Справа № 460/1669/21
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 рокуЛьвівСправа № 460/1669/21 пров. № А/857/16015/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Онишкевича Т. В., Судової-Хомюк Н. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року, ухвалене головуючим суддею Комшелюк Т. О. у м. Рівному, у справі за адміністративним позовом Підприємства об`єднання громадян «Святобор-Л» до Державної податкової служби України про скасування індивідуальної податкової консультації,

В С Т А Н О В И В:

11.03.2021 Підприємство об`єднання громадян «Святобор-Л» звернулося в суд з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, в якому просить скасувати індивідуальну податкову консультацію від 19.02.2021 № 665/ІПК/99-00-21-03-02-06.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що на звернення до контролюючого органу про надання податкової консультації щодо порядку застосування нульової ставки податку на додану вартість, передбаченої пунктом 8 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та можливості використання вивільнених коштів від сплати 20 % ПДВ для здійснення статутної діяльності, позивачу надано індивідуальну податкову консультацію, якою роз`яснено загальні положення податкового законодавства щодо порядку оподаткування ПДВ та права на застосування нульової ставки ПДВ із зазначенням того, що при здійсненні платником ПДВ операцій з постачання товарів/послуг, що оподатковуються за нульовою ставкою, покупці таких товарів/послуг, не сплачують у складі їх вартості суму ПДВ, що суперечить правовим висновкам судів, викладеним у судових рішеннях, що набрали законної сили, та роз`ясненню Міністерства соціальної політики України (лист від 11.10.2017 № 1090/0/131-17/174).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Державна податкова служба України подала апеляційну скаргу, в якій з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що індивідуальна податкова консультація від 19.02.2021 № 665/ІПК/99-00-21-03-02-06 є обґрунтована та правомірна, не несе за собою скасування чи поновлення виконавчих документів, прийнятих контролюючим органом до відповідного платника. Звертає увагу, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 29.05.2020 у справі № 807/1650/16, надаючи правову консультацію, податковий орган не встановлює (змінює чи припиняє) норми законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Підприємство об`єднання громадян «Святобор-Л» засноване Сарненською районною організацією Рівненського обласного об`єднання ВОІ «Союз організацій інвалідів України» та з 26.09.2013 є платником ПДВ, відповідає критеріям для цілей застосування режиму звільнення від оподаткування ПДВ, встановленого пунктом 8 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

16.01.2021 позивач звернувся до Державної податкової служби України із заявою про надання податкової консультації з таких питань:

1) чи повинно ПОГ «Святобор-Л», як платник ПДВ, відображати в актах приймання-передачі виконаних робіт (послуг) суми ПДВ за ставкою 20 %, або має вказувати, що ПДВ рахується за ставкою 0 %, враховуючи рішення суду у справі № 1740/2392/18;

2) чи має право ПОГ «Святобор-Л», як платник ПДВ, сплачені контрагентами кошти в рахунок ПДВ за надані ПОГ «Святобор-Л» послуги/роботи (вивільнені кошти від сплати 20% ПДВ) використовувати для здійснення статутної діяльності (виплати зарплати інвалідам, створення робочих місць інвалідам, придбання основних засобів тощо), враховуючи рішення суду у справі № 918/769/17.

19.02.2021 відповідач надав індивідуальну податкову консультацію № 665/ІПК/99-00-21-03-02-06, згідно з якою у відповідь на перше питання зазначив, що вартість товарів/послуг, операції з постачання яких оподатковуються за нульовою ставкою ПДВ, визначається без ПДВ та підлягає відображенню у первинних документах бухгалтерського обліку, які складаються за фактом здійснення таких операцій, також без ПДВ. По другому питанню відповідач вказав, що сутність нульової ставки ПДВ полягає у тому, що при застосуванні платником ПДВ (у тому числі позивачем) такої ставки до операцій з постачанням товарів/ послуг, сума ПДВ буде становити 0 % від бази оподаткування ПДВ, та відповідно податкові зобов`язання з ПДВ дорівнюватимуть 0. При здійсненні платником ПДВ (у тому числі позивачем) операцій з постачання товарів/послуг, що оподатковуються за нульовою ставкою, покупці таких товарів/послуг не сплачують у складі їх вартості суму ПДВ, а тому платник ПДВ (у тому числі позивач) не отримує від таких покупців грошових коштів, сплачених як ПДВ. Водночас, платник ПДВ (у тому числі позивач), що здійснює на митній території України операції з постачання товарів/послуг (продукції), які оподатковуються за нульовою ставкою ПДВ, у разі виникнення від`ємного значення суми ПДВ, що визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду, та за умови дотримання вимог, визначених нормами Податкового кодексу України, має право на:

врахування такої суми від`ємного значення ПДВ у зменшення суми податкового боргу з ПДВ, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до ПКУ);

або відшкодування такої суми від`ємного значення ПДВ з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) за відповідною заявою у сумі податку, фактично сплаченій у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України;

або зарахування такої суми від`ємного значення ПДВ до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ПОГ «Святобор-Л» мало право нараховувати на безпосередньо виготовлені ним товари і надані послуги ПДВ за ставкою 20 %, а при визначенні своїх податкових зобов`язань з ПДВ за такими операціями оподатковувати їх за ставкою 0%, відтак, індивідуальна податкова консультація відповідача від 19.02.2021 за № 665/ІПК/99-00-21-03-02-06 суперечить нормам та змісту пункту 8 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, тому підлягає скасуванню.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ж до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 14.1.172-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що індивідуальна податкова консультація це роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Згідно з пунктами 52.1, 52.2, 52.3 статті 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

За вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній, у паперовій або електронній формі. Індивідуальна податкова консультація, надана у паперовій або електронній формі, обов`язково повинна містити назву - індивідуальна податкова консультація, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Відповідно до пункту 53.2 статті 53.2 Податкового кодексу України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Отже, індивідуальна податкова консультація як роз`яснення контролюючого органу надається платнику податків для правильності практичного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому така консультація надана. При цьому, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування.

Метою податкової консультації є викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту конкретної правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.

При цьому, платнику податків надано право оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу у випадку, якщо вона, на його думку, суперечить законодавству або змісту відповідного податку чи збору.

Апеляційний суд звертає увагу, що звернення ПОГ «Святобор-Л» про надання йому індивідуальної податкової консультації стосується застосування пункту 8 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, оскільки він відповідає критеріям для цілей застосування режиму звільнення від оподаткування, передбаченого вказаною нормою.

Так, за правилом пункту 8 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, на період до 1 січня 2025 року за нульовою ставкою оподатковується податком на додану вартість постачання товарів (крім підакцизних товарів) та послуг (крім послуг, що надаються під час проведення лотерей і розважальних ігор та послуг з постачання товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку (далі - комісіонера) здійснювати постачання товарів від імені та за дорученням іншої особи (далі - комітента) без передання права власності на такі товари), що безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, які засновані громадськими об`єднаннями осіб з інвалідністю і є їх власністю, де кількість осіб з інвалідністю, які мають там основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менше 50 відсотків середньооблікової кількості штатних працівників, і за умови, що фонд оплати праці таких осіб з інвалідністю становить протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу витрат виробництва.

Безпосереднім вважається виготовлення товарів/послуг, внаслідок якого сума витрат, понесених на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів, становить не менше 8 відсотків продажної ціни таких виготовлених товарів.

Зазначені підприємства та організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю мають право застосовувати цю пільгу за наявності реєстрації у відповідному контролюючому органі, яка здійснюється на підставі подання відповідної заяви платника податку про бажання отримати таку пільгу та позитивного рішення уповноваженого органу відповідно до Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні".

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що нульова ставка ПДВ це податок, який стягується за ставкою 0 % та має такі ж наслідки, як і звільнення від сплати податку. Однак суб`єкт економічної діяльності, який сплачує податок за нульовою ставкою, одержує право на повернення (залишення в своєму розпорядженні) всієї суми ПДВ, що входить у вартість товарів і послуг. Оподаткування за нульовою ставкою ставить його у вигідніші умови порівняно з іншими підприємствами, яких просто звільнено від сплати податку.

При цьому, здійснюючи за нульовою ставкою оподаткування податком на додану вартість постачання товарів та послуг, що безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, такі громадські організації інвалідів здійснюють розрахунок невнесених до державного бюджету сум податку на додану вартість через застосування нульової ставки за алгоритмом: СП = (V пост. нульов. - V прид.) х розмір ставки податку, де: СП - сума пільг; V пост. нульов. - обсяги операцій, оподатковуваних за нульовою ставкою, - з розділу I "Податкові зобов`язання" податкової декларації з податку на додану вартість; V прид. - обсяги операцій з придбання товарів, які використані в операціях з постачання товарів (послуг) на митній території України, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, нульова ставка ПДВ застосовується підприємствами та громадськими організаціями інвалідів саме до своїх податкових зобов`язань, а не до податкових зобов`язань контрагентів - платників податку, які отримують від них товари і послуги.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що ПОГ "Святобор-Л" має право нараховувати на безпосередньо виготовлені ним товари і надані послуги ПДВ за ставкою 20 %, а при визначенні своїх податкових зобов`язань з ПДВ за такими операціями оподатковувати їх за ставкою 0%, натомість, оскаржувана індивідуальна податкова консультація відповідача містить протилежні висновки та не відповідає змісту пункту 8 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що надана відповідачем індивідуальна податкова консультація не містить опису питань, які порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, як і обґрунтувань щодо застосування норм законодавства та висновку з питань практичного використання таких норм законодавства, як обов`язкових її складових, передбачених пунктом 52.3 статті 53 Податкового кодексу України.

Отже, апеляційний суд вважає правильним висновок суд першої інстанції про протиправність індивідуальної податкової консультації Державної податкової служби України від 19.02.2021 за № 665/ІПК/99-00-21-03-02-06 та наявність підстав для її скасування.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі № 460/1669/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 15.12.2021