Справа № 140/10366/21
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року ЛуцькСправа № 140/10366/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області, відповідач) про визнання протиправним рішення від 03.09.2021 № 44 про відмову у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 8 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язання призначити та виплачувати пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на 8 років відповідно до статей 26, 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з дати подачі заяви про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 8 років, а саме з 28.08.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.08.2021 позивач звернувся з письмовою заявою до органу пенсійного фонду про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 8 років згідно статей 26, 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 03.09.2021 № 44 позивачу відмовлено у призначені пенсії достроково за віком, на підставі того, що відповідач вважає, що таке право у нього виникне лише з 06.05.2024. Позивач не погоджується із такою позицією відповідача та вказує, що згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 28.11.1992 № 392, яка була додана до заяви про призначення пенсії, позивач проходив дійсну військову службу у військовій частині НОМЕР_1 по охороні Чорнобильської АЕС в період з 09.12.1987 наказ № 207 по 27.04.1989 наказ № 100 і є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, доза опромінення 1,487 БЕР. На підставі даної довідки позивачу було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (Категорія 2). Таким чином, позивач вважає, що має право на зменшення пенсійного віку на 8 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 постановлено судовий розгляд даної справи продовжити проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у межах строку розгляду справи, передбаченого частиною першою статті 258 КАС України.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що оскаржуваним рішенням від 03.09.2021 № 44 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, оскільки згідно пункту 2 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали, або проживали на територіях радіоактивного забруднення пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону та наявності страхового стажу. Учасники ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 по 31 грудня 1986 у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 - не менше 30 календарних днів, пенсійний вік знижується на 5 років. Встановлено, що вік позивача 52 роки, страховий стаж для права становить 31 рік 4 місяці, дата з якої він буде мати право на пенсійну виплату - 06.05.2024. Відповідно до пункту 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 8 років. Згідно наданих позивачем документів, таких зокрема, як довідка військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 22.07.2021 № 146, позивач згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.1987 № 207 прибув із військової частини НОМЕР_3 м. Золочів, Львівської області (яка не входить до зони відчуження), та був зарахований до списків особового складу частини водієм автозводу роти матеріального та технічного забезпечення з 31.12.1987, тому факт його праці не менше 14 календарних днів у зоні відчуження в 1987 документально підтверджено не було та відповідних документів до Головного управління ним не надавались. З наведеного слідує, що позивачу необхідно було відпрацювати в зоні відчуження у 1987 не менше 14 календарних днів та підтвердити цей факт відповідними довідками та документами, які передбачені порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1. У зв`язку з тим, що позивачем таких документів до Головного управління не надано, відтак у нього відсутнє право для виходу на пенсію із зменшенням пенсійного віку на 8 років. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 (категорія 2), що підтверджується дублікатом посвідчення серії НОМЕР_4 , яке було видано взамін посвідчення серії НОМЕР_5 від 19.02.1993.

28.08.2021 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання) із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та іншими документами, зазначеними у розписці-повідомленні.

Вказана заява позивача надійшла для розгляду до ГУ ПФУ в Одеській області відповідно до екстериторіального принципу згідно з пунктом 4.2 Порядку

подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 03.09.2021 № 44 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку. При цьому, у вказаному рішенні зазначено, що згідно пункту 2 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали, або проживали на територіях радіоактивного забруднення пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та наявності страхового стажу. Учасники ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 по 31 грудня 1986 у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 - не менше 30 календарних днів, пенсійний вік знижується на 5 років. Встановлено, що вік позивача 52 роки, страховий стаж для права становить 31 рік 4 місяці, дата з якої він буде мати право на пенсійну виплату - 06.05.2024

Вважаючи рішення про відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку протиправним, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, соціального захисту потерпілого населення визначено Законі України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-XII).

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, визначено статтею 55 Закону №796-ХІІ. Згідно з частиною третьою цієї статті призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Суд враховує, що питання щодо наявності у позивача загального страхового стажу для призначення пенсії не є спірним між сторонами.

Статтею 10 Закону № 796-ХІІ передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів. (абзац другий пункту 3 частини 1 статті 14 Закону № 796-ХІІ).

Відповідно до частин 1, 4 статті 15 Закону № 796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Згідно із абзацом першим частини першої 55 Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Абзацом третім пункту першого статті 55 Закону №796-ХІІ передбачено, що учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, мають право на зниження пенсійного віку на 8 років.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали (безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження) визначену кількість днів у зоні відчуження у відповідний період.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок № 22-1).

Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, серед яких посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Отже, для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ до заяви необхідно подати посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідку про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідку військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідку архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до частин першої, третьої статті 65 Закону № 796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Згідно з пунктом 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20.01.1997 (чинного на час видачі позивачу посвідчення, далі - Порядок № 51), учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія А.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 51 посвідчення видаються, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: посвідчення про відрядження в зону відчуження; військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Згідно із частини 1 статті 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

У свою чергу, довідки про період проживання, роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З аналізу наведених норм права слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Довідки про період роботи у зоні відчуження є лише підставою для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 27.02.2018 у справі № 344/9789/17, від 22.03.2018 у справі № 588/538/16-а, від 18.06.2020 у справі № 751/2738/17 та від 06.04.2020 у справі № 752/15346/17, яка в силу вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

Як встановлено судом, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 (категорія 2), що підтверджується дублікатом посвідчення серії НОМЕР_4 , яке було видано взамін посвідчення серії НОМЕР_5 від 19.02.1993.

При цьому, як слідує із вказаного посвідчення, його пред`явник має право на пільги і компенсації, встановлені Законом № 796-ХІІ для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження, зокрема, у 1987 році - не менше 14 робочих днів.

Також судом встановлено, що вказане посвідчення було видане на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 28.11.1992 № 392, яка була додана до заяви про призначення пенсії, згідно якої позивач проходив дійсну військову службу у військовій частині НОМЕР_1 по охороні Чорнобильської АЕС в період з 09.12.1987 наказ № 207 по 27.04.1989 наказ № 100 і є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, доза опромінення 1,487 БЕР.

Отже, довідкою військової частини НОМЕР_1 від 28.11.1992 № 392 підтверджено те, що позивач у період з 09.12.1987 по 27.04.1989 проходив дійсну військову службу у військовій частині НОМЕР_1 по охороні Чорнобильської АЕС.

Таким чином, за наявності посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (2 категорія) та довідки військової частини НОМЕР_1 від 28.11.1992 № 392, якою підтверджено факт праці позивача у 1987 році у зоні відчуження більше 14 календарних днів, останній має право на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

При цьому, доводи відповідача про те, що згідно довідки військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 22.07.2021 № 146 позивач згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.1987 № 207 прибув із військової частини НОМЕР_3 м. Золочів та був зарахований до списків особового складу частини водієм автозводу роти матеріального та технічного забезпечення з 31.12.1987, тому факт його праці не менше 14 календарних днів у зоні відчуження у 1987 році документально не підтверджено, суд не бере до уваги, оскільки, як зазначалось вище, довідкою військової частини НОМЕР_1 від 28.11.1992 № 392, яка додавалась до заяви про призначення пенсії, підтверджено факт праці позивача у 1987 році у зоні відчуження більше 14 календарних днів. При цьому, суд зауважує, що довідка військової частини НОМЕР_1 від 28.11.1992 № 392 є чинною, ніким не скасованою та недійсною в установленому законом порядку не визнавалася. Враховуючи те, що позивачу було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (Категорія 2) серії НОМЕР_4 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 28.11.1992 № 392, яка надавалася відповідачу для призначення пенсії, відтак у суду відсутні підстави для її неврахування при встановленні права особи на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що подані позивачем до заяви 28.08.2021 документи, в розумінні абзацу дев`ятого підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1, підтверджують його право на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні даного виду пенсії відповідно до рішення від 03.09.2021 № 44.

Щодо наявності у позивача необхідного страхового стажу для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, то у спірному рішенні вказано про наявність у нього 31 рік 04 місяці страхового стажу (тобто умова щодо наявності відповідного страхового стажу виконується).

Одночасно суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач досяг пенсійного віку (52 роки) 05.05.2021, водночас із заявою про призначення пенсії зі зменшення пенсійного віку звернувся - 28.08.2021, тому право на отримання пенсії за віком відповідно до Закону №796-ХІІ та приписів статті 45 Закону №1058-IV у позивача виникло саме з 28.08.2021 (тобто з дня звернення за пенсією), оскільки звернення за пенсією відбулося пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірність свого рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, а тому, виходячи з наданих статтею 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення від 03.09.2021 № 44 про відмову у призначенні позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII та зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 вказаного Закону з 28.08.2021.

Як визначено статтею 244 КАС України, суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у сумі 908,00 грн, сплата якого підтверджується квитанцією від 17.09.2021 №98250.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03 вересня 2021 року № 44 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 28 серпня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, місто Одеса, вулиця Канатна, 83, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) судовий збір у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко