Справа № 480/12330/21
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд, у складі:
головуючого судді - Савицької Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,
представника позивача - Парфененка М.С.,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулася Сумська міська рада з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Річкаля Сергія Павловича від 09.11.2021 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №67453906.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно винесено постанову від 09.11.2021 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №67453906, оскільки перелік мінімальних витрат виконавчого провадження є вичерпним, а відповідачем до спірної постанови, всупереч Інструкції з організації примусового виконання рішень, віднесено до мінімальних витрат виконавчого провадження витрати, які не відносяться до мінімальних, а саме: обкладинка виконавчого провадження, використання засобу криптографічного захисту інформації "Ключовий електронний "Алмаз-К".
Ухвалою суду від 10.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, з урахуванням особливостей провадження у даній категорії справ, визначених ст. 287 КАС України. Судове засідання призначено на 16.12.2021.
Відповідач повідомлявся про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду у судове засідання не з`явився.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані учасниками справи докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що державним виконавцем, 09.11.2021 одночасно із відкриттям виконавчого провадження була винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП 67453906, якою встановлено при проведенні виконавчих дій понесення витрат в розмірі 230,16 грн, а саме:
1) відправка кореспонденції маркованою машиною:
- рекомендована з повідомленням в кількості 2 шт. вартістю 35 грн за одиницю - на загальну суму 70 грн;
- рекомендована в кількості 2 шт. вартістю 17 грн за одиницю - на загальну суму 34 грн;
- рекомендована проста до 20 г в кількості 3 шт. вартістю 9 грн за одиницю - на загальну суму 27 грн;
2) маркована продукція (конверти, марки): конверт маркований в кількості 7 шт. вартістю 0,24 грн за одиницю - на загальну суму 1,68 грн;
3) обкладинка виконавчого провадження в кількості 1 шт, вартістю 3,48 грн за одиницю - на загальну суму 3,48 грн;
4) папір А4 в кількості 50 шт., вартістю 0,15 грн за одиницю - на загальну суму 7,50 грн;
5) виготовлення ксероксних копій (послуга) в кількості 50 шт., вартістю 0,33 грн за одиницю - на загальну суму 16,50 грн;
6) послуга, пов`язана з користуванням Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень в кількості 1, вартістю 69,00 грн за одиницю - на загальну суму 69,00 грн;
7) використання засобу криптографічного захисту інформації "Ключовий електронний "Алмаз-К" в кількості 1 , вартістю 1,00 грн за одиницю - на загальну суму 1,00 грн.
Відповідно до ст. 42 Закону України " Про виконавче провадження" кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.
На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.
При цьому, Закон України "Про виконавче провадження" не покладає на державного виконавця обов`язок документально фіксувати здійснення всіх витрат виконавчого провадження та надсилати докази їх здійснення сторонам виконавчого провадження.
Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.
Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.
Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).
Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).
До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.
Відповідачем до спірної постанови від 09.11.2021 відповідно до Інструкції 512/5 від 02.04.2012 віднесено до мінімальних витрат виконавчого провадження витрати, які відносяться до мінімальних в загальному розмірі 230,16 грн.
Відтак, постанова відповідача від 09.11.2021 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження винесена відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень №512/5 - є правомірною. Крім того, визначений відповідачем розмір мінімальних витрат виконавчого провадження не суперечить розмірам та видам витрат виконавчого провадження, що встановлені Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2830/5 "Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження".
При цьому суд зауважує, що як вбачається з постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 09.11.2021, державним виконавцем визначено, що за рахунок стягнутих з боржника коштів підлягають компенсуванню витрати виконавчого провадження відділу примусового виконання рішень, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій згідно наведеного вище розрахунку. Інших витрат, не пов`язаних із організацією та проведенням виконавчих дій, оскаржувана постанова не містить.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд приходить до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які не підтверджуються достатніми доказами, що свідчить про не обґрунтованість позовних вимог, а отже, оскаржувана постанова прийнята з урахуванням всіх обставин, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову Сумської міської ради до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування постанови відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Савицька