Справа № 520/20285/21
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2021 р. № 520/20285/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Правниче бюро нерухомості "ЛЕММА" (вул. Коцарська, буд. 11, офіс 14, 15,м. Харків,61052) до Харківської міської ради (майдан Конституції, буд. 7,м. Харків,61003) про визнання протиправним та скасування припису,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Правниче бюро нерухомості, звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Харківської міської ради, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати Припис №5/128 відділу реклами Департаменту контролю Харківської міської ради від 10.09.2021 року.

2. Здійснити розподіл судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України.

В обґрунтування позову зазначено, що Припис №5/128 відділу реклами Департаменту контролю Харківської міської ради від 10.09.2021 року є протиправним та таким, що винесений з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 20.10.2021 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та отримана відповідачем, що підтверджується матеріалами справи.

Від відповідача, Харківської міської ради, відзив на адміністративний позов не надходив, отже, своїм правом на подання відзиву по адміністративній справі відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 30.09.2020р. ФО-П ОСОБА_1 , з однієї сторони, та ОСОБА_2 , з іншої сторони, уклали Договір оренди нежитлових приміщень №11 про передання наступних приміщень: приміщення 1-го поверху №14,15; вб. АДРЕСА_1 , загальною площею 42,6 кв.м.

Між ФО-П ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду від 26.10.2020р. до Договору оренди нежитлових приміщень №11 від 30.09.2020р., якою ФО-П ОСОБА_1 надається згода на розміщення світлового боксу (вивіски) на безоплатній основі.

Між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 було укладено Договір поставки № 26/10-01 від 26.10.2020 р. з додатками. Предметом договору є виготовлення та поставка світлового боксу, у відповідності до Договору (Специфікація) та оригіналу-макету.

Згідно з актом приймання-передачі товару №10/11 від 10.11.2020р. до Договору поставки №26/10-01 від 26.10.2020р. з додатками ФОП ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_2 прийняв товар - світловий бокс, що підтверджується копіями квитанцій від 27.10.2020р. та 10.11.2020р.

Також судом встановлено, що 02.11.2020р. між ТОВ «ПБН«ЛЕММА» (далі - Суборендар) та ОСОБА_2 (далі - Суборендодавець) було укладено Договір суборенди нежитлових приміщень №1, згідно з яким Суборендодавець безоплатно передає Суборендарю наступні приміщення: приміщення 1-го поверху №14, 15; в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 42,6 кв.м.

10.09.2021 року відділом реклами Департаменту контролю Харківської міської ради було встановлено порушення порядку розміщення зовнішньої реклами у місті Харкові, а саме - відсутність у ТОВ «ПБН«ЛЕММА», дозволу на розміщення зовнішньої реклами згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» та винесено Приписом №5/128 від 10.09.2021р.

Відповідачем було запропоновано у 5 денний строк усунути зазначені порушення шляхом демонтажу рекламної конструкції та зазначено, що у випадку невиконання Припису у зазначений строк буде здійснено демонтаж спеціальної конструкції з покладенням на позивача витрат, пов`язаних з демонтажем спеціальних конструкцій та їх зберіганням.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами, врегульовано Законом України «Про рекламу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про рекламу» зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно із частиною шостою статті 9 Закону України «Про рекламу» вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Частиною першою статті 16 Закону України «Про рекламу» визначено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2003 року № 2067, спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об`ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами; вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб`єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Відділом реклами Департаменту контролю Харківської міської ради надіслано позивачу припис № 5/128 від 10.09.2021, в якому зазначено про порушення вимог ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», а саме відсутність дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Дослідивши надані докази розміщення спірної вивіски, суд дійшов висновку про те, що вона розміщена на фасаді біля входу у приміщення, в якому здійснює позивач свою діяльність мітиться надпис "Lemma" з фірмовим логотипом, який не містить закликів до придбання конкретного товару чи отримання послуг, інформація не формує та не підтримує обізнаність споживачів реклами та їх інтересу щодо юридичної особи чи конкретного товару (послуг), що поставляється/надається.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, вказана вивіска не відповідає вимогам частини шостої ст. 9 Закону України «Про рекламу» щодо її розміщення на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, оскільки вказана вивіска розміщена на зовнішній поверхні будинку вище першого поверху, її частина перекриває нижню частину другого поверху.

Доказів здійснення діяльності на другому поверсі будівлі позивачем до матеріалів справи не надано.

Суд зазначає, що положення ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу» визначають низку ознак, саме за наявності сукупності яких до об`єкту можуть застосовуватися правила щодо його не віднесення до реклами, які включають, зокрема, ознаки щодо розміщення на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Крім того, як вже було встановлено судом вище, в позовній заяві позивачем зазначено, що між ФО-П ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду від 26.10.2020р. до Договору оренди нежитлових приміщень №11 від 30.09.2020р., якою ФО-П ОСОБА_1 надається згода на розміщення світлового боксу (вивіски) на безоплатній основі.

Між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 було укладено Договір поставки № 26/10-01 від 26.10.2020 р. з додатками. Предметом договору є виготовлення та поставка світлового боксу, у відповідності до Договору (Специфікація) та оригіналу-макету.

Згідно з актом приймання-передачі товару №10/11 від 10.11.2020р. до Договору поставки №26/10-01 від 26.10.2020р. з додатками ФОП ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_2 прийняв товар - світловий бокс, що підтверджується копіями квитанцій від 27.10.2020р. та 10.11.2020р.

Однак, суд зазначене не приймає до уваги, оскільки факт приймання-передачі товару не підтверджує права власності ОСОБА_2 на вказаний світловий бокс (вивіску). Зазначене підтверджує лише той факт, що ОСОБА_2 був замовником спірної вивіски. Таким чином, суд констатує, що позивачем не спростовано факту права власності ОСОБА_2 на зазначений світловий бокс (вивіску).

Окрім іншого суд критично відноситься до зазначених вище посилань позивача, з огляду і на ту обставину, що спірна рекламна вивіска стосується його безпосередньої діяльності, оскільки містить як назву ТОВ, логотип, так і безпосередньо визначає напрямок діяльності позивача та жодним чином не стосується господарської діяльності ОСОБА_2 .

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість припису Відділу реклами Департаменту контролю Харківської міської ради №5128 від 10.09.2021 року рекламної конструкції, з огляду на що в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

В той же час, суд зазначає, що позивач не позбавлена права після демонтажу вказаної вивіски встановити вивіску вказаного змісту та розміру відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу» без отримання відповідного дозволу.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Правниче бюро нерухомості "ЛЕММА" (вул. Коцарська, буд. 11, офіс 14, 15,м. Харків,61052) до Харківської міської ради (майдан Конституції, буд. 7,м. Харків,61003) про визнання протиправним та скасування припису - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.