Справа № 160/25402/21
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

13.12.2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська гірничодобувна компанія» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Криворізької міської ради, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради № 653 від 08.12.2021 про погодження Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська гірничодобувна компанія» проведення масових вибухів на території кар`єру «Північний» 1 раз у січні 2022 року;
- вважати затвердженим та погодженим Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська гірничодобувна компанія» графік проведення масових вибухів в кар`єрі «Північний» на 2022 рік у розмірі 48 разів на рік відповідно до ст. 19 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».
Ухвалою суду від 13.12.2021 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
14.12.2021 представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій просить:
- задовольнити заяву ТОВ «Українська гірничодобувна компанія» про забезпечення позову про визнання дій протиправним, скасування рішення та погодження проведення Товариству масових вибухів на 2022 рік та:
- до набрання Рішенням за позовом ТОВ «УКРАЇНСЬКА ГІРНИЧОДОБУВНА КОМПАНІЯ» до Виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про визнання дій протиправними, скасування рішення та погодження проведення товариству масових вибухів на 2022 рік» законної сили визнати продовженим на 2022 рік дію Рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 16.12.2020 року №704 та Рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 16.06.2021 року №285 в частині погодження ТОВ «УКРАЇНСЬКА ГІРНИЧОДОБУВНА КОМПАНІЯ» проведення масових вибухів на території кар`єру «Північний»
В обґрунтування заяви позивач зазначив, що непогодження Виконавчим комітетом Криворізької міської ради ТОВ «Українська гірничодобувна компанія» проведення масових вибухів на території кар`єру «Північний» у 2022 році фактично є перешкодою у здійсненні господарської діяльності товариством та має ознаки протиправності рішення суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Вирішуючи заяву по суті, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.
При цьому, суд зазначає, що у даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як "наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення", може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу рівності сторін, як складової концепції справедливого судового розгляду та який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення у справах "Кресс проти Франції" (Kress v. France), "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy), "Т. проти Італії" (Т. v. Italy) та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria).
Необхідно також звернути увагу на те, що у разі забезпечення позову, суд фактично надасть правову оцінку правомірності діям, до розгляду справи по суті, що у свою чергу не відповідає завданням адміністративного судочинства та інституту забезпечення позову.
Як зазначає Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року по справі №183/5864/17-ц забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.
Окрім цього, позивач не аргументує потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення.
Враховуючи викладене, суд не знаходить правових підстав для задоволення заяви представника позивача адвоката Міхайлова О.В. про вжиття заходів забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 156, 243, 248 КАС України, суд, -
Копію ухвали направити представнику позивача адвокату Міхайлову О.В.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко