Справа № 120/8926/21-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 грудня 2021 р. Справа № 120/8926/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

04.08.2021 У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач). У позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 16.07.2021 № 430 в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної форми власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земельної ділянки площею 24,1597 га кадастровий номер :09:000:2101, що розташована за межами с. Ясенки Липовецької територіальної громади;

- зобов`язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної форми власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земельної ділянки площею 24,1597 га кадастровий номер :09:000:2101, що розташована за межами с. Ясенки Липовецької територіальної громади.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що 08.06.2021 звернувся до відповідача із клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної форми власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земельної ділянки площею 24,1597 га кадастровий номер :09:000:2101, що розташована за межами с. Ясенки Липовецької територіальної громади.

Рішенням відповідача від 16.07.2021 № 430 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, у зв`язку із тим, що бажана земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди на які виставляються на земельні торги (аукціон) та до завершення торгів не може відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування.

Позивач із рішенням Ради від 16.07.2021 № 430 не погоджується мотивуючи його протиправність тим, що виключний перелік підстав для відмови у наданні бажаного для нього дозволу передбачений ч. 7 ст. 118 ЗК України. Такої підстави для відмови як включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди на які виставляються на земельні торги (аукціон) частиною 7 ст. 118 ЗК України не передбачено.

Тому позивач просить скасувати рішення від 16.07.2021 № 430 та зобов`язати орган місцевого самоврядування надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність.

Ухвалою від 09.08.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Також цією ухвалою встановлено строк для подання заяв по суті справи та витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії клопотання ОСОБА_1 від 08.06.2021 із додатками до нього та рішення Липовецької міської ради від 16.07.2021 № 430, в частині ОСОБА_1 , яким відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою із документами, що стали підставою для його прийняття.

26.08.2021 подано відзив на позовну заяву у якому відповідач не погоджується із аргументами позивача та просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Мотивуючи відзив Рада зазначає, що на момент прийняття рішення від 16.07.2021 № 430 земельна ділянка яку позивач намагався отримати у власність охоплювалася земельною ділянкою площею 24,1597 га якій було присвоєно кадастровий номер :09:000:2101. Рішенням Липовецької міської ради від 18.06.2021 № 373 земельну ділянку з кадастровим номером :09:000:2101 включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди на які виставляється на земельні торги (аукціон) (п. 41 додатку до рішення від 18.06.2021 № 373). На думку відповідача, віднесення земельних ділянок до переліку тих, право оренди на які виставляється на земельні торги є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу про який просив позивач, а тому вважає, що орган місцевого самоврядування при прийнятті оскарженого рішення діяв правомірно.

Крім цього відповідач просить врахувати, що на час розгляду цієї справи земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:2101 не існує, оскільки із неї сформовано нову земельну ділянку площею 23,4926 га якій присвоєно інший кадастровий номер :09:000:2190 і рішенням Ради від 06.08.2021 № 448 затверджено проект землеустрою з метою створення на цій земельній ділянці громадського пасовища.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог зобов`язального характеру відповідач вважає, що повноваження Ради із розпорядження землями комунальної власності є виключними, а тому суд не може зобов`язати орган місцевого самоврядування безальтернативно надати позивачу дозвіл на виготовлення документації із землеустрою.

11.10.2021 позивачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення іншої адміністративної справи № 120/11992/21 в якій предметом оскарження є рішення Липовецької міської ради від 06.08.2021 № 448 про створення на бажаній для нього земельній ділянці громадського пасовища.

Ухвалою суду від 10.12.2021 у задоволенні клопотання про зупинення провадження відмовлено.

Дата ухвалення рішення обумовлена, в тому числі, перебуванням судді у справі в період з 22.11.2021 по 06.12.2021 в щорічній відпустці на підставі Наказу від 03.11.2021 № 151-в/к.

Надавши оцінку мотивам заяв по суті справи та дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

08.06.2021 року позивач звернувся до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області з клопотанням про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності з кадастровим номером :09:000:2101, що розташована за межами села Ясенки Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області. До клопотання було додано копію паспорта громадянина України, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, викопіювання з публічної кадастрової карти з позначенням бажаного місця розташування земельної ділянки та посвідчення учасника бойових дій (а.с.9-13).

Рішенням Ради № 430, від 16.07.2021 (п. 2) позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки (а.с.15).

Із тексту рішення встановлено, що підставою його прийняття стало включення земельної ділянки яку зазначено у клопотанні до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди на які виставляються на земельні торги (аукціон) які до завершення торгів не може відчужуватись, передаватись у заставу, надаватись у користування.

Позивач із Рішенням Ради № 430, від 16.07.2021 у частині вирішення ініційованого ним земельного питання не погоджується вважаючи, що виключні підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою передбачені ст. 118 Земельного кодексу України і серед таких підстав відсутня та підстава, яка застосована відповідачем у рішенні.

Тому з метою скасування рішення та зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання йому бажаного дозволу, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Із урахуванням підстав прийняття Радою рішенням № 430 від 16.07.2021 у частині яка стосується позивача та аргументів учасників справи, ключовим питанням цього спору є те, чи може вважатися правомірною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою з метою подальшої передачі земельної ділянки у власність, включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди на які виставляються на земельні торги (аукціон).

