Справа № 160/17413/20
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2021-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
іменем України

13 грудня 2021 року справа № 160/17413/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 (суддя Серьогіна О.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про перерахунок щомісячної надбавки за безперервну службу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати щомісячної відсоткової надбавки за безперервну військову службу з урахуванням навчання у Донецькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 17.08.1995 по 13.06.1998;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплати щомісячної відсоткової надбавки за безперервну військову службу з урахуванням навчання у Донецькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 17.08.1995 по 13.06.1998.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду та задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що період навчання у Донецькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 17.08.1995 по 13.06.1998 має бути враховано як період проходження військової служби позивачем на підставі статті 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в редакції від 25.03.1992 року.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

В період з 17.08.1995 по 13.06.1998 ОСОБА_1 проходив навчання в Донецькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою.

Відповідно до витягу з послужного списку особової справи майора ОСОБА_1 , вбачається, що проходження позивачем дійсної військової служби у Збройних Силах України починається з 14.07.1998 дати вступу курсантом до Харківського вищого військового училища НГУ, тобто без урахування навчання у Донецькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою.

Позивач звернувся із рапортом до начальника чергової служби (оперативного чергового) підполковника ОСОБА_2 , в якому просив перерахувати йому стаж військової служби та перерахунок і виплату щомісячної відсоткової надбавки за безперервну службу військовослужбовців Національної гвардії України на підставі статті 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в редакції від 25.03.1992 року з урахуванням періоду навчання в Донецькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 17.08.1995 по 13.06.1998.

У рапорті міститься резолюція командира військової частини НОМЕР_1 полковника Володимира Белоусова «НВК (начальник відділу кадрів) до виконання у встановленому порядку, а також висновок начальника юридичної служби частини «Не вбачаю законних підстав для перерахунку».

Вважаючи, що такими діями відповідача порушено його права та законні інтереси, позивач звернувся до суду з позовом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок» (в редакції від 25 березня 1992 року) було визначено, що для допризовників, призовників і військовозобов`язаних початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено вичерпний перелік видів військової служби, до яких відноситься: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Такого виду військової служби, як навчання у ліцеях з посиленою військово-фізичною підготовкою вказаний перелік не містить.

Верховний Суд України в своїх рішеннях (зокрема, від 16.04.2013 у справі №21-107а13, від 01.10.2013 у справі №21-330а13) неодноразово вказував, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 року № 490 «Про реформу системи військової освіти» військові ліцеї були створені з метою підготовки кандидатів для вступу до військових навчальних закладів. Вказаною постановою затверджено перелік вищих навчальних закладів, в яких здійснюватиметься військова підготовка студентів.

Донецький ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою, в якому навчався позивач, відсутній у вказаному переліку.

Отже, цей ліцей не є військовим навчальним закладом в розумінні Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тому строк навчання позивача не може бути зараховано у загальний строк військової служби, оскільки навчання в такому учбовому закладі не можна вважати проходженням військової служби згідно з переліком її видів, що закріплений у частині четвертій статті 2 зазначеного Закону, про що обґрунтовано вказано окружним судом.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-245, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 без змін.

Постанова набирає законної сили з 13.12.2021 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова