Справа № 946/2787/21
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 946/2787/21
Головуючий в 1 інстанції: Баннікова Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д..

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря судового засідання Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

09.04.2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4037102 від 08.04.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 08.04.2021 року відносно нього інспектором поліції ОСОБА_2 складена оскаржувана постанова за порушення п.15.9.Е ПДР. Позивач вказував, що оскаржувана постанова винесена безпідставно, оскільки не відповідає фактичним обставинам та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. При цьому позивач вказував, що в постанові зафіксовано про здійснення позивачем зупинки на відстані одного метру від посадкового майданчика, в той час, як насправді, розмітка посадкового майданчика та сам посадковий майданчик відсутні.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 серпня 2021 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 .

Скасована постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4037102 від 08 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та надіслана справа на новий розгляд до відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив про неврахування судом першої інстанції доказів, наданих відповідачем.

Зазначає апелянт також про відсутність доказів чи посилання на докази, що спростовують факт скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позивач надав клопотання про апеляційний розгляд справи за його відсутності, в якому також зазначив про безпідставність доводів апеляційної скарги та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, справа розглянута апеляційним судом у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що 08.04.2021 року інспектором лейтенантом поліції відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області Нуца С.К. відносно позивача складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4037102 від 08.04.2021 року, якою, на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП, до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

За змістом оскаржуваної постанови, суть порушення полягає в тому, що позивач 08.04.2021 року о 11:45:00 год. в м. Ізмаїл по пр. Суворова, 26, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м, а саме 1 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, позначеного дорожнім знаком 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса» та 5.41.2 «Кінець пункту зупинки автобуса», чим порушив п.15.9.е ПДР - порушення зупинок ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що посадовою особою в оскаржуваній постанові зазначено, що водій здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, в той час як в судовому засіданні встановлена відсутність посадкового майданчика.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, всі сумніви про доведеність провини особи трактуються на її користь, таким чином суд приходить до висновку, що адміністративний матеріал не містить доказів.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

За змістом ст. ст. 258, 276, 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, розглядаються уповноваженою особою невідкладно, після виявлення правопорушника та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В Правилах дорожнього руху України згідно підпункту е), пункту 15.9 забороняється зупинка «ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м. від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків», при цьому в ПДР України зазначені знаки та розмітка, що позначають посадкові майданчики для зупинки маршрутних транспортних засобів, а саме:

1) початок посадкового майданчика позначається знаком 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса». Знак позначає початок посадкового майданчика автобуса. За межами населених пунктів знак може бути встановлений на павільйоні з боку прибуття маршрутних транспортних засобів»;

2) дорожня розмітка 1.17 «позначає зупинки маршрутних транспортних засобів і таксі».

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено до районного суду в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з урахуванням особливостей, встановлених КУпАП. Особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Наявні в матеріалах справи відеозаписи та фотографії, підтверджують висновки суду першої інстанції про те, що надані апелянтом докази не містять зафіксованого факту порушення позивачем ПДР, оскільки в них відсутнє розташування дорожнього знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса», в зоні дії якого, як вважає апелянт, здійснив зупинку та стоянку позивач.

Так, апелянт посилається на знак, який на всіх доказах зображений зворотною стороною, у зв`язку з чим неможливо встановити, що саме на ньому зображено.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення було неправильно зазначено, що водій здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, в той час як матеріалами справи не підтверджена наявність посадкового майданчику в місці (в м. Ізмаїл по пр. Суворова, 26), в якому, як вважає апелянт, позивач допустив порушення ПДР.

Апеляційний суд вважає правильним відхилення судом першої інстанції доказів, наданих відповідачем, оскільки акт огляду та тимчасового затримання та фотографії не містять жодних підтверджень скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого, апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 2-12, 72-78, 242, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 серпня 2021 року у справі № 946/2787/21 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 14.12.2021 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.