Справа № 200/10213/21
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

15 грудня 2021 р. Справа №200/10213/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Молочна І. С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

11.08.2021 ОСОБА_1 , позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (з урахуванням уточнень):

- визнати дії Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради щодо припинення з 01.08.2020 виплати ОСОБА_1 соціальної допомоги як матері одиначки незаконними;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради поновити ОСОБА_1 з 01.08.2020 виплату соціальної допомоги як матері одиначки з виплатою недоотриманих з 01.08.2020 сум.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.2021 позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

23.09.2021 позивач, з метою виконання вимог ухвали суду від 16.08.2021, надав до суду заяву про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 27.09.2021 заяву ОСОБА_1 від 23.09.2021 повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою суду від 27.09.2021 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

20.10.2021 позивач, з метою виконання вимог ухвали суду від 27.09.2021, звернувся до суду з клопотанням про зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою суду від 20.10.2021 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору за позовні вимоги немайнового характеру в розмірі 908,00 грн.

04.11.2021 позивач, з метою виконання вимог ухвали суду від 20.10.2021, звернувся з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, що обґрунтовано виключно наявністю статусу одинокої матері. Водночас, до заявленого клопотання позивачем не долучено доказів його майнового стану.

Оскільки головуючий суддя у період надходження заяви перебував у відпустці, питання про подальший рух позовної заяви вирішується в перший робочий день судді.

Судом встановлено, що з матеріалів позовної заяви та наданої заяви вбачається, що позивачем не надано доказів сплати судового збору за позовні вимоги немайнового характеру в розмірі 908,00 грн.

Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється статтею 8 Закону № 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини другої вказаної статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Викладена норма Закону №3674-VI кореспондується з приписами частини першої статті 133 КАС України: суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, встановлений частиною першою статті 5 Закону № 3674-VI.

При цьому, з наданих позивачем документів не вбачається можливості застосування до ОСОБА_1 будь-якої з підстав для звільнення від сплати судового збору, передбачених частиною першою статті 5 Закону №3674-VI.

Наявність умов, визначених пункту г) частини першої статті 8 Закону №3674-VI, доведена матеріалами адміністративного позову.

Проте, незадовільний майновий стан ОСОБА_1 , зокрема відсутність роботи та скрутного матеріального становища, не підтверджений жодними доказами, що не дає суду змоги дійти обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд), за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя, оскільки судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів. Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована згідно із Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР та набрала чинності для України 11.09.1997, який гарантує кожному право на розгляд його справи судом.

Згідно з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 04.07.2018 у справі №686/114/16-ц, положення Закону №3674-VI не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи; у кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Kniat v. Poland", заява №71731/01; пункти 63-64 рішення ЄСПЛ від 26.07.2005 у справі "Jedamski and Jedamska v. Poland", заява №73547/01).

При розгляді справ ЄСПЛ встановлює, чи був, з однієї сторони, дотриманий баланс між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи, та з іншої - правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема, правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді; для того, щоб гарантувати такий справедливий баланс, та, власне, зберегти безперебійне функціонування судової системи, суди мають можливість звільнити від судового збору тих заявників, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію (справа "Шишков проти Росії" (Shishkov v. Russia), заява №26746/05). Крім того, на переконання ЄСПЛ, при оцінюванні розміру судового збору слід обов`язково враховувати питання фінансової спроможності заявника його сплатити, а також обставини конкретної справи та стадію провадження (справа "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), заява №28249/95); підставою для рішення суду про звільнення від сплати судового збору може бути майновий (фінансовий) стан особи (справа "ФК Мретебі проти Грузії" (FC Mretebi v. Georgia), заява №38736/04).

Дослідивши заяву позивача про відстрочення сплати судового збору, суд вважає, що позивачем знову не додано до заяви необхідних доказів, що підтверджують його скрутний майновий стан, а саме: довідки із органів Державної податкової служби України про отримані доходи, тощо.

Оскільки позивачем не надано жодного підтвердження його скрутного майнового стану, клопотання про відстрочення позивачу сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Отже, позивачем не усунуто недоліки позовної заяви.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення (частини п`ята-шоста статті 169 КАС України).

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

З огляду на те, що у встановлений строк недоліки позовної заяви не усунуто, така позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити повністю.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку визначеному статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя І.С. Молочна