Справа № 640/26195/21
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

16 грудня 2021 року справа №640/26195/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві)
про1) визнання протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; 2) зобов`язання відповідача призначити і здійснити виплату позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 22 липня 2021 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні йому пільгової пенсії згідно із пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу за списком №2.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що на час звернення до відповідача за призначенням пенсії він досяг встановленого законом віку та має достатню кількість пільгового і загального стажу роботи.

Ухвалою від 20 вересня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/26195/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач 18 жовтня 2021 року подав до суду відзив на адміністративний позов, до якого в якості доказів направлення копії відзиву учасникам справи, додав копію поштового реєстру та фіскального чеку АТ «Укрпошта».

Копія поштового реєстру та копія фіскального чеку жодним чином не засвідчені.

Належними доказами направлення відзиву іншим учасникам справи є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість, копія реєстру відправлення поштової кореспонденції зі штампом поштового відділення тощо, засвідчені відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55.

Таким чином, відзив відповідача не відповідає положенням пункту другого частини четвертої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, відповідно до частин п`ятої та шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження в адміністративній справі відповідачу встановлений п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Зазначена ухвала отримана представником відповідача 29 вересня 2021 року.

Суд не приймає до розгляду відзив на позовну заяву, у зв`язку з порушенням встановленого судом строку для надання відповідачем відзиву на позовну заяву та, відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, розглядає справу за наявними матеріалами.

Позивач подав відповідь на відзив, в якому просить не брати відзив відповідача до уваги, оскільки відповідач зазначає інформацію про ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а не про позивача ОСОБА_1 .

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

За результатами розгляду заяви позивача від 22 липня 2021 року щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідач листом від 02 серпня 2021 року №2600-0210-8/123014 відмовив у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий стаж роботи та повідомив, що до пільгового стажу не зараховано: відомості, зазначені в довідках від 15 жовтня 2018 року №012-449, від 08 червня 2021 року №012-456, від 15 жовтня 2018 року № 012-87, оскільки ці довідки видані АР Крим м. Севастополь; відомості, зазначені в довідці від 21 липня 2021 року №210721-1, оскільки не вірне посилання на постанову Кабінету Міністрів України, потрібно посилання на постанову Кабінету Міністрів України №1173 від 22 серпня 1956 року, відсутня атестація робочого місця, а також довідка має бути завірена трьома підписами; відомості, зазначені в пільговій довідці від 30 квітня 2021 року №08/209/1, оскільки в довідці відсутні відомості про фактично відпрацьований час.

Відповідач також вказав, що відповідно до наданих документів страховий стаж позивача становить 27 років 03 місяці 25 днів, пільговий стаж становить 03 роки 02 місяці 06 днів.

Відповідно до записів №2-3, № 7-9, №15-17, №29 у трудовій книжці НОМЕР_1 , копія якої міститься у справі, позивач працював:

- 01 рік 08 місяців 21 день - з 09 серпня 1979 року по 29 квітня 1981 року на виробничому підприємстві «Севастопольський морський завод ім. С. Орджонікідзе» збиральником добудовником судовим 2 розряду - записи №2-3;

- 05 років 09 місяців 14 днів - з 12 січня 1984 року по 25 жовтня 1989 року на Київському експериментальному механічному заводі формувальником, що бере участь в заливці металу та формувальником ручної формовки - записи №7-9;

- 0 років 08 місяців 11 днів - з 08 лютого 1993 року по 18 жовтня 1993 року на Київському експериментальному механічному заводі формувальником ручної формовки в цеху №1- записи №15-17;

- 03 роки 03 місяці 05 днів - з 26 січня 2018 року по 22 липня 2021 року (дата звернення за призначення пенсії) в ПАТ «Домобудівний комбінат №4» електрозварником ручного зварювання- запис №29.

Всі інші записи в трудовій книжці позивача не відносяться до предмету спору та не заперечуються сторонами, а тому не досліджуються судом.

Відповідно до довідок державного унітарного підприємства «Севастопольський морський завод імені С. Орджонікідзе» від 15 жовтня 2010 року №012-87 позивач працював на виробничому об`єднанні Севастопольський морський завод імені С. Орджонікідзе» з 09 серпня 1979 року по 29 квітня 1981 року на посаді збиральника добудовника судового 2 розряду та звільнений у зв`язку із призом в Радянську Армію; позивач працював повний робочий день; кількість днів, що не зараховуються в спеціальний стаж для призначення дострокової пенсії складає 76 днів; довідка видана на підставі: ЄТКС, наказів про прийом та звільнення, особової картки Т-2а, особових рахунків по зарплаті за 1979-1981 роки.

