була підтверджена позивачем під час перевірки.

Оскільки на запит контролюючого органу ТОВ Злагода не було надані документи, щодо підтвердження формування від`ємного значення за липень-листопад 2020 на загальну суму 738 022,00 гривень, а також не надані ці документи разом в порядку п.86.7 ПК України, відповідач правомірно дійшов висновку про відсутність таких документів.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Аналізуючи матеріали справи, законодавство, що регулює спірні питання, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що податковий орган правомірно дійшов висновку про зменшення позивачу від`ємного значення саме на цю суму, шляхом винесення спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки позивач не надав документів, що підтверджують формування від`ємного значення на загальну суму 738 022,00 гривень.

Відтак, є правильним висновок суду першої інстанції, що податковий орган правомірно прийняв спірне податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта з того приводу , що він був звільнений від обов`язку надати відповідь на запит податкового органу, оскільки в останньому відсутній обов`язковий елемент підпис уповноваженої на це особи( так як особи, котрі підписали запит не зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), не зазначено причини такого запиту.

Так, відповідно до частини першої пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Цьому обов`язку кореспондує право контролюючого органу при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків первинні фінансово-господарські, бухгалтерські та інші документи (в тому числі, засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) їх копії), що вказують на порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Таке право закріплене нормою пункту 85.4 статті 85 ПК України.

Запит податкового органу про надання пояснень та їх документального підтвердження від 24.03.2021 (а.с.49-52,т.1) підписаний головними державними ревізорами-інспекторами відділу позапланових перевірок ризикових платників управління податкового аудиту ГУ ДПС у Миколаївської області М. Гуцол та Н.Тарановою, котрі безпосередньо проводили податкову перевірку на підставі відповідних наказу, направлення та підписали Акт перевірки ( а.с. 19-52,т.1).

При цьому претензії щодо повноважень вказаних осіб на підписання Акта перевірки у позивача відсутні.

Отже, наявність первинних документів під час проведення перевірки є необхідною умовою для підтвердження правомірності формування даних податкового обліку. Обов`язок платника податків зберігати такі первинні документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з обов`язком контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі первинних документів.

Ненадання платником податків відповідних документів прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.08. 2019, справа № 520/8681/18.

З приводу доводів апелянта , що оскільки у податковій декларації за січень 2021 зазначені інші періоди утворення сум податкового кредиту, а саме грудень 2020 та січень 2021. При цьому сума 1 352 014,00 грн за грудень 2020 року, яка зарахована у січні 2021 року, сформована виключно за рахунок господарських операцій проведених у грудні, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до п.200.1 статі 200 ПК сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п.200.4 статі 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Із положень Розділу II "Податковий кредит" Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказ Міністерства фінансів України 28.01.2016 № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 за № 159/28289, вбачається, що до складу податкового кредиту поточного звітного періода (рядок 17 декларації) включається від`ємне значення попереднього звітного періоду ( рядок 16.1 декларації). На визначення цього показника, у свою чергу, безпосередньо впливає від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду ( рядок 21 декларації), визначене у деклараціях з ПДВ за попередні звітні періоди, в якій безперервно наявний відповідний показник.

При цьому перевірка достовірності показника рядка 16.1 такої декларації має проводитись через оцінку показників рядка 21 декларації з ПДВ за попередні звітні періоди (в яких цей показник наявний безперервно, починаючи із першого звітного періоду його виникнення, неохопленого документальною перевіркою).

Тобто, визначення показників діяльності платника податків у податковій та бухгалтерській звітності, при якому здійснюється врахування у показниках звітного періоду здійснюється з урахуванням показників попередніх періодів.

У своїх поясненнях (від.13.12.2021 вх. №27716/21, а.с. 56. т.2 ) апелянт зазначив наявність спірної суми від`ємного значення 738 022,00 грн, яке виникло у листопаді 2020 року та було зараховано до складу податкового кредиту у грудні 2020 року.

Проте його використання у грудні 2020 року не змінює правове регулювання щодо обов`язку контролюючого органу перевірити достовірність показника рядка 16.1 такої декларації через оцінку показників рядка 21 декларації з ПДВ за попередні звітні періоди (в яких цей показник наявний безперервно, починаючи із першого звітного періоду його виникнення, неохопленого документальною перевіркою),тобто перевіряючі не виходили за межі перевірки та своїх повноважень.

Щодо посилання апелянтом на практику Верховного Суду у постанові від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18, колегія судді в зазначає, у цьому рішенні Верховний Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (не допуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.)

Водночас, судом не встановлено будь-яких процедурних порушень під час проведення перевірки.

Щодо тверджень апелянта про розгляд справи судом першої інстанції без участі позивача, колегія суддів зазначає, що ухвалою Миколаївського окружного суду від 30.07.2021 (а.с.97,т.1), суд перейшов з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без (виклику) повідомлення сторін до розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначив судове засідання у справі на 02.08.2021 о 10.30 год. на яке позивач та його представник не з`явились. При цьому апелянт реалізував своє право прийняти участь у справі на стадії апеляційного провадження.

Отже, наведені доводи не є підставою для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода" є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода" залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року по справі № 400/3514/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 16 грудня 2021 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.