Справа № 480/4855/19
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2021-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2021 р. Справа №480/4855/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевченко І.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,
представника позивача - Холод О.В.,
представника відповідача - Похилько Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4855/19 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" про стягнення податкового боргу,-
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у Сумській області (далі - позивач, ГУ ДПС у Сумській області) звернулося до суду з позовною заявою до акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (далі - відповідач, АТ "СМНВО"), в якій, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (т.3, а.с.66-71), остаточно просило стягнути з відповідача за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків податковий борг загальною сумою 6 046 023,75 грн., зокрема:
з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) у розмірі 3518293,79грн.;
з земельного податку з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010500) (місто Суми) у розмірі 133 869,96грн.;
з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010400) (місто Суми) у розмірі 374 319,8 грн.;
з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (код бюджетної класифікації 19011000) у розмірі 1 001 733,19 грн.;
з рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) (код бюджетної класифікації 13020100) у розмірі 603 117,07 грн.;
з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю) (код бюджетної класифікації 19010100) у розмірі 384498,30 грн.;
з надходження від скидів забруднюючи речовин безпосередньо у водні об`єкти (код бюджетної класифікації 19010200) у розмірі 5 583,56 грн.;
з надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини (код бюджетної класифікації 19010300) у розмірі 24 608,08 грн.
Свої вимоги мотивувало тим, що відповідач, який, всупереч вимог Податкового кодексу України, порушив строки та повноту сплати узгоджених грошових зобов`язань, у зв`язку з чим станом на момент звернення з позовом до суду за відповідачем утворилась заборгованість з орендної плати з юридичних осіб, з земельного податку з юридичних осіб, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення, з рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення), з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю), з надходження від скидів забруднюючи речовин безпосередньо у водні об`єкти, та з надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини, яка залишається відповідачем не сплаченою.
Ухвалою суду від 29.11.2019 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.12.2019 (т.1 а.с.2-3).
16.12.2019 представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якій представник заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав оскарження в судовому порядку податкової вимоги від 23.05.2019 №6777-17.
Крім іншого наголосив, що подання уточнюючої декларації у зв`язку з самостійним виправленням помилок тягне за собою лише зміну раніше задекларованих податкових зобов`язань та не може прирівнюватись до погашення податкового боргу з метою притягнення до фінансової санкції у вигляді пені.
Також відмітив, що до суми боргу включені частково суми, які були відповідачем вже були погашені.
Просив у задоволенні позову відмовити (т.1, а.с.113-118).
Представник відповідача 23.12.2019 подав відповідь на відзив (т.1, а.с.130), в якому підтримав позицію, викладені у позові. Відмітив, що платіжними дорученнями, на які посилається представник відповідача, був погашений податковий борг відповідно до п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України в порядку черговості його виникнення.
Ухвалою суду від 23.12.2019 провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №480/5161/19 за позовом акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги (т.1 а.с.135-136).
Ухвалою суду від 24.03.2021 провадження у справі було поновлено та продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовче засідання на 21.04.2021 (т.1 а.с.145), в якому було оголошено перерву за клопотанням представника відповідача до 17.05.2021 (т.2 а.с.114).
Підготовчі засідання відкладалися та в них оголошувалася перерва за клопотанням представника відповідача (т.2 а.с.248, т.3 а.с.17-18, 63-64).
Представником позивача в ході підготовки справи до розгляду по суті позовні вимоги збільшувались, неодноразово уточнювалися, а також подавалося заяви про зменшення позовних вимог та додаткове пояснення (т.1 а.с.150-155, т.3 а.с.8-13, 20-21, 66-71), а представником відповідача подавалися відзив та пояснення на такі заяви (т.2 а.с.117-128, т.3 а.с.89-98)
26.08.2021 представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог (т.3 а.с.66-71) та остаточно просив стягнути з відповідача за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків податковий борг загальною сумою 6 046 023,75 грн., з них основний платіж - 6 031 528,94 грн., штрафна санкція -10 096,90 грн., та пеня - 4 397,91 грн., зокрема:
з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) у розмірі 3518293,79грн.;
з земельного податку з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010500) (місто Суми) у розмірі 133 869,96грн.;
з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010400) (місто Суми) у розмірі 374 319,8 грн.;
з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (код бюджетної класифікації 19011000) у розмірі 1 001 733,19 грн.;
з рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) (код бюджетної класифікації 13020100) у розмірі 603 117,07 грн.;
з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю) (код бюджетної класифікації 19010100) у розмірі 384498,30 грн.;
з надходження від скидів забруднюючи речовин безпосередньо у водні об`єкти (код бюджетної класифікації 19010200) у розмірі 5 583,56 грн.;
з надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини (код бюджетної класифікації 19010300) у розмірі 24 608,08 грн.
Представник відповідача подав пояснення на заяву про зменшення позовних вимог (т.3 а.с.89-98), в якій вказав про неврахування позивачем положень пункту 52-4 Підрозділу 10 Інші перехідні положення Податкового кодексу України, відповідно до яких АТ Сумське НВО подано уточнюючі декларації щодо зменшення податкового зобов`язання за березень 2020року з плати за землю та за жовтень, листопад, грудень 2020р. у загальному розмірі 182 490,01грн., а тому вказана сума не набула статусу податкового боргу та не підлягає стягненню.
Так, пунктом 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом ЗО календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
За приписами пункту 52-4 Підрозділу 10 Інші перехідні положення Податкового кодексу України не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.
При цьому платники плати за землю (крім фізичних осіб), які відповідно до пункту 286.2 статті 286 цього Кодексу подали податкову декларацію, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відобразити зміни податкового зобов`язання із сплати плати за землю за податковий період березень 2020 року.
У разі якщо у березні чи квітні 2020 року платниками плати за землю було подано уточнюючу податкову декларацію щодо зменшення податкового зобов`язання із сплати плати за землю за податковий період квітень 2020 року з причин, які не пов`язані із самостійним виявленням помилок, що містяться у раніше поданій ними податковій декларації, такі платники плати за землю зобов`язані подати не пізніше 30 квітня 2020 року уточнюючі податкові декларації з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2020 рік. в яких відобразити зміни податкового зобов`язання із сплати плати за землю за податкові періоди березень та квітень 2020 року відповідно до положень цього підпункту.
За таких обставин, відповідач, керуючись положеннями п.50.1 ст. 50. п.54.1 ст.54. п. 52-4 Підрозділу 10 Інші перехідні положення Податкового кодексу України, подав уточнюючі декларації щодо зменшення податкового зобов`язання з плати за землю за березень, жовтень, листопад, грудень 2020року у загальному розмірі 182 490.01грн.
При цьому, уточнюючі декларації буди подані до настання граничного строку сплати податкових зобов`язань, а тому вказана сума не набула статусу податкового боргу та не підлягає стягненню.
Зменшення зобов`язань також не потягло за собою надходження коштів до бюджету, а тому погашення контролюючим органом податкового боргу попереднього періоду на суму відкоригованих зобов`язань суперечить положенням п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України.
При цьому, розрахунковим (платіжним) документом відповідно до визначення термінів, наведених у пп. 1.35 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", є документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача. У ст.22 вказаного Закону серед видів розрахункових документів зазначені платіжне доручення: платіжна вимога-доручення. розрахунковий чек. платіжна вимога, меморіальний ордер. При цьому, відповідно до п.22.4 ст.22 Закону під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.
Таким чином, податкова декларація чи уточнюючий розрахунок є звітним документом на підставі якого здійснюється оплата грошового зобов`язання, в той же час не підтверджує самого факту сплати (погашення) боргу.
Отже, подання уточнюючої декларації у зв`язку з самостійним виправленням помилок тягне за собою лише зміну раніше задекларованих податкових зобов`язань, в даному випадку шляхом їх зменшення, і ніяким чином не може прирівнюватися до погашення податкового боргу, оскільки такий борг не виникав.
У рахування вказаних обґрунтувань представник відповідача у поясненні просила відмовити позивачу у стягненні податкового боргу у повному обсязі.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 16.09.2021 підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду по суті (т.3 а.с.86-87).
Судові засідання відкладалися за клопотанням представника відповідача та у зв`язку із зобов`язання позивача надати суду додаткові пояснення у справі (т.3, а.с.100, 114).
Судове засідання призначено на 01.12.2021 (т.3 а.с.114).
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення вимог (т.3, а.с.66-71), підтримав з підстав, викладених у позові та заяві про зменшення вимог, та просив їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог з підстав, викладених у поясненні на заяву про зменшення позовних вимог.
Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
У судовому засіданні судом встановлено, що відповідач зареєстрований як юридична особа та перебуває на обліку у відповідача як платник податків, що вбачається з позову та підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України (далі - ПК України) кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.
Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачений обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 ПК України).
Відповідно до пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Відповідно до п.54.1. ст.54, п.57.1 ст. 57 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Відповідно до пп.266.2.1 п.266.2 та пп. 266.3.1 п.266.3 ст.266 ПК України об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Відповідно до пп.266.6.1 п.266.6 ст.266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого ( з 23.05.2020 в редакції «не пізніше 20лютого») цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально (пп.266.7.5. п.266.7 ст.266 ПК України).
Відповідно до пп.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.
Щодо екологічного податку, суд зазначає, що відповідно до п.п. 14.1.57 п. 14.1 ст. 14 ПК України екологічний податок - загальнодержавний обов`язковий платіж, що справляється з фактичних обсягів викидів у атмосферне повітря, скидів у водні об`єкти забруднюючих речовин, розміщення відходів, фактичного обсягу радіоактивних відходів, що тимчасово зберігаються їх виробниками, фактичного обсягу утворених радіоактивних відходів та з фактичного обсягу радіоактивних відходів, накопичених до 1 квітня 2009року.
За приписами п.240.1 ст. 241 ПК України платниками податку є суб`єкти господарювання, юридичні особи, що не провадять господарську (підприємницьку) діяльність, бюджетні установи, громадські та інші підприємства, установи та організації, постійні представництва нерезидентів, включаючи тих, які виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони здійснюються, зокрема:
240.1.1. викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення;
240.1.2. скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти;
240.1.3. розміщення відходів (крім розміщення окремих видів (класів) відходів як вторинної сировини, що розміщуються на власних територіях (об`єктах) суб`єктів господарювання).
Пунктом 242.1 статті 242 ПК України встановлено, що об`єктом та базою оподаткування є, серед іншого:
обсяги та види забруднюючих речовин, які викидаються в атмосферне повітря стаціонарними джерелами;
обсяги та види забруднюючих речовин, які скидаються безпосередньо у водні об`єкти;
обсяги та види (класи) розміщених відходів, крім обсягів та видів (класів) відходів як вторинної сировини, що розміщуються на власних територіях (об`єктах) суб`єктів господарювання.
Статтями 243, 246 ПК України визначено ставки податку
- за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення
- за скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти
- за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах.
Суми податку обчислюються за податковий (звітний) квартал платниками податку. У разі якщо під час провадження господарської діяльності платником податку здійснюються різні види забруднення навколишнього природного середовища та/або забруднення різними видами забруднюючих речовин, такий платник зобов`язаний визначати суму податку окремо за кожним видом забруднення та/або за кожним видом забруднюючої речовини (п.249.1, 249.2 ст. 249 ПК України).
Згідно із п.250.1 та п.250.2 ст. 250 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному кварталу. Платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації:
Як встановлено в судовому засіданні, відповідачем самостійно було узгоджено суми таких податкових зобов`язань:
1) з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (код бюджетної класифікації 19011000) у розмірі 1 001 733,19 грн., шляхом подання податкових декларацій з екологічного податку за 1-4 квартали 2019р. та 1-3 квартали 2020р. з відповідними додатками, а саме:
Однак, у встановлені строки вказане зобов`язання з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (код бюджетної класифікації 19011000) у розмірі 1 001 733,19 грн. сплаченим на час розгляду справи не було, що підтверджується поясненнями сторін та матеріалами справи (т.2, а.с.100-106,т.3, а.с.68,75).
2) з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю) (код бюджетної класифікації 19010100) у розмірі 384498,30 грн.; шляхом подання податкових декларацій з екологічного податку за 2-4 квартали 2019р. та 1-3 квартали 2020р. з відповідними додатками, а саме:
Однак, у встановлені строки вказане зобов`язання з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю) (код бюджетної класифікації 19010100) у розмірі 384498,30 грн. сплаченим на час розгляду справи не було, що підтверджується поясненнями сторін та матеріалами справи (т.2, а.с.100-106,т.3, а.с.68,75).
3) з надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини (код бюджетної класифікації 19010300) у розмірі 24 608,08 грн., шляхом подання податкових декларацій з екологічного податку за 2-4 квартали 2019р. та 1-2 квартали 2020р. з відповідними додатками, а саме:
4) з надходження від скидів забруднюючи речовин безпосередньо у водні об`єкти (код бюджетної класифікації 19010200) у розмірі 4578,68 грн. шляхом подання податкових декларацій з екологічного податку за 3-4 квартали 2019р. та 1 квартал 2020р. з відповідними додатками, а саме:
Однак, у встановлені строки вказане зобов`язання з надходження від скидів забруднюючи речовин безпосередньо у водні об`єкти (код бюджетної класифікації 19010200) у розмірі 4578,68 грн. сплаченим на час розгляду справи не було, що підтверджується поясненнями сторін та матеріалами справи (т.2, а.с.100-106,т.3, а.с.69,75).
Щодо рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) суд зазначає, що відповідно до ст. 251 ПК України рентна плата складається, в тому числі, з рентної плати за спеціальне використання води (п. 251.1.4 ПК України).
Відповідно до п. 255.1 ст. 255 ПК України платниками рентної плати за спеціальне використання води є первинні водокористувачі - суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують та/або передають вторинним водокористувачам воду, отриману шляхом забору води з водних об`єктів.
Об`єктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання води є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі (п. 255.3 ст. 255 ПК України).
Пунктом 252.26 статті 252 ПК України передбачено, що подання декларації, строки сплати, відповідальність платників та контроль за справлянням рентної плати визначено статтями 257 і 258 цього Кодексу.
За ст. 257 ПК України базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу. Платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати.
Платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить додатки, з рентної плати за спеціальне використання води - за місцем податкової реєстрації.
Сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.
Як встановлено в судовому засіданні, відповідачем самостійно було узгоджено суму податкового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) шляхом подання податкових декларацій з додатками за період 1-4 квартал 2019р. 1-3 квартали 2020р., зокрема:
Однак, у встановлені строки вказане зобов`язання у розмірі 590305,60 грн. сплаченим на час розгляду справи не було, що підтверджується поясненнями сторін та матеріалами справи (т.2, а.с.98-99,т.3, а.с.68,74).
Крім того, відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних (з 23.05.2020 робочих) днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
За приписами п.56.17 ст.56 ПК України, в редакції чинній до 23.05.2020 56.17. Процедура адміністративного оскарження закінчується 56.17.1. днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.
Норма п.56.17 ст.56 ПК України в редакції чинній з 23.05.2020 має схожу редакцію, відповідно до якої процедура адміністративного оскарження закінчується: зокрема, днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у строк, передбачений абзацом першим пункту 56.3 цієї статті. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108 1.2.2 пункту 108 1.2 статті 108 1 цього Кодексу.
Вказані податкові повідомлення-рішення були надіслані відповідачеві та вручені представнику "Наливайко" 16.09.2020 та 05.10.2020 та, як встановлено в засіданні, не оскаржувалися (т.2 а.с.7). Відтак, враховуючи приписи ст.56.17 ст. 56 ПК України дана сума 678,46грн. є узгодженою, однак, зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначені вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, сплачено у повному обсязі не було.
Вказані податкові повідомлення-рішення були надіслані відповідачеві та вручені представнику "Наливайко" 25.08.2020 та представнику "Шульженко" 15.12.2020 та, як встановлено в засіданні, не оскаржувалися (т.2 а.с.11, 14). Відтак, враховуючи приписи ст.56.17 ст. 56 ПК України дана сума є узгодженою, однак, зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) у розмірі 9201,93грн., визначені вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, сплачено у повному обсязі не було.
Вказані податкові повідомлення-рішення були надіслані відповідачеві та вручені представнику "Шульженко" 14.10.2019 та 27.09.2019 та, як встановлено в засіданні, не оскаржувалися (т.1 а.с.43). Відтак, враховуючи приписи ст.56.17 ст. 56 ПК України дана сума є узгодженою, однак, зобов`язання з податку з надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти у розмірі 216,51грн., визначені вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, сплачено у повному обсязі не було.
Відповідно до п.129.1.2, п.129.3.1 ст. 129 ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин нарахування пені розпочинається: 129.1.2. при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);
Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
Враховуючи вказані норми, відповідачу була нарахована пеня з рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) у розмірі 3609,54грн. та з податку з надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти (код бюджетної класифікації 19010200) у розмірі 788,37грн., яка згідно витягу з історії недоїмок (т.3 а.с.72-76), також сплачена не була (т.3, а.с.48-49).
Що стосується земельного податку з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010500) та орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) суд зазначає, що відповідно до статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.
Об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні (п.270.1.1 ст. 270 ПК України).
Згідно п. 285.1 ст. 285 ПК України базовим податковим (звітні м) періодом для плати за землю є календарний рік.
За приписами п. 286.2 ст. 286 ПК України Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.
Згідно п. 287.3. ст. 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідно до п.п.288.2, 288.3 ст. 288 ПК України платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.
Згідно із п. 288.7 ст. 288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу, зазначених вище.
У судовому засіданні було встановлено, що відповідачем самостійно було узгоджено суму податкового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010500) шляхом подання податкових декларацій, зокрема:
Борг за серпень 2019р.- 2020р., який позивач просить стягнути з відповідача склав 133869,96грн., у тому числі за серпень-грудень 2019р. - 35 306,71 грн. та 2020р. - 98 563,25 грн.
Також, відповідачем самостійно було узгоджено суму податкового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) шляхом подання податкових декларацій, зокрема:
по Липоводолинській СТГ (за період червень-грудень 2019р. та січень-грудень 2020р):
по Синівській СТГ (травень 2019р.- грудень 2020р.):
по Вільшанській СТГ Недригайлівський район (жовтень 2019р. -грудень 2020р.):
по Миколаївській СТГ (травень 2019р. грудень 2020р.):
по Нижньосироватській СТГ (травень 2019р.-грудень 2020р.):
по Садівській СТГ (травень 2019р.-грудень 2020р.):
по Степанівській СТГ (травень 2019р. грудень 2020р.):
по м.Суми (квітень 2019р.-грудень 2020р.):
по Роменському району (травень 2019р.-грудень 2020р.):
по Лебединському району (травень 2019р. грудень 2020р.):
Вказану суму боргу за період квітень 2019р.-грудень 2020р. у розмірі 3518293,79грн. позивач просить стягнути з відповідача.
Водночас, за приписами пункту 52-4 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.
При цьому платники плати за землю (крім фізичних осіб), які відповідно до пункту 286.2 статті 286 цього Кодексу подали податкову декларацію, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відобразити зміни податкового зобов`язання із сплати плати за землю за податковий період березень 2020 року.
У разі якщо у березні чи квітні 2020 року платниками плати за землю було подано уточнюючу податкову декларацію щодо зменшення податкового зобов`язання із сплати плати за землю за податковий період квітень 2020 року з причин, які не пов`язані із самостійним виявленням помилок, що містяться у раніше поданій ними податковій декларації, такі платники плати за землю зобов`язані подати не пізніше 30 квітня 2020 року уточнюючі податкові декларації з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2020 рік, в яких відобразити зміни податкового зобов`язання із сплати плати за землю за податкові періоди березень та квітень 2020 року відповідно до положень цього підпункту..
Отже, податковим законодавством передбачено право платника подати уточнюючу декларацію та зменшити самостійно визначене податкове зобов`язання, зокрема за березень 2020року.
Крім того, відповідно до п.50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
При цьому, відповідно до змісту п.54.1 ст.54 ПК України, сума грошового зобов`язання, зазначеного в уточнюючому розрахунку, вважається узгодженою.
У судовому засіданні встановлено, що відповідачем, користуючись правом, визначеним в зазначених вище п.50.1 ст. 50. п.54.1 ст.54. п. 52-4 Підрозділу 10 Інші перехідні положення Податкового кодексу України до настання граничного строку сплати зобов`язань за березень 2020року було подано ряд уточнюючих податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2020р. згідно яких відповідачем було зменшено самостійно узгоджене грошове зобов`язання за 2020р., зокрема березень 2020р., а саме по:
Лебединському району
Таким чином, АТ «Сумське НВО» зменшено нарахування податкових зобов`язань з орендної плати за 2020рік (а саме, березень 2020р.) у загальному розмірі 415.92грн. (т.2, а.с.129-152);
Таким чином. АТ «Сумське НВО» зменшено нарахування податкових зобов`язань з орендної плати за 2020рік (а саме, березень 2020р.) у загальному розмірі 882,39грн. (т.2, а.с.153-168);
Таким чином. АТ «Сумське НВО» зменшено нарахування податкових зобов`язань з орендної плати за 2020рік у загальному розмірі 2 211,72грн. (т.2, а.с.180-191);
Таким чином. АТ «Сумське НВО» зменшено нарахування податкових зобов`язань з орендної плати за 2020рік у загальному розмірі 107 254,41грн. (т.2, а.с.193-207).
Таким чином. АТ «Сумське НВО» зменшено нарахування податкових зобов`язань з орендної плати за 2020рік у загальному розмірі 699,06грн. (т.2, а.с.208-222).
Крім іншого, 17.11.2020року АТ «Сумське НВО» до настання граничного строку сплати податкових зобов`язань за жовтень, листопад грудень 2020року відповідачем поданий уточнюючий розрахунок (т.2, а.с.238-243) та зменшено самостійно узгоджене грошове зобов`язання за 2020р. на 24 640.85грн.
Представником позивача на вимогу суду, у зв`язку з чим неодноразово відкладались судові засіданні, не було надано обґрунтування з посиланням на норми Податкового кодексу України щодо зарахування зменшеної суми узгодженого зобов`язання шляхом подання уточнюючих декларацій саме в рахунок погашення податкового боргу, який виник раніше. Представник позивача в письмових поясненнях лише вказав, що дані суми були зараховані в рахунок погашення податкового боргу за 2019р. (т.3, а.с.20-21), однак, ні з пояснень, ні з письмових доказів неможливо встановити, за який саме період (місяць) 2019р. такий борг був погашений.
При цьому, представник позивача не заперечує того факту, що уточнюючі податкові декларації були подані до настання граничного строку сплати податкових зобов`язань, однак, відмічає, що програма за допомогою якої ведеться облік платника податку не виокремлює уточнюючі декларації від платіжних доручень, у зв`язку з чим суми, на які було зменшено податкове зобов`язання такими деклараціями, були зараховані в рахунок погашення боргу в порядку черговості його виникнення, а тому просить задовольнити позовні вимоги у тому числі про стягнення боргу з орендної плати за період березень 2020р. та земельному податку за жовтень-грудень 2020р., тобто за періоди, за даними уточнюючих податкових деклараціях за які відповідачем фактично задекларовано «0».
Водночас, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 182490,02грн. боргу з земельного податку з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010500) та орендної плати з юридичних осіб судом враховано, що відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу (Продаж майна, що перебуває у податковій заставі) або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом (пп. 14.1.152 п. 14,1 ст. 14 ПК України).
За приписами п.87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.
Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (п. 87.2 ст. 87 ПК України).
Таким чином, виходячи з положень ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, в тому числі помилково чи надмірно сплачені суми, майно платника податків.
Разом з тим, позивачем не враховано, що декларація є звітним, а не платіжним документом та не підтверджує надходження коштів до бюджету у задекларованій платником до сплати сумі.
За приписами п.46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.
Пунктом 49.2 ст. 49 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.
Отже, виходячи з системного аналізу вищезазначених норм, податкова декларація чи уточнюючий розрахунок є звітним документом на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, тобто визначається (узгоджується) сума податкового зобов`язання щодо кожного окремого податку, а у випадках, коли платник виконує функцію податкового агента як роботодавець, є документом, що свідчить про суми нарахованого виплаченого доходу на користь платника податків-фізичних осіб, а також суми утриманого та/або сплаченого податку до бюджету.
Положення п. 36.1 ст. 36 ПК України визначають податковим обов`язком обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи (п.35.1 ст. 35 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 9.3 статті 9 ПК України зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України, ч.5 ст. 45 якого встановлено, що податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування коштів на єдиний казначейський рахунок.
Норми Податкового кодексу України не наводить визначення поняття «сплата», утім відповідно до п.5.3 ст. 5 ПК України терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами
Розрахунковим (платіжним) документом відповідно до визначення термінів, наведених у пп. 1.35 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" є документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача. У ст.22 вказаного Закону серед видів розрахункових документів зазначені платіжне доручення: платіжна вимога-доручення, розрахунковий чек. платіжна вимога, меморіальний ордер. При цьому, відповідно до п.22.4 ст.22 Закону під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника
Отже, подання уточнюючої декларації у зв`язку з самостійним виправленням помилок тягне за собою лише зміну раніше задекларованих податкових зобов`язань, в даному випадку шляхом їх зменшення, і не може прирівнюватися до погашення податкового боргу, оскільки такий борг не виникав, оскільки уточнюючі декларації, які досліджені в судовому засіданні буди подані до настання граничного строку сплати податкових зобов`язань, а тому вказана сума не набула статусу податкового боргу.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, приймаючи до уваги, те, що зменшення зобов`язань не потягло за собою надходження коштів до бюджету, а погашення контролюючим органом податкового боргу попереднього періоду на суму відкоригованих зобов`язань не відповідає п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України, представником позивача будь-якого належного обґрунтування на спростування вказаного не наведено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача податкового боргу з орендної плати та з земельного податку у загальному розмірі 182490,02грн. задоволенню не підлягають.
Водночас, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, станом на момент розгляду справи, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати узгодженого грошового зобов`язання:
з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 3360444грн. 62грн.
з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 109229,11грн.,
з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 374 319, 80грн.,
з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення у розмірі 1 001 733, 19 грн.
з рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) у розмірі 603 117, 07 грн.;
з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю) у розмірі 384 498, 30 грн.;
з надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти у розмірі 5583,56грн.;
Дана заборгованість, з урахуванням приписів п.п.14.1.175 п. 14.1. ст. 14 ПК України набула статусу податкового боргу.
Відповідно до п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
З метою погашення податкового боргу позивачем було сформовано податкову вимогу форми "Ю" від 23.05.2019 №6777-17 про сплату боргу у розмірі 677317,16 грн., яка була оскаржена відповідачем в судовому порядку, однак, у задоволенні позову АТ "СМНВО" до ГУ ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 у справі №480/5161/19 було відмовлено, що було залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2020 у справі №480/5161/19 (т.2 а.с.142-144). Однак, станом на день розгляду справи зазначений податковий борг відповідачем сплачено не було.
Згідно п. 95.1 ст. 95 Податкового Кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.2 ст. 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 ст. 95 ПК України).
Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України встановлено право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Враховуючи, що зазначена вище узгоджена сума грошового зобов`язання своєчасно та в повному обсязі не була сплачена, заборгованість перед бюджетом на момент розгляду справи не погашена, доказів сплати відповідачем не надано, суд приходить висновку задовольнити в цій частині позовні вимоги та стягнути з відповідача за рахунок коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, за рахунок готівки, що належить платнику податків, податковий борг з
з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 3360444грн. 62грн.
з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 109229,11грн.,
з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 374 319, 80грн.,
з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення у розмірі 1 001 733, 19 грн.
з рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) у розмірі 603 117, 07 грн.;
з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю) у розмірі 384 498, 30 грн.;
з надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти у розмірі 5583,56грн.;
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Стягнути з акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" за рахунок коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, за рахунок готівки, що належить платнику податків, податковий борг з:
з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600):
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 13.12.2021.

Суддя І.Г. Шевченко