Довідками державного унітарного підприємства «Севастопольський морський завод імені С. Орджонікідзе» від 15 жовтня 2010 року №012-449 та від 18 червня 2021 року №012-456 додатково підтверджений період роботи позивача з 09 серпня 1979 року по 29 квітня 1981 року на виробничому об`єднанні Севастопольський морський завод імені С. Орджонікідзе» на посадах збиральника добудовника судового 2 розряду та зазначено, що Публічне акціонерне товариство «Севастопольський морський завод» мало такі найменування, зокрема, з 02 липня 1976 року - виробниче об`єднання «Севморзавод ім. С. Орджонікідзе», з 10 серпня 2011 року - Публічне акціонерне товариство «Севастопольський морський завод»; державне унітарне підприємство «Севастопольський морський завод імені С. Орджонікідзе» є власником архівів Публічного акціонерного товариства «Севастопольський морський завод».

Довідкою Публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод» від 21 липня 2021 року №210721-1 підтверджено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на Київському експериментальному механічному заводі і за періоди з 12 січня 1984 року по 25 жовтня 1989 року, з 08 лютого 1993 року по 14 жовтня 1993 року виконував роботу формувальника, що бере участь у литті металу цеху №1 (ливарного цеху) по гарячій сітці за професією, посадою формувальника, що бере участь у литті металу код КП 7211, що передбачена підрозділом «Ливарне виробництво» розділу ХІІ «Машинобудування та металообробка» Списку №1, затвердженого постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальним питанням від 10 вересня 1980 року №283/П-9, підрозділом 1 «Ливарне виробництво» розділу ХІ «Металообробка» Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10; підставою для видачі довідки є особова картка, накази.

В довідці також зазначено, що, зокрема, з 01 червня 1994 року Київський експериментальний механічний завод перейменовано в ВАТ «КЕМЗ», з 04 травня 2011 року в ПАТ «Експериментальний механічний завод».

В довідці Публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод» від 21 липня 2021 року №210721 вказана заробітна плата ОСОБА_1 , яка враховується при обчисленні пенсії за період з січня 1984 року по жовтень 1993 року з розбивкою по місяцям та зазначено, що на всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок), довідка видана на підставі відомості про нарахування заробітної плати, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно і довідкою заводу залізобетонних виробів Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» від 30 квітня 2021 року №08/209/1 ОСОБА_1 працює повний робочий день на заводі залізобетонних виробів ПрАТ «Домобудівного комбінату №4» з 26 січня 2018 року по теперішній час за професією, посадою електрозварника ручного зварювання, що передбачена розділом ХХХІІІ код КП 7112 Списку №2, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461; підставою видачі є особова картка П-2, атестація робочого місця, записи в трудовій книжці підтверджуються наказами.

В матеріалах також справи містяться накази Київського експериментального механічного заводу від 13 січня 1984 року №3-к, від 12 березня 1984 року №14-к, від 25 жовтня 1089 року №90-к, від 15 лютого 1993 року, №8-к, від 14 жовтня 1993 року №86- к, що підтверджують роботу позивача на Київському експериментальному механічному заводі формувальником, що бере участь у литті металу та формувальником ручної формовки у періоди з 12 січня 1984 року по 25 жовтня 1989 року та з 08 лютого 1993 року по 18 жовтня 1993 року та накази заводу залізобетонних виробів Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» від 25 січня 2018 року №22к та від 01 березня 2019 року №104 к, що підтверджують роботу позивача на заводі залізобетонних виробів Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4», починаючи з 26 січня 2018 року.

Наказом Публічного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» від 16 лютого 2016 року№14 «Про результати проведення у 2015 році чергової атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівникам на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, які передбачені чинним законодавством України» затверджений Перелік робочих професій і посад працівникам згідно Списку №2 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме, електрозварник ручного зварювання.

Наказом Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» від 09 лютого 2021 року№12 «Про результати проведення у 2020 році чергової атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівникам на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, які передбачені чинним законодавством України» затверджений Перелік робочих професій і посад працівникам згідно Списку №2 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме, електрозварник ручного зварювання.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абзаців першого та другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Частиною першою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків.

