Справа № 280/10283/21
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

13 грудня 2021 року Справа № 280/10283/21 м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 13/15, )

третя особа Запорізька обласна прокуратура (69005, м. Запоріжжя, вул. О.Матросова, буд. 29-а, )

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Офісу Генерального прокурора (далі - відповідач), третя особа Запорізька обласна прокуратура, в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 12.10.2021 №365к у частині поновлення позивача на посаді заступника прокурора Запорізької області з 12 березня 2015 року;

зобов`язати відповідача при подальшому розгляді й вирішенні питання про поновлення позивача на займаній посаді відповідно до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2020 у справі №808/1864/15 діяти з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні про визнання протиправним та скасування наказу Генерального прокурора від 12.10.2021 №365к.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2020 у справі №808/1864/15, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2020, позивача поновлено на посаді заступника прокурора Запорізької області. Зауважує, що рішення суду від 17.06.2020 про поновлення його на посаді відповідачем Офісом Генерального прокурора упродовж тривалого часу, а саме з 04.11.2020, не виконувалось,, однак 12.10.2021 Генеральним прокурором видано наказ №365к, яким на підставі рішення суду від 17.06.2020 поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Запорізької області. Вважає, цей наказ є протиправним та таким, що не відновлює, а навпаки порушує його конституційне право на працю, можливість заробляти на життя працею в органах прокуратури, яку він вільно обрав, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 01.11.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи і проведення судового засідання.

19 листопада 2021 року від представника третьої особи надійшли пояснення (вх. №68003), у яких вказує, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2020 у справі №808/1864/15, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2020, наказом Генерального прокурора від 12.10.2021 №365к ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника прокурора Запорізької області. Звертає увагу суду, що питання поновлення працівника саме на попередній роботі, а не у новоствореному органі неодноразово розглядались Верховним Судом. Указані висновки Верховного Суду повинні застосовуватись і до спірних правовідносин, адже відсутні правові підстави для покладення на Офіс Генерального прокурора обов`язків щодо поновлення позивача на посаді заступника керівника Запорізької обласної прокуратури, оскільки на момент звільнення ОСОБА_1 обіймав посаду заступника прокурора Запорізької області. На думку третьої особи, аналіз нормативних положень у сукупності із рішенням суду у справі №808/1864/15, що набрали законної сили, дає підстави дійти висновку, що Генеральним прокурором відповідно до вимог ст. 2 КАС України видано наказ від 12.10.2021 №365к про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Запорізької області, отже, вимоги позивача є безпідставними та не гуртуються на нормах законодавства, у зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Так, 23 листопада 2021 року на адресу суду від позивача до суду надійшло клопотання (вх. №68879) про витребування доказів, у якому із посиланням на приписи ч. 1 ст. 72, ст. 79, ч. 1 ст. 80 КАС України зауважує, що для встановлення наявності обставин і фактів, яким обґрунтовано його позовні вимоги та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, від відповідача та третьої особи необхідно витребувати належним чином завірені копії документів, чинних станом на 12.10.2021: штатного розпису та структури прокуратури Запорізької області, наказу про призначення прокурора Запорізької області, бухгалтерської довідки про складові заробітної плати заступника прокурора Запорізької області, розподілу обов`язків між керівництвом прокуратури Запорізької області.

Крім того, у поданому 24 листопада 2021 року клопотанні (вх. №69175) позивач просить перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, оскільки вважає, що наявних у справі матеріалів (доказів) недостатньо для встановлення судом наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги позивача, а також інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Зауважує, що зазначена справа має для позивача виняткове значення. Крім того, усі адміністративні справи, пов`язані із застосуванням положень Закону України «Про очищення влади», становлять суспільний інтерес.

09 грудня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №73070) та клопотання (вх. №73072).

На обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2020 у справі №808/1864/15, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2020, скасовано наказ Генерального прокурора України від 11.03.2015 №182к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Запорізької області та поновлено його на вказаній посаді, також зроблено відповідний запис до трудової книжки. Тобто, рішення суду у справі №808/1864/15 від 17.06.2020 виконано відповідачем шляхом видання спірного наказу від 12.10.2021 №365к. Вважає, що оскільки відповідачем були здійснені заходи для виконання рішення суду, який останній вважає належними, а позивач фактично не згоден із діями відповідача, вчиненими на виконання рішення суду, такий спір не може бути предметом розгляду в порядку позовного провадження, у зв`язку із чим просить про закриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих до неї документів, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України також передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч. 8 ст. 382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що КАС України передбачає такі види судового контролю за виконанням судового рішення: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України), визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України), оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, вчинених при примусовому виконанні рішення суду (ст. 287 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 вказав, що зазначені правові норми КАС України (ст. 382, 383) мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, установленому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення або стягнення заборгованості за іншим судовим рішенням.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в іншому (новому) судовому провадженні не розглядаються.

Відповідно до п 4 ч 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Прокуратури Запорізької області, в якому просив:

- скасувати наказ Генеральної прокуратури України №182к від 11.03.2015 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Запорізької області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Запорізької області.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2020 у справі №808/1864/15 позов задоволено частково:

- скасовано наказ Генеральної прокуратури України №182к від 11.03.2015 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Запорізької області;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Запорізької області;

- стягнуто з Офісу Генерального прокурора середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 11 березня 2015 року у розмірі 113483, 41 грн.

В задоволені інших позовних вимог відмолено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2020 апеляційні скарги Прокуратури Запорізької області та Офісу Генерального прокурора залишено без задоволення, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2020 в адміністративній справі №808/1864/15 змінено та викладено, наведений в мотивувальній частині рішення, розрахунок середнього заробітку ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу в редакції цієї постанови, а саме: абзац четвертий резолютивної частини рішення викладено в редакції наступного змісту «… Стягнути з Прокуратури Запорізької області (69005, вул. Матросова, 29, м. Запоріжжя, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 12 березня 2015 року у розмірі 1 165 988 (один мільйон сто шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) грн 15 коп…». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.06.2020 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22.10.2020 по справі 808/2109/15, наказом Генерального прокурора №365к від 12.10.2021 скасовано наказ Генерального прокурора України №182к від 11.03.2015 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Запорізької області у зв`язку з припиненням трудового договору відповідно до пункту 7-2 статті 36 КЗпП України; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Запорізької області з 12 березня 2015 року.

Позивач, не погодившись з правомірністю спірного наказу, звернувся із позовною вимогою про його скасування.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги фактично зводяться до оскарження рішення відповідача щодо неналежного виконання рішення суду в адміністративній справі №808/1864/15, яке набрало законної сили. Позивач зазначає, що при виконанні рішення суду, відповідачем прийнято протиправний наказ, оскільки позивача поновлено на посаді заступника прокурора Запорізької області, посади якого не існує, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 113-ІХ перейменовано як назви регіональних прокуратур, так і посаду, з якої було звільнено позивача: прокуратуру Запорізької області - на Запорізьку обласну прокуратуру, що свідчить про те, що спірним наказом позивача поновлено на посаді заступника прокурора Запорізької області, посади якого не існує, і відповідно, посада його заступника не передбачає можливості заміщати керівника регіонального органу прокуратури, оскільки є не лише такою, що не передбачена законом, але й позбавлена функціоналу у вигляді конкретних обов`язків з прокурорської діяльності.

Тобто, предметом спору у цій справі є невиконання (неналежне виконання) рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2020 в адміністративній справі №808/1864/15.

Суд звертає увагу, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку ст. 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

На думку суду, у цьому випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

У постанові від 29.07.2020 (справа №580/1264/19) Верховний Суд вказав, що у разі порушення зазначеного порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду провадження у справі належить закривати з посиланням на те, що спір вирішений судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у цій справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду судів у інших провадженнях, проте, на стадії виконання таких судових рішень.

Зазначена правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 03.04.2019 (справа №820/4261/18), від 09.07.2019 (справа №826/17587/18), від 22.08.2019 (справа №522/10140/17), від 22.12.2020 (справа №440/1810/19), від 25.02.2021 (справа №640/13599/20), від 30.03.2021 (справа №580/3376/20), від 27.04.2021 (справа №460/418/20).

Частиною 2 ст. 238 КАС України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Ураховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у даній справі, клопотання позивача про витребування додаткових доказів та перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження судом не вирішуються.

На підставі наведеного та керуючись ст. 9, 12, 72, 79, 80, 238, 248, 257, 262 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, третя особа Запорізька обласна прокуратура про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що на підставі ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В.Батрак