Справа № 460/4303/21
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2021 року м. Рівне №460/4303/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВиконавчий комітет Рівненської міської ради
про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі - відповідач), в якому просить суд про визнання дій неправомірними щодо ненадання пільгового проїзду в комунальному транспорті загального користування та стягнути моральні та матеріальні збитки в сумі 100000грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.10.2020 на його інформаційний запит до Рівненського міського голови, щодо ненадання пільгового проїзду в комунальному електротранспорті м. Рівне, після пред`явлення посвідчення про пільги та грубої поведінки кондуктора тролейбуса бортовий №171 20.10.2020, отримав відповідь КП «РІВНЕЕЛЕКТРОАВТОТРАНС» Рівненської міської ради від 28.10.2020 №536, де вказано, що згідно рішення комісії техногенно-екологічної безпеки та НС м. Рівне за №10-08.3/451 від 06.08.2020 п.2.1.2, пільгове перевезення пасажирів громадським транспортом на час дії карантину діє з 10-00 до 16-00 год. Відносно цього зазначає, що має право на пільговий проїзд всіма видами міського та приміського транспорту/державному, комунальному, приватному/ незалежно від кількості поїздок, в будь якому населеному пункті на території України та кількості пільговиків які знаходяться в транспортному засобі, згідно ЗУ « Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посвідчення 1-ї категорії Серія НОМЕР_1 , особа яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Своїми діями відповідач завдав матеріальних та моральних збитків, він являється інвалідом 2-ї групи, у нього піднявся тиск, виникли душевні страждання, приниження, які він оцінює в сумі 100000 грн. З підстав наведених у позові, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена ним у відзиві на позовну заяву, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. Зазначав, що позивач стверджує, що після ненадання пільгового проїзду отримав відповідь КП «Рівнеелектротранс», з посиланням на рішення комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій м. Рівне № 10-08.3/451 від 06.08.2020 року. Проте вказані обставини не свідчать про протиправні рішення, дії чи бездіяльність відносно позивача, саме Виконавчого комітету Рівненської міської ради. Крім того, згідно листа від 11.06.2021 № 1069 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради, інформаційний запит ОСОБА_1 від 21.10.2020 не надходив. Можливе порушення прав позивача іншими особами не може бути підставою для стягнення з Виконавчого комітет Рівненської міської ради моральної шкоди. Також вказав, що позивачем не надано доказів завдання йому Виконавчим комітетом Рівненської міської ради моральної шкоди та обґрунтованості зазначеного в позові розміру (100000грн.). Крім того, вказав, що Виконавчий комітет Рівненської міської ради не є належним відповідачем у справі. З наведених підстав, просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Не погоджуючись із твердженнями відповідача, ОСОБА_1 подано заперечення на відзив, у яких він вказав, що являється керівником Сарненської районної організації Рівненського обласного об`єднання Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організації інвалідів України", в установчих документах передбачено, що ним проводиться контроль надання відповідних пільг, в т.ч. і для проїзду пільговими категоріями.

Ухвалою суду від 05.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 15.12.2021 клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, - залишено без задоволення.

Оскільки, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що стверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 .

21.10.2020 позивач звернувся із інформаційним запитом до міського голови Рівного, в якому повідомив, що 20.10.2020 йому не було надано пільговий проїзд в комунальному електротранспорті м. Рівне, після пред`явлення посвідчення про пільги. Вказав, що кондуктор повідомив, що пільговий проїзд діє з 10:00 до 16:00 год., в зв`язку із карантином.

На запит ОСОБА_1 від 21.10.2020 комунальне підприємство "Рівнеелектроавтотранс" Рівненської міської ради листом від 28.10.2020 № 536 повідомило, що зміст звернення доведено до відома всіх водіїв тролейбуса пасажирського та кондукторів громадського транспорту. З водієм та кондуктором, причетними до вказаної ситуації, проведена роз`яснювальна робота щодо ввічливого обслуговування пасажирів. Разом з тим проінформували, що згідно рішення комісії з питань техногенно - екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій м. Рівне за № 10-08.3/451 від 06.08.2020 п..2.1.2 "Відновити пільгове перевезення пасажирів громадським транспортом на час дії карантину з 10:00 до 16:00.".

Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 11.06.2021 № 08-1069 вказано, що база даних вхідної кореспонденції не містить даних про надходження на адресу Рівненської міської ради (міськвиконкому, міського голови) інформаційного запиту від ОСОБА_1 від 21.10.2020. Одночасно проінформовано, що офіційна адреса електронної пошти вказана на сайті Рівненської міської ради.

Не погоджуючись із діями відповідача, та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII(далі - Закон № 796) визначені компенсації та пільги громадянам, віднесеним до категорії 1.

Для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1 (пункт 1 частини першої статті 14 Закон № 796).

