Справа № 120/1471/21-а
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 120/1471/21-а

адміністративне провадження № К/9901/43909/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Бевзенка В. М. (далі - Суд), перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю-підприємства "Авіс" на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021 у справі № 120/1471/21-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю-підприємства "Авіс" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

У 2021 році Товариство з обмеженою відповідальністю-підприємство "Авіс" (далі - позивач) звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби геології та надр України, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати пункт 6 Додатку 3 до наказу відповідача № 136 від 24.04.2020 у частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 5956 від 26.06.2014 з 01.06.2020.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалив розглянути її та розглянув за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01.07.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021 апеляційну скаргу задоволено, внаслідок чого:

- рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01.07.2021 у цій справі скасовано;

- позов задоволено.

02.12.2021 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, у якій скаржник з посиланням на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішення не надав оцінку фактичної наявності чи відсутності допущених порушень у сфері законодавства про надра, що стало підставою для винесення припису та застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № П/811/876/16 (пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)) просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021 і залишити у силі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01.07.2021.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд зазначає таке.

За змістом частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Дослідивши касаційну скаргу щодо її відповідності наведеним вище вимогам процесуального закону, Суд установив, що у скарзі не зазначені підстави для оскарження судових рішень у касаційному порядку, які передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її взяття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, мають забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі заявник зобов`язаний навести мотиви незгоди з судовим рішенням (рішеннями), беручи до уваги передбачені КАС України підстави для його скасування або змінення (статті 351-354 КАС України), з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, та одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом чи не були нам застосовані.

Отже, касаційна скарга має містити вказівку на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їхнього) застосування. Скаржник зобов`язаний зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом під час його (їхнього) ухвалення, та навести аргументи на обґрунтування своєї позиції.

Своєю чергою касаційна скарга щодо наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції зводиться до незгоди із ухваленою постановою суду апеляційної інстанції. Подана касаційна скарга не містить ані (1) конкретизації того, яку норму права суди неправильно застосували та як, на думку скаржника, відповідна норма має застосовуватися або яка правова норма застосована не була, ані (2) деталізації того, порушення якої норми процесуального права припустився суд під час ухвалення оскарженого судового рішення і у чому саме полягає таке порушення відповідної норми права та як воно вплинуло на ухвалення цього судового рішення.

Також, надаючи належну оцінку доводам касаційної скарги, Судом встановлено, що підставою касаційного оскарження заявником зазначено застосування судом апеляційної інстанції норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № П/811/876/16. Однак, наведені аргументи скаржника зводяться лише до наведення цитат із указаних постанов у зазначених справах, без конкретизації норми, щодо якої Судом висловлено відповідний висновок і чому суд апеляційної інстанції повинен був застосувати ці висновки під час розгляду цієї справи, обставини якої мають індивідуальні ознаки, характерні виключно для неї.

Крім того, слід зазначити, що обставини справи за яких виникли спірні правовідносини у цій справі та справі № П/811/876/16 не є тотожними.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Приписами частини першої статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

З огляду на те, що скаржник не виклав передбачених КАС України підстав для оскарження у касаційному порядку судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на вимоги пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись положеннями статті 248 та приписами пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю-підприємства "Авіс" на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021 у справі № 120/1471/21-а - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити скаржникові, що повернення касаційної скарги не перешкоджає йому реалізувати право на повторне звернення до суду касаційної інстанції у порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.

Скаржникові надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не оскаржується.

Суддя -доповідач В.М. Бевзенко