Визначаючись щодо вказаного питання суд враховує, що правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України від 25.10.2001 № 2768-III (по тексту - ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III).

Згідно із ст. 116 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований положеннями статті 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III.

Нормами ч. 6 ст. 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із аналізу вищезазначених положень слідує, що законодавцем у статті 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III передбачено підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Дійсно як зазначає позивач, включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок, право на які буде виставлено на земельні торги не передбачено серед підстав для відмови, визначених у частині сьомій ст. 118 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III, проте така підстава для відмови передбачена у ст. 136 ЗК України.

Згідно із частиною п`ятою ст. 136 ЗК України від 25.10.2001 № 2768-III земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Верховний Суд неодноразово розглядав справи, де поставало таке ж питання і сформував висновок, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної чи комунальної власності права оренди на які виставляється на земельні торги є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Ця правова позиція є усталеною адже була підтримана в постановах Верховного Суду, зокрема, від 03.04.2018 у справі № 815/3059/17, від 23.01.2020 у справі № 620/1058/19, від 28.10.2020 у справі № 819/1976/17, від 22.10.2020 у справі № 815/7279/16.

Застосовуючи цей підхід до справи, що розглядається, суд звертає увагу, що на момент розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та прийняття відповідачем рішення з цього питання, землі, яких стосувалося клопотання, було включено до переліку земельних ділянок, права оренди на які можуть бути реалізовані на земельних торгах.

Ця обставина підтверджується копією долученого до відзиву рішення Липовецької міської ради від 18.06.2021 № 373 відповідно до якого земельну ділянку з кадастровим номером :09:000:2101 включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди на які виставляється на земельні торги (аукціон) (п. 41 додатку до рішення від 18.06.2021 № 373).

Тому, в силу приписів ч. 5 ст. 136 ЗК України, це є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу.

Правова позиція щодо застосування норм права у схожих правовідносинах також викладена Верховним Судом у постановах від 30.03.2021 у справі № 2040/6485/18 та від 13.04.2021 у справі № 818/1470/18, від 29.07.2021 у справі № 120/1317/19.

При цьому приписи ст. 136 ЗК України, якою визначено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах, свідчать про те, що включення до переліку і виставлення земельної ділянки на торги не є тотожним, проте віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності для продажу прав на них на земельних торгах, вже є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Відтак, відповідач у повній відповідності із нормами Земельного кодексу України прийняв оскаржене у цій справі рішення № 430 від 16.07.2021 у частині яка стосується позивача (п. 2) та правомірно відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. За таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог та скасування спірного рішення.

З огляду на це, позовні вимоги про зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки теж не підлягають задоволенню, адже є похідними від позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення.

Крім того позовні вимоги зобов`язального характеру не підлягають задоволенню також з підстав:

по - перше - земельної ділянки кадастровий номер :09:000:2101 на момент розгляду справи не існує, оскільки із неї сформовано нову земельну ділянку площею 23,4926 га якій присвоєно інший кадастровий номер :09:000:2190;

по - друге - позивач у клопотанні від 08.06.2021 просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення частини уже сформованої земельної ділянки у власність. Однак, виходячи з аналізу положень ч. 5 - 10 ст. 79-1 ЗК України підставою для формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок без зміни їх цільового призначення, є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, а не проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки згоду на виготовлення якого просить надати позивач у клопотанні. Неправильне зазначення позивачем у клопотанні виду документації із землеустрою виключає підстави для надання йому бажаного дозволу.

Щодо посилань позивача на постанову Верховного Суду від 20.01.2020 у справі № 840/2979 /18, то такі на висновки суду у цій справі не впливають, оскільки спір у справі № 840/2979 /18 ґрунтувався на інших фактичних та нормативних підставах. Цей спір був пов`язаний із оскарженням відмови органу Держгеокадастру у задоволенні повторного звернення фізичної особи, на виконання рішення суду, у наданні дозволу на розробку землеустрою для відведення у власність для ведення особистого селянського господарства. Обставини справи № 840/2979/18 та підстави такої відмови не є тотожними тим, про які йдеться у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 .

Щодо аргументів позивача про його статус учасника бойових дій та право на першочергове відведення земельних ділянок у власність, то такі не впливають на висновок про правильне застосування відповідачем норм ст. 136 ЗК України при прийнятті спірного рішення. Водночас суд зазначає, що оскаржуване рішення Ради про відмову у наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою не позбавляє позивача можливості набуття права на іншу земельну ділянку комунальної форми власності сільськогосподарського призначення у порядку визначеному статтями 116, 118 ЗК України.

Враховуючи встановлені при розгляді цієї справи обставини та надану їм оцінку, у задоволенні вимог адміністративного позову слід відмовити повністю.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд не встановив факту їх понесення сторонами у справі.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

Відповідач: Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області (вул. В. Липківського, 30, м. Липовець, 22500, ).

Суддя Богоніс Михайло Богданович