Таким чином, для призначення пенсії на пільгових умовах у період до 01 квітня 2024 року для чоловіків необхідним є: наявність стажу роботи 30 років, а за його відсутності - не менше 26 років 6 місяців страхового стажу у період з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року на дату досягнення 55 років, з них 12 років 6 місяців на зазначених роботах; професія відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 9 Порядку №383 встановлено, що пенсії за сумісними роботами, професіями та посадами працівників, зайнятих у виробництвах та на роботах, передбачених Списками, призначаються, зокрема, за Списком №2, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку №1, а інша в Списку №2.

Суд звертає увагу, що відповідач не заперечує наявність у позивача достатнього загального стажу та досягнення позивачем віку для призначення пенсії на пільгових умовах, а, отже, спірним є наявність у позивача стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Як встановив суд, спірними періодами роботи позивача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці є періоди його роботи:

- з 09 серпня 1979 року по 29 квітня 1981 року на виробничому підприємстві «Севастопольський морський завод ім. С. Орджонікідзе» збиральником добудовником судовим 2 розряду,

- з 12 січня 1984 року по 25 жовтня 1989 року на Київському експериментальному механічному заводі формувальником, що бере участь в заливці металу та формувальником ручної формовки;

- з 08 лютого 1993 року по 18 жовтня 1993 року на Київському експериментальному механічному заводі формувальником ручної формовки в цеху №1;

- з 26 січня 2018 року по 22 липня 2021 року (дата звернення за призначення пенсії) в ПАТ «Домобудівний комбінат №4» електрозварником ручного зварювання.

В зазначені періоди роботи позивача чинними були:

- Список №1 та Список №2 виробництв, цехів, професій і посад із важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173;

- Список №1 та Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10;

- Список №1 та Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461.

Професія збиральника корпусів суден віднесена до професій і посад із важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах відповідно до Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад із важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року (підпункт «а» пункту 3 «Котельні та суднокорпусні роботи» розділ XV «Металообробка»).

Професія формувальника та формувальника, що бере участь в литті, віднесена до виробництв, цехів, професій та посад на роботах із шкідливими умовами праці та у гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та пільгових розмірах відповідно до Списку №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та у гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та пільгових розмірах, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року (підпункт «а» пункту 1 «Ливарне виробництво» розділ XІ «Металообробка»).

Професія формувальника ручної формовки віднесена до виробництв, цехів, професій та посад на роботах із шкідливими умовами праці та у гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та пільгових розмірах відповідно до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад та показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком (за старістю) на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 (позиція 1110100а-19430 підпункт «а» пункт 1 розділ ХІ «Металообробка»).

Професія електрозварника ручного зварювання віднесена до професій і посад із важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461 (розділ ХХХІІІ Загальні професії (у всіх галузях господарства)).

Отже, професії збиральника корпусів суден (збиральника судового), формувальника, формувальника, що бере участь в литті, формувальника ручної формовки та електрозварника ручного зварювання внесені до Списку №1 та Списку №2 та, відповідно до пункту 3 Порядку №383, зараховуються до пільгового стажу весь період роботи на відповідних посадах або за професіями за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі по тексту - Порядок №637).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Порядку №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні позивача до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про призначення пенсії позивачем подана копія трудової книжки, в якій містяться записи про періоди роботи позивача збиральником добудовником судовим, формувальником, що бере участь в литті, формувальником ручної формовки та електрозварником ручного зварювання, а також посилання на відповідні накази, як на підставу внесення записів, записи завірені підписом повноважних осіб та печаткою, не містять виправлень, тобто оформлені належним чином.

Необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що використання норм Порядку №637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

У свою чергу, позивачем надано трудову книжку, яка є єдиним і беззаперечним доказом, що останній має право на пенсію відповідно до вищезазначених правових норм чинного законодавства.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі №156/173/17.

Однак, позивач на підтвердження записів в трудовій книжці подав відповідачу довідки державного унітарного підприємства «Севастопольський морський завод імені С. Орджонікідзе» від 15 жовтня 2010 року №012-87 та від 15 жовтня 2010 року №012-449 та від 18 червня 2021 року №012-456, Публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод» від 21 липня 2021 року №210721-1 та заводу залізобетонних виробів Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» від 30 квітня 2021 року №08/209/1.

Суд не погоджується з не прийняттям відповідачем відомостей, що містяться в довідках державного унітарного підприємства «Севастопольський морський завод імені С. Орджонікідзе» від 15 жовтня 2010 року №012-87 та від 15 жовтня 2010 року №012-449 та від 18 червня 2021 року №012-456 та не зарахуванням пільгового стажу роботи позивача з 09 серпня 1979 року по 29 квітня 1981 року на виробничому підприємстві «Севастопольський морський завод ім. С. Орджонікідзе» збиральником добудовником судовим, оскільки вони видані на території АР Крим місто Севастополь та зауважує, що до вказаних правовідносин застосуванню підлягають «намібійські винятки» Міжнародного суду Організації Об`єднаних Націй (далі по тексту - ООН), згідно з якими, документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23 лютого 2016 року ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.

В даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через неможливість перевірки достовірності інформації, у зв`язку з наданням довідки органом, що знаходиться на території, непідконтрольній українській владі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верхового Суду від 22 жовтня 2018 року у справі №235/2357/17, від 18 квітня 2019 року у справі №344/16404/16-а, від 21 лютого 2020 року у справі №701/1196/16-а.

Суд звертає увагу, що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто, в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав, а, отже, період роботи позивача з 09 серпня 1979 року по 29 квітня 1981 року на виробничому підприємстві «Севастопольський морський завод ім. С. Орджонікідзе» збиральником добудовником судовим має бути зарахований до пільгового стажу позивача.

Щодо посилання відповідача на відсутність атестації робочого місця, суд зазначає, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Таким чином, суд вважає за необхідне включити до пільгового стажу стаж роботи позивача з 08 лютого 1993 року по 14 жовтня 1993 року на Київському експериментальному механічному заводі формувальником ручної формовки в цеху №1.

Суд також не приймає до уваги доводи відповідача що в довідці заводу залізобетонних виробів Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» від 30 квітня 2021 року №08/209/1 відсутні відомості про фактично відпрацьований час, оскільки в зазначеній довідці міститься інформація, що позивач за період з 26 січня 2018 року по теперішній час працює за професією електрозварником ручного зварювання, що передбачена Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461, 03 роки 02 місяці 14 днів.

Таким чином в довідці заводу залізобетонних виробів Приватного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» від 30 квітня 2021 року №08/209/1 зазначено, що ОСОБА_1 з 26 січня 2018 року по 30 квітня 2021 року має пільговий стаж за Списком №2 03 роки 02 місяці 14 днів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що до пільгового стажу позивача має бути зарахований стаж за періоди йог роботи:

- з 09 серпня 1979 року по 29 квітня 1981 року на виробничому підприємстві «Севастопольський морський завод ім. С. Орджонікідзе» збиральником добудовником судовим 2 розряду - 01 рік 08 місяців 21 день;

- з 12 січня 1984 року по 25 жовтня 1989 року на Київському експериментальному механічному заводі формувальником, що бере участь в заливці металу та формувальником ручної формовки - 05 років 09 місяців 14 днів;

- з 08 лютого 1993 року по 18 жовтня 1993 року на Київському експериментальному механічному заводі формувальником ручної формовки в цеху №1- 0 років 08 місяців 11 днів;

- з 26 січня 2018 року по 22 липня 2021 року (дата звернення за призначення пенсії) в ПАТ «Домобудівний комбінат №4» електрозварником ручного зварювання- 03 роки 03 місяці 05 днів.

Отже, пільговий стаж роботи позивача, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням пільгового стажу 03 роки 02 місяці 06 днів, який не заперечується ГУ ПФУ в м. Києві і підтверджується ним в листі від 02 серпня 2021 року №2600-0210-8/123014, становить 14 років 10 місяців 19 днів

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним протиправними дій відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання відповідача призначити і здійснити виплату позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Щодо вимоги позивача зобов`язати ГУ ПФУ в місті Києві призначити і здійснити виплату позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 22 липня 2021 року, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Як встановив суд, позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 22 липня 2021 року.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних, зокрема, для призначення пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Тобто, прийняття рішення про призначення пенсії віднесено до компетенції органів Пенсійного фонду України.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи.

У даному випадку, відповідачем не враховано, що визначальним фактом для призначення пенсії на пільгових умовах є підтвердження зайнятості особи на відповідних роботах, а тому відмовляючи в призначенні пенсії позивачу, відповідач діяв незаконно та протиправно.

При цьому, суд зазначає, що вищезазначені обставини та встановлені судом факти дають підстави для зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах з дня звернення позивача за пенсією.

З урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити, позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 22 липня 2021 року.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн. за рахунок бюджетний асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити і здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 22 липня 2021 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ідентифікаційний код 42098368).

Суддя В.А. Кузьменко