Так, пунктом 15 частини першої цієї статті вказано, що особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: безплатне користування всіма видами міського та приміського транспорту (крім таксі, в яких число посадочних місць для пасажирів не більше 9) на території України за наявності посвідчення встановленого зразка, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який видається на безоплатній основі.

Правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб визначає Закон України "Про захист населення від інфекційних хвороб" від 06.04.2000 №1645-III (далі - Закон України "Про захист населення від інфекційних хвороб", в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Положеннями ст.1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначено, що карантин це: - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб; обмежувальні протиепідемічні заходи - медико-санітарні та адміністративні заходи, що здійснюються в межах осередку інфекційної хвороби з метою запобігання її поширенню; протиепідемічні заходи - комплекс організаційних, медико-санітарних, ветеринарних, інженерно-технічних, адміністративних та інших заходів, що здійснюються з метою запобігання поширенню інфекційних хвороб, локалізації та ліквідації їх осередків, спалахів та епідемій.

Згідно з вимогами ст.5 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" органи місцевого самоврядування у сфері захисту населення від інфекційних хвороб забезпечують проведення профілактичних і протиепідемічних заходів на територіях населених пунктів, у місцях масового відпочинку населення та рекреаційних зонах, а також робіт по ліквідації епідемій та спалахів інфекційних хвороб і вирішують питання фінансового та матеріально-технічного забезпечення цих заходів і робіт; здійснюють комплексні заходи, спрямовані на ліквідацію епідемій, спалахів інфекційних хвороб та їх наслідків.

Статтею 10 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначено, що основними принципами профілактики інфекційних хвороб є: визнання захисту населення від інфекційних хвороб одним із пріоритетних напрямів діяльності органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування; дотримання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та громадянами санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм при здійсненні будь-яких видів діяльності; комплексність проведення профілактичних, протиепідемічних, соціальних і освітніх заходів, обов`язковість їх фінансування; безоплатність надання медичної допомоги особам, хворим на інфекційні хвороби, у державних і комунальних закладах охорони здоров`я та в державних наукових установах; соціальний захист осіб, які хворіють на інфекційні хвороби чи є бактеріоносіями; державна підтримка відповідних наукових розробок і вітчизняних виробників медичних імунобіологічних препаратів, лікарських і дезінфекційних засобів та виробів медичного призначення, що застосовуються для профілактики, діагностики та лікування інфекційних хвороб.

Положеннями ст.29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

22.07.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" за № 641, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Постанова № 641), якою, відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" Кабінет Міністрів України постановлено:

1. Установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).

Пунктом 2 Постанови №641 визначено, що залежно від епідемічної ситуації в регіоні або районі чи місті обласного значення (далі - окремі адміністративно-територіальні одиниці регіону) встановлюється "зелений", "жовтий", "помаранчевий" або "червоний" рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 (далі - рівень епідемічної небезпеки).

З системного аналізу наведених норм слідує, що до повноважень Кабінету Міністрів України віднесено встановлення карантину на території держави, а до повноважень органів місцевого самоврядування відноситься вжиття комплексу профілактичних і протиепідемічних заходів, у тому числі адміністративного характеру, спрямованих для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до приписів ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР до відання виконавчих органів міських рад належить: управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню; затвердження маршрутів і графіків руху, правил користування міським пасажирським транспортом незалежно від форм власності, узгодження цих питань стосовно транзитного пасажирського транспорту у випадках, передбачених законодавством; залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій, що не належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, до участі в обслуговуванні населення засобами транспорту і зв`язку.

Повноваження місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в умовах карантину визначено ст.30 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб".

Так, на територіях, де встановлено карантин, місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування надається право: залучати підприємства, установи, організації незалежно від форм власності до виконання заходів з локалізації та ліквідації епідемії чи спалаху інфекційної хвороби; залучати для тимчасового використання транспортні засоби, будівлі, споруди, обладнання, інше майно підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, необхідне для здійснення профілактичних і протиепідемічних заходів, із наступним повним відшкодуванням у встановленому законом порядку його вартості або витрат, пов`язаних з його використанням; установлювати особливий режим в`їзду, виїзду на території карантину та окремих адміністративно-територіальних одиниць громадян і транспортних засобів, а у разі необхідності - проводити санітарний огляд речей, багажу, транспортних засобів та вантажів; запроваджувати більш жорсткі, ніж встановлені нормативно-правовими актами, вимоги щодо якості, умов виробництва, виготовлення та реалізації продуктів харчування, режиму обробки та якості питної води; установлювати особливий порядок проведення профілактичних і протиепідемічних, у тому числі дезінфекційних, та інших заходів; створювати на в`їздах, виїздах на території карантину та окремих адміністративно-територіальних одиниць, що знаходяться на території карантину, контрольно-пропускні пункти, залучати в установленому порядку для роботи в цих пунктах військовослужбовців, працівників, матеріально-технічні та транспортні засоби підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, частин та підрозділів центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах оборони і військового будівництва, охорони громадського порядку.

Отже, відповідними нормами права передбачено можливість місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування запровадження на відповідних територіях чи об`єктах особливих умов пересування і перевезення.

Відповідно до пункту 1 Типового положення про регіональну та місцеву комісію з питань техногенно-екологійної безпеки і надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 409, комісія з питань техногенно-геологічної безпеки та надзвичайних ситуацій (далі - комісія) є постійно діючим органом, який утворюється Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, Київською та Севастопольською міською держадміністрацією (далі - регіональна комісія), райдержадміністрацією, виконавчим органом міської ради, районною у місті та селищною радою (далі - місцева комісія) для координації діяльності райдержадміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, пов`язаної із забезпеченням техногенно-екологічної безпеки, захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій, запобігання виникненню надзвичайних ситуацій і реагування на них.

Суд звертає увагу, що повноважень міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Рівненської міської ради відноситься прийняття протокольних рішень, зокрема спрямованих на координацію діяльності органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій міста, пов`язаною із забезпеченням санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Судом встановлено, що з метою запобігання поширенню на території міста Рівного гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), відповідно до Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", постанов Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороб COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами), від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (із змінами), від 22.07.2020 № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричинене коронавірусом SARS-CoV-2" з урахуванням, епідемічної ситуації в місті, відповідно до пункту 2.1.2 протоколу № 30 від 21.10.2020 оперативного засідання, Комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій міста Рівного, вирішила:

- у зв`язку з встановленням на території міста Рівного рівня епідемічної небезпеки - «зелений» (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням, гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та Рішення Комісії з питань ТЕБ та НС Рівненської області від 29 липня 2020 року Протокол №46): в тролейбусах здійснювати безкоштовне перевезення пільгових, категорій громадян з 10:00 год. до 16:00 год. з 7 серпня 2020 року.

У позовні заяві позивач вказує на те, що йому як особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), відповідачем відмовлено у пільгового проїзді, у комунальному транспорті загального користування, незважаючи на те, що Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для нього надано пільговий проїзд.

Суд звертає увагу, що виконавчий комітет Рівненської міської ради не наділений безпосередніми повноваженнями щодо прийняття рішень у сфері запровадження посилених протиепідемічних заходів, в тому числі шляхом безкоштовного перевезення в тролейбусах пільгових категорій громадян лише з 10:00 год. до 16:00.

Натомість, протоколом № 30 від 21.10.2020 оперативного засідання Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій міста Рівного не було відмінено пільговий проїзд як такий, та не обмежено права позивача на безкоштовний проїзд відповідно до вимог закону, зокрема, позивача, як особи, що має право на пільги, встановлені законодавством України для осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Більше того, протокол № 30 від 21.10.2020 оперативного засідання Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій міста Рівного щодо безкоштовного перевезення в тролейбусах пільгових категорій громадян з 10:00 год. до 16:00 год. з 7 серпня 2020 року, у встановленому Законом порядку не визнавався протиправним та нечинним.

Водночас, вказаний документ прийнятий уповноваженим на це суб`єктом нормотворчості - Комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій міста Рівного, у визначеній формі та за встановленою процедурою, спрямований на запровадження посилених протиепідемічних заходів на території міста Рівне та відповідно до Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", постанов Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 (зі змінами), від 20.05.2020 № 392 (із змінами), від 22.07.2020 № 641.

Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо неправомірності дій по не наданню пільгового проїзду в комунальному транспорті загального користування, є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи.

Що стосується вимог про стягнення на користь позивача моральних та матеріальних збитків, суд зазначає таке.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Засади та сутність інституту моральної шкоди розкриваються в Цивільному кодексі України, частина 2 статті 23 якого встановлює, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Зазначені положення викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

Відповідно до пункту 1 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Загальними умовами відповідальності за завдану шкоду є наявність шкоди. За відсутності цього не виникають і самі деліктні зобов`язання.

Зважаючи на те, що заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у позовній заяві, то враховуючи засади та сутність інституту моральної та матеріальної шкоди, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральних та матеріальних збитків, також є безпідставними та необґрунтованими.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем не було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи було спростовано відповідачем.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки судом невстановлений факт наявності порушеного права позивача з боку відповідача, то поданий позов необхідно залишити без задоволення.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, а докази понесення інших витрат суду не надано, то підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України - відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання дій неправомірними щодо ненадання пільгового проїзду в комунальному транспорті загального користування та стягнення моральних та матеріальних збитків в сумі 100000грн., - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1. ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Виконавчий комітет Рівненської міської ради (вул. Соборна, буд.12а,м. Рівне,33000. ЄДРПОУ/РНОКПП 04057758)

Повний текст рішення складений 15 грудня 2021 року

Суддя Д.П. Зозуля