Справа № 160/16565/21
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Аделія» до Дніпровської митниці про визнання дій протиправними та скасування рішення,-
14.09.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "АДЕЛІЯ" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської митниці, в якому просить:
Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на ст. ст. 53, 54, 57, 59 Митного кодексу України порушенням відповідачем вимог чинного законодавства при винесенні оскаржуваних рішень. При цьому позивач зазначає, що інспектор митниці, маючи при винесенні рішення всі наявні в декларанта документи, що підтверджували реальну митну вартість товару, безпідставно використав для визначення митної вартості товару резервний метод відповідно до cт. 64 Митного кодексу України замість основного, першого методу - за ціною договору (вартість операції) відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, чим порушив охоронювані законом права та інтереси позивача, що призвело до надмірних грошових витрат з боку позивача. Надані позивачем документи до митного оформлення не містять розбіжності і ознак підробки та містять усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, а отже, зазначені зауваження митного органу не можуть випливати на визначення митної вартості товару та не могли бути підставою для прийняття спірних рішень про коригування митної вартості та картки відмови.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що 06.09.2021 року позивачем до митного оформлення подана електронна митна декларація № UA110140/2021/010016, відповідно до якої для проведення відповідачем митного оформлення товару було заявлено наступний товар: електрочайники побутові: мод.HEK-173 - 1000 шт; мод.HEK-177 - 1000 шт; мод.HEK-178 - 1000 шт; (потужність 2000 Вт, об`єм 1,7 л);
Даний товар надійшов на адресу позивача на виконання зовнішньоекономічного контракту №CHZD/AL-2020 від 02.05.2020 року укладеного між позивачем та компанією «CHUZHOU DONLIM ELECTRICAL APPLIANCES CO.,LTD» Китай, на умовах поставки DAP UA Dnipro.
Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 Митного кодексу України. Рівень заявленої декларантом митної вартості товару на рівні 0,70 0,73 дол. США/шт.
Розглянувши подані позивачем документи, Дніпровська митниця встановила, що документи не містять достатньої інформації, необхідної для визначення числових значень складових митної вартості та направила позивачу електронне повідомлення про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових (за наявності) документів відповідно до частини третьої статті 53 МК України, а саме: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
06.09.2021 року позивач повідомив відповідача, що не має можливості подати будь-які інші витребувані митним органом документи, з огляду на те, що додатково запитувані документи у декларанта відсутні.
При проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне:
- відповідно до пункту 4.3. контракту № CHZD/AL-2020 оплата за товар може проводитися як на умовах передоплати, так і на умовах оплати інвойсу через 180 днів після отримання товару на склад покупця в Україні, і це зазначається в інвойсі на конкретну партію товару. Відповідно до інвойсу CZT450-L2211307 від 26.06.2021 року умови оплати зазначені як: During 180 days after delivery of the consignment. Переклад інвойсу не відповідає вимогам п.2.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.12 року №631. Вказана схема розрахунків за поставлений товар може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ.
- у графі 21 ЕМД декларантом заявлено морське судно на кордоні - CARDONIA/64/W, але зазначені відомості не відповідають відомостям наданого морського коносаменту.
- на умовах поставки товарів DAP Дніпро, продавець передає товар перевізнику чи іншій особі, в узгодженому місці (Дніпро) та, що продавець повинен укласти договір про перевезення та понести витрати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгодженому місці призначення. Тобто всі витрати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгодженому місці призначення (в даному випадку Дніпро) несе продавець, і, відповідно, витрати на перевезення до Дніпро є невід`ємною складовою митної вартості товару, що оцінюється.
- у графі 44 ЕМД декларантом заявлено характер угоди - контракт з виробником (4104). Згідно відомостей електронного інвойсу ЕМД, виробник товару CHUZHOU DONLIM ELECTRICAL APPLIANCES CO.,LTD (Китай). Торгівельна марка товарів LIBERTON, HILTON . При цьому у контракті відсутні відомості щодо безпосереднього виробник та торгівельної марки.
Китайське підприємство CHUZHOU DONLIM ELECTRICAL APPLIANCES CO., LTD є виключно продавцем та відправником. Сертифікат походження декларантом до митного оформлення не надано.
- враховуючи заявлений декларантом характер угоди - контракт з виробником та умови поставки DAP Дніпро, копію митної декларації країни відправлення до митного оформлення не надано.
06.09.2021 року позивач скориставшись правом на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються, задекларувало зазначені товари за МД № UA110140/2021/010016.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були надані документи для необхідності обчислення митної вартості товару.
Посилання митниці на відсутність документів, що підтверджують якість товару та ненадання декларантом сертифікату походження та ненадання декларації країни відправлення не заслуговують на увагу суду, оскільки вони не є обов`язковими документами, що підтверджують вартість імпортного товару, відповідно до вимог ч.2 ст.53 Митного кодексу України.
Натомість такими документами є контракт та інвойс, що були надані позивачем під час митного оформлення товару.
Також суд зазначає, що відповідно до пункту 4.3. контракту № CHZD/AL-2020 від 02.05.2020 року ціни на товар включають в себе вартість самого товару, упаковки, маркування, навантаження і його доставки до обумовленого умовами пункту. Пунктом 4.3. контракту передбачено, що оплата за товар може проводитися як на умовах передоплати, так і на умовах оплати інвойсу через 180 днів після отримання товару на склад покупця в України і це зазначається і інвойсі на конкретну партію товару.
Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу. (ст. 57 Митного кодексу України)
У ході коригування митної вартості товару застосовано резервний метод визначення митної вартості. Скоригована митна вартість ґрунтується на раніше визнаній митним органом митній вартості товарів, митне оформлення яких здійснено за ЕМД № UA110140/2021/010043 від 06.09.2021 року на рівні 2,23дол. США/шт. та 2,51дол. США/шт.
Суд не враховує вказані доводи відповідача з огляду на таке.
У відповідності з п. 2 статтіГенеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або i) з порівнюваними кількостями, або ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.
Як вбачається з ЕМД № UA110140/2021/010043 від 06.09.2021 року партія товару поставлялась на інших комерційних умовах (СІF) ніж задекларована партія (DAP UA Dnipro).
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 57 МКУ основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 59 МКУ у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Частинами 2,3 ст. 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
Відповідно до частин 4,5 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч.2 ст. 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч. 4, 5 ст. 58 Митного кодексу України.
В свою чергу, відповідачем як суб`єктом владних не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Дніпровської митниці на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору понесені позивачем на суму 4864,40грн.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача.
Відповідно до ч.5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дана складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA110140/2021/000035/1 від 06.09.2021 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко