Справа № 420/13970/20
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2021-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/13970/20

Категорія 111030300Головуючий у суді І інстанції: Цховребова М.Г. час і місце ухвалення: письмове провадження, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
Пред-к позивачаДомущі В.С. (витяг, ордер)
Пред-к позивачаХайлак В.Д. (витяг, ордер)
Пред-к відповідачаКоліогло П.П. (посвідчення, витяг)
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління ДПС в Одеській області та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року по справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.11.2020 року: № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517, мотивуючи його тим, що рішеннями суду у справах № 522/4298/15-ц та № 522/3699/17-ц, які набрали законної сили, встановлено, що об`єкти нерухомості, які є власністю позивача і на які відповідачем нараховані податкові зобов`язання, мають статус гуртожитків, а тому не є об`єктами оподаткування в силу приписів пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України податком на майно, відмінне від земельної ділянки, а щодо 1/8 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , то загальна площа квартири не перевищує встановлені ПК України розміру пільги, а тому відповідач не мав підстав для оподаткування майна.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.08.2021 року по справі № 420/13970/20 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 0-1517 від 11.11.2020 року. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 0-1517 від 11.11.2020 року в частині 6251,16 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головного управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ГУ ДПС посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачу в автоматичному режимі сформовано податкові повідомлення-рішення по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік відповідно до підпункту пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 та з урахуванням статті 102 Податкового Кодексу. Згідно бази даних ІС «ДПС» та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо суб`єкта, статус гуртожитку по об`єктах які належать ОСОБА_1 не встановлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що Одеський окружний адміністративний суд при винесенні рішення від 13.08.2021 року по справі № 420/13970/20 повинен був врахувати рішення судів у справі № 522/4298/15ц та № 522/3699/17-ц, однак не надав їм жодного правового обґрунтування.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, а апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області слід задовольнити частково, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - фізичної особи, РНОКПП НОМЕР_1 (інформаційна довідка № 242044785 від 27.01.2021 року), позивачу на праві приватної власності належать наступні об`єкти нерухомого майна / майна (а.с.99-124):

- нежитлова будівля, об`єкт житлової нерухомості: ні; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; номер об`єкта в РПВН: 12721374; загальна площа: 3904 кв.м; адреса: АДРЕСА_2 ; вид спільної власності: спільна часткова; розмір частки: 4/8, дата державної реєстрації права: 31.10.2019;

- квартира, об`єкт житлової нерухомості; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; загальна площа: 32 кв.м; адреса: АДРЕСА_1 ; вид спільної власності: спільна часткова; розмір частки: 1/8, дата державної реєстрації права: 21.07.2015;

- жиле літнього типу приміщення, об`єкт житлової нерухомості: ні; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; загальна площа: 1709,5 кв.м; адреса: АДРЕСА_2 ; вид спільної власності: спільна часткова; розмір частки: 1/2, дата державної реєстрації права: 26.12.2015;

- нежитлова будівля, об`єкт житлової нерухомості: ні; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; загальна площа: 1721,6 кв.м; адреса: АДРЕСА_2 ; вид спільної власності: спільна часткова; розмір частки: 1/2, дата державної реєстрації права: 26.12.2014;

- нежитлова будівля, об`єкт житлової нерухомості: ні; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; загальна площа: 3484,6 кв.м; адреса: АДРЕСА_2 ; вид спільної власності: спільна часткова; розмір частки: 1/2, дата державної реєстрації права: 17.12.2014;

- жиле приміщення літнього типу, об`єкт житлової нерухомості: так; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1; загальна площа: 530,3 кв.м; адреса: АДРЕСА_2 ; вид спільної власності: спільна часткова; розмір частки: 1/2, дата державної реєстрації права: 26.12.2015;

- нежилі будівлі водної станції; реєстраційний номер майна: 7387378; загальна площа: 1505,2 кв.м; адреса: АДРЕСА_2 ; вид спільної власності: спільна часткова; розмір частки: 2380/5000, дата внесення запису: 16.01.2008.

Податковим повідомленням-рішенням від 11.11.2020 року № 0-1517 відповідач повідомив позивача, що згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерух.майно, відмінне від зем.ділянки, сплачений фіз.особ, які є власн.об`єктів житлов. нерух. 18010200, податковий період - 2019, сума податкового зобов`язання - 5,53 грн. (а.с.15)

Податковим повідомленням-рішенням від 11.11.2020 року № 0-1517 відповідач повідомив позивача, що згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерух.майно, відмінне від зем.ділянки, сплачений фіз.особ, які є власн.об`єктів житлов. нерух. 18010200, податковий період - 2019, сума податкового зобов`язання - 28566,87 грн. (а.с.16)

Податковим повідомленням-рішенням від 11.11.2020 року № 0-1517 відповідач повідомив позивача, що згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, визначено суму податкового зобов`язання за платежем: под. на нерух.майно, відмінне від зем.ділянки, сплач. фіз.особами, які є власн.об`єктів житл. нерух. 18010300, податковий період - 2019, сума податкового зобов`язання - 72706,18 грн. (а.с.17)

Податковим повідомленням-рішенням від 11.11.2020 року № 0-1517 відповідач повідомив позивача, що згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, визначено суму податкового зобов`язання за платежем: под. на нерух.майно, відмінне від зем.ділянки, сплач. фіз.особами, які є власн.об`єктів житл. нерух. 18010300, податковий період - 2019, сума податкового зобов`язання - 35921,18 грн. (а.с.18)

Податковим повідомленням-рішенням від 11.11.2020 року № 0-1517 відповідач повідомив позивача, що згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, визначено суму податкового зобов`язання за платежем: под. на нерух.майно, відмінне від зем.ділянки, сплач. фіз.особами, які є власн.об`єктів житл. нерух. 18010300, податковий період - 2019, сума податкового зобов`язання - 25004,62 грн. (а.с.19)

Податковим повідомленням-рішенням від 11.11.2020 року № 0-1517 відповідач повідомив позивача, що згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, визначено суму податкового зобов`язання за платежем: под. на нерух.майно, відмінне від зем.ділянки, сплач. фіз.особами, які є власн.об`єктів житл. нерух. 18010300, податковий період - 2019, сума податкового зобов`язання - 29898,51 грн. (а.с.20)

Податковим повідомленням-рішенням від 11.11.2020 року № 0-1517 відповідач повідомив позивача, що згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерух.майно, відмінне від зем.ділянки, сплачений фіз.особ, які є власн.об`єктів житлов. нерух. 18010200, податковий період - 2019, сума податкового зобов`язання - 366,49 грн. (а.с.21)

Податковим повідомленням-рішенням від 11.11.2020 року № 0-1517 відповідач повідомив позивача, що згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, визначено суму податкового зобов`язання за платежем: под. на нерух.майно, відмінне від зем.ділянки, сплач. фіз.особами, які є власн.об`єктів житл. нерух. 18010300, податковий період - 2019, сума податкового зобов`язання - 20364,24 грн. (а.с.22)

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями відповідача від 11.11.2020 року: № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що об`єкти нерухомого майна, які належать позивачу на праві приватної власності, щодо яких відповідачем здійснено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, - не зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, як об`єкти нерухомого майна - гуртожиток(-и), які належать позивачу на праві приватної власності, а тому в задоволенні позовних вимог позивача про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 11.11.2020 року: № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517 в частині 18753,46 грн., № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517 слід відмовити

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Податковим кодексом України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України); Законом України № 1952-1V «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-1V).

Відповідно до п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:

а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;

б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування:

а) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також організацій, створених ними в установленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету і є неприбутковими (їх спільній власності);

б) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які розташовані в зонах відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, визначені законом, в тому числі їх частки;

в) будівлі дитячих будинків сімейного типу;

г) гуртожитки;

ґ) житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв`язку з аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаної територіальної громади, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад;

д) об`єкти житлової нерухомості, в тому числі їх частки, що належать дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа, визнаним такими відповідно до закону, дітям з інвалідністю, які виховуються одинокими матерями (батьками), але не більше одного такого об`єкта на дитину;

е) об`єкти нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність у тимчасових спорудах для здійснення підприємницької діяльності та/або в малих архітектурних формах та на ринках;

є) будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств;

ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку;

з) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності громадських об`єднань осіб з інвалідністю та їх підприємств;

и) об`єкти нерухомості, що перебувають у власності релігійних організацій, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, та використовуються виключно для забезпечення їхньої статутної діяльності, включаючи ті, в яких здійснюють діяльність засновані такими релігійними організаціями добродійні заклади (притулки, інтернати, лікарні тощо), крім об`єктів нерухомості, в яких здійснюється виробнича та/або господарська діяльність;

і) будівлі дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від форми власності та джерел фінансування, що використовуються для надання освітніх послуг;

ї) об`єкти нежитлової нерухомості державних та комунальних дитячих санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення та відпочинку дітей, а також дитячих санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення і відпочинку дітей, які знаходяться на балансі підприємств, установ та організацій, які є неприбутковими і внесені контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій. У разі виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій декларація подається платником податку протягом 30 календарних днів з дня виключення, а податок сплачується починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій;

й) об`єкти нежитлової нерухомості державних та комунальних центрів олімпійської підготовки, шкіл вищої спортивної майстерності, центрів фізичного здоров`я населення, центрів з розвитку фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю, дитячо-юнацьких спортивних шкіл, а також центрів олімпійської підготовки, шкіл вищої спортивної майстерності, дитячо-юнацьких спортивних шкіл і спортивних споруд всеукраїнських фізкультурно-спортивних товариств, їх місцевих осередків та відокремлених підрозділів, що є неприбутковими та включені до Реєстру неприбуткових установ та організацій. У разі виключення таких установ та організацій з Реєстру неприбуткових установ та організацій декларація подається платником податку протягом 30 календарних днів з дня виключення, а податок сплачується починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій;

к) об`єкти нежитлової нерухомості баз олімпійської та паралімпійської підготовки. Перелік таких баз затверджується Кабінетом Міністрів України;

л) об`єкти житлової нерухомості, які належать багатодітним або прийомним сім`ям, у яких виховується п`ять та більше дітей.

Відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Приписами підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України встановлено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно з підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 11.11.2020 року: № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517, суд зазначає наступне.

Рішенням Приморського районного суду від 10 червня 2015 року по справі № 522/4298/15-ц (а.с.41-46) , яке набрало законної сили 21.06.2015 року, зокрема:

- визнано за будівлями, жилими та нежитловими приміщеннями, які розташовані по вул. Миколаївська дор., 168-б, Миколаївська дор., 168-в, Миколаївська дор., 168-г в м. Одесі статус гуртожитку.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 3 березня 2017 року по справі № 522/3699/17 (а.с.23-25), яке згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 14.03.2017 року:

- встановлено факт того, що жиле літнього типу приміщення за адресою: Одеська область, м. Одеса, Миколаївська дорога, будинок 168-в/б, загальною площею 1709,5 кв. м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), разом з нежитловою будівлею за адресою: Одеська область, м. Одеса, Миколаївська дорога, будинок 168-в, загальною площею 1721,6 кв. м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), разом з будівлею кафе за адресою: Одеська область, м. Одеса, Миколаївська дорога, будинок 168-В, загальною площею 961,4 кв. м (реєстраційний номер майна 16276573), разом з нежилою будівлею за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 914,6 кв. м. (реєстраційний номер майна 16281169), разом з нежитловими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2926,1 кв. м (реєстраційний номер майна 11309881) є гуртожитком, за адресою: Одеська область, м. Одеса, Миколаївська дорога, будинок 168-в, з 21.06.2015 року;

- встановлено факт того, що жиле приміщення літнього типу за адресою: Одеська область, м. Одеса, Миколаївська дорога, будинок 168-г/в, загальною площею 530,3 кв. м (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01) разом з нежилими будівлями водної станції за адресою: Одеська область, м. Одеса, Миколаївська дорога, будинок 168-Г, загальною площею 1505,2 кв. м (реєстраційний номер майна 7387378) є гуртожитком, за адресою: Одеська область, м. Одеса, Миколаївська дорога, будинок 168-г, з 21.06.2015 року;

- встановлено факт того, що нежитлова будівля, адміністративно - культурного центру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1198,4 кв. м (реєстраційний номер майна 12721374) є гуртожитком, за адресою: АДРЕСА_2 , з 21.06.2015 року.

Відповідно до скріншоту інформації з бази даних контролюючого органу щодо об`єктів нерухомості позивача, відповідно до якої щодо об`єктів нерухомого майна позивача, стан права власності стосовно яких: зареєстровано, зазначено таке, зокрема (а.с.92-95):

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1…; нежитлова будівля; загальна площа нерухомого майна: 3904; адреса: АДРЕСА_2 ; дата державної реєстрації права власності: 31.10.2019;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; квартира; загальна площа нерухомого майна: 32; адреса: АДРЕСА_1 ; дата державної реєстрації права власності: 21.07.2015;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; житлове приміщення; загальна площа нерухомого майна: 1709,5; адреса: АДРЕСА_2 ; дата державної реєстрації права власності: 28.12.2015;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; житлове приміщення; загальна площа нерухомого майна: 530,3; адреса: АДРЕСА_2 ; дата державної реєстрації права власності: 26.12.2015; номер запису про право власності на нерухоме майно: 12810600;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; нежитлова будівля; загальна площа нерухомого майна: 3484,6; адреса: АДРЕСА_2 ; дата державної реєстрації права власності: 26.10.2014;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; житлове приміщення; загальна площа нерухомого майна: 530,3; адреса: АДРЕСА_2 ; дата державної реєстрації права власності: 26.12.2015; номер запису про право власності на нерухоме майно: 12810611;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12721374; нежитлова будівля; загальна площа нерухомого майна: 1198,4; адреса: АДРЕСА_2 ; дата державної реєстрації права власності: 16.01.2008;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7387378; нежитлова будівля; загальна площа нерухомого майна: 1505,2; адреса: АДРЕСА_2 ; дата державної реєстрації права власності: 16.01.2008;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; нежитлова будівля; загальна площа нерухомого майна: 1721,6; адреса: АДРЕСА_2 ; дата державної реєстрації права власності: 26.12.2014.

Розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, по об`єктах оподаткування, які належать ОСОБА_1 , відповідно до якого, зокрема:

1. Адреса об`єкта: АДРЕСА_2 ; нежитлова будівля; період володіння: 10-12; загальна площа об`єкта/ об`єктів, кв.м: 3904,00; сума податку, всього: 20364,24;

2. Адреса об`єкта: АДРЕСА_1 ; квартира; період володіння: 1-12; загальна площа об`єкта/ об`єктів, кв.м: 32,00; сума податку, всього: 5,53;

3. Адреса об`єкта: неможливо визначити адресу; житлове приміщення; період володіння: 1-12; загальна площа об`єкта/ об`єктів, кв.м: 1709,50; сума податку, всього: 28566,87;

4. Адреса об`єкта: неможливо визначити адресу; нежитлова будівля; період володіння: 1-12; загальна площа об`єкта/ об`єктів, кв.м: 1721,60; сума податку, всього: 35921,18;

5. Адреса об`єкта: неможливо визначити адресу; нежитлова будівля; період володіння: 1-12; загальна площа об`єкта/ об`єктів, кв.м: 3484,60; сума податку, всього: 72706,18;

6. Адреса об`єкта: неможливо визначити адресу; житлове приміщення; період володіння: 1-12; загальна площа об`єкта/ об`єктів, кв.м: 530,30; сума податку, всього: 366,49;

7. Адреса об`єкта: АДРЕСА_2 ; нежитлова будівля; період володіння: 1-12; загальна площа об`єкта/ об`єктів, кв.м: 1198,40; сума податку, всього: 25004,62;

8. Адреса об`єкта: неможливо визначити адресу; нежитлова будівля; період володіння: 1-12; загальна площа об`єкта/ об`єктів, кв.м: 1505,20; сума податку, всього: 29898,51.

Приписами підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України встановлено, що:

- база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Вищенаведені об`єкти нерухомого майна, які належать позивачу на праві приватної власності, щодо яких відповідачем здійснено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, - не зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, як об`єкти нерухомого майна - гуртожиток(-и), які належать позивачу на праві приватної власності.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги у вищезазначеній частині посилаючись на те, що статус вказаних об`єктів нерухомого майна, як гуртожитку, встановлений рішеннями Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/4298/15-ц та у справі № 522/3699/17-ц від 03.03.2017 року, які набрали законної сили.

Разом з тим, стаття 127 Житлового Кодексу Української РСР встановлює, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз, використовуються спеціальні гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

За визначенням, наведеним у пункті 2 розділу І Положення про гуртожитки, затвердженому наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27 квітня 2015 року № 84, гуртожиток - це спеціально споруджений або переобладнаний жилий будинок, який використовується для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року № 507, гуртожитки віднесено до підрозділу 11 «Будівлі житлові» групи 113 «Гуртожитки» класу 1130 «Гуртожитки». Вказаний клас включає житлові будинки для колективного проживання, включаючи будинки для людей похилого віку та інвалідів, студентів, дітей та інших соціальних груп, наприклад, будинки для біженців, гуртожитки для робітників та службовців, гуртожитки для студентів та учнів навчальних закладів, сирітські будинки, притулки для бездомних та т. ін.). Клас 1130 складається з підкласів 1130.1 «Гуртожитки для робітників та службовців», 1130.2 «Гуртожитки для студентів вищих навчальних закладів», 1130.3 «Гуртожитки для учнів навчальних закладів», 1130.4 «Будинки-інтернати для людей похилого віку та інвалідів», 1130.5 «Будинки дитини та сирітські будинки», 1130.6 «Будинки для біженців, притулки для бездомних», 1130.9 «Будинки для колективного проживання інші».

З аналізу наведених вище положень нормативно-правових актів слідує, що віднесення об`єктів нерухомості до гуртожитків зумовлене функціональним призначенням останніх, яке полягає у наданні місця для тимчасового проживання певним категоріям населення, які навчаються, виконують певну трудову функцію чи наділені відповідним статусом.

За приписами статті 127 Житлового кодексу Української РСР гуртожитки мають бути зареєстровані у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд у своїй постанові № 420/5693/18 від 17 вересня 2021 року.

Підпунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-1V (далі Закон - № 1952-1V) передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 5 статті 12 Закону № 1952-1V встановлено, що відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно зі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

При цьому, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження переведення статусу вказаних об`єктів нерухомого майна за адресою: Одеська обл., м. Одеса, Миколаївська дорога, за відповідними номерами, в статус гуртожитків, згідно з вищенаведеним законодавством.

Вищезазначені судові рішення не підпадають під визначення оригіналів документів, зокрема про право власності, в розумінні пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 КАС України, на підставі яких контролюючим органом обчислюється база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, відмінної від земельної ділянки.

До того ж, відносно рішень Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/4298/15-ц та у справі № 522/3699/17-ц від 03.03.2017 року, які набрали законної сили та встановлюють статус вказаних об`єктів нерухомого майна, як гуртожитку, слід зазначити, що звільнення від доказування, закріплене у частині четвертій статті 78 КАС України, не має абсолютного характеру і не може сприйматись судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Так само суди не можуть посилатись при мотивуванні рішень і на відсутність в іншому судовому рішенні, що набрало законної сили, дослідження судами певних обставин.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року (справа №6-327цс15), та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року (справа №234/1116/16-а), від 6 березня 2019 року (справа №813/4924/13-а), від 15 листопада 2019 року (справа №826/198/16).

Крім того, за визначеннями, що надаються у Житловому кодексі Української РСР, Положенні про гуртожитки та Державному класифікаторі будівель та споруд ДК 018-2000 до гуртожитків можуть бути віднесені лише житлові будинки. Натомість з відомостей, що містяться у витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів нерухомості, розташованих за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, містяться наступні відомості (а.с.99-124):

- нежитлова будівля, об`єкт житлової нерухомості: ні; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; номер об`єкта в РПВН: 12721374; загальна площа: 3904 кв.м; адреса: АДРЕСА_2 ; вид спільної власності: спільна часткова; розмір частки: 4/8, дата державної реєстрації права: 31.10.2019;

- жиле літнього типу приміщення, об`єкт житлової нерухомості: ні; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; загальна площа: 1709,5 кв.м; адреса: АДРЕСА_2 ; вид спільної власності: спільна часткова; розмір частки: 1/2, дата державної реєстрації права: 26.12.2015;

- нежитлова будівля, об`єкт житлової нерухомості: ні; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; загальна площа: 1721,6 кв.м; адреса: АДРЕСА_2 ; вид спільної власності: спільна часткова; розмір частки: 1/2, дата державної реєстрації права: 26.12.2014;

- нежитлова будівля, об`єкт житлової нерухомості: ні; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; загальна площа: 3484,6 кв.м; адреса: АДРЕСА_2 ; вид спільної власності: спільна часткова; розмір частки: 1/2, дата державної реєстрації права: 17.12.2014;

- жиле приміщення літнього типу, об`єкт житлової нерухомості: так; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1; загальна площа: 530,3 кв.м; адреса: АДРЕСА_2 ; вид спільної власності: спільна часткова; розмір частки: 1/2, дата державної реєстрації права: 26.12.2015;

- нежилі будівлі водної станції; реєстраційний номер майна: 7387378; загальна площа: 1505,2 кв.м; адреса: АДРЕСА_2 ; вид спільної власності: спільна часткова; розмір частки: 2380/5000, дата внесення запису: 16.01.2008.

Підпункт 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України також встановлює, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку. Тобто, на об`єкти нежитлової нерухомості передбачена підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України податкова пільга не розповсюджується.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги докази надані позивачем до суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджують реєстрацію гуртожитків у встановленому законом порядку, а як вже зазначалось, для застосування положень підпункту «г» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України слід вирішити питання приналежності спірних об`єктів нерухомості до гуртожитків, для чого слід керуватись належними доказами, що підтверджують право власності та дотримання вимог державної реєстрації таких об`єктів, зокрема, встановлених приписами статті 127 Житлового кодексу Української РСР, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд у своїй постанові № 420/5693/18 від 17 вересня 2021 року.

Отже, враховуючи вище викладене, за приписами Житлового кодексу Української РСР та Цивільного Кодексу України гуртожитки мають бути зареєстровані у встановленому законом порядку, однак матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, на підтвердження переведення статусу вказаних об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , за відповідними номерами, в статус гуртожитків.

Суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - фізичної особи, РНОКПП НОМЕР_1 , позивачу на праві приватної власності належать наступні об`єкти нерухомого майна / майна, зокрема:

- нежитлова будівля, об`єкт житлової нерухомості: ні; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; номер об`єкта в РПВН: 12721374; загальна площа: 3904 кв.м; адреса: АДРЕСА_2 ; вид спільної власності: спільна часткова; розмір частки: 4/8, дата державної реєстрації права: 31.10.2019;

Проте, згідно з розрахунком відповідача податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, по об`єктах оподаткування, які належать ОСОБА_1 , відповідно до якого, зокрема:

1. Адреса об`єкта: АДРЕСА_2 ; нежитлова будівля; період володіння: 10-12; загальна площа об`єкта/ об`єктів, кв.м: 3904,00; сума податку, всього: 20364,24;

7. Адреса об`єкта: АДРЕСА_2 ; нежитлова будівля; період володіння: 1-12; загальна площа об`єкта/ об`єктів, кв.м: 1198,40; сума податку, всього: 25004,62.

При цьому згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - фізичної особи, РНОКПП НОМЕР_1 , наданою відповідачем, окремо зареєстрованого об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлова будівля; загальна площа об`єкта/ об`єктів, кв.м: 1198,40, - немає.

До суду апеляційної інстанції від податкового органу було надано додаткові пояснення, у яких зазначено, що відповідно до податкового повідомлення-рішення № 0-1517 від 11 листопада 2020 року застосовується обов`язок щодо сплати податку на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1124,4 кв.м., форма власності спільна часткова, розмір частки 1/2, дата договору купівлі-продажу від 13.11.2007 року серії та номеру 5024, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101.

Відповідно до наданого розрахунку:

1 /21124.4 = 562,2 * 41,73 (1% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 року) = 23 460,6 грн.

Отже, помилка складає 1544,02 грн., а не 6251,16 грн., як зазначено у рішенні суду першої інстанції.

Враховуючи вище викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 11.11.2020 року: № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517 в частині 1544,02 грн., № 0-1517, № 0-1517, № 0-1517, - слід відмовити.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 11.11.2020 року № 0-1517, слід зазначити таке.

Згідно з вищенаведеною Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - фізичної особи, РНОКПП НОМЕР_1 (інформаційна довідка № 242044785 від 27.01.2021 року, позивачу на праві приватної власності належать наступні об`єкти житлової нерухомості:

- квартира, об`єкт житлової нерухомості; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; загальна площа: 32 кв.м; адреса: АДРЕСА_1 ; вид спільної власності: спільна часткова; розмір частки: 1/8, дата державної реєстрації права: 21.07.2015;

Відповідно до розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, по об`єктах оподаткування, які належать ОСОБА_1 , відповідно до якого, зокрема:

- адреса об`єкта: АДРЕСА_1 ; квартира; період володіння: 1-12; загальна площа об`єкта/ об`єктів, кв.м: 32,00; сума податку, всього: 5,53.

Проте, відповідно до підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

З встановленого вбачається, що загальна площа квартири, як об`єкта житлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1 , не перевищує 60 кв. метрів.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 11.11.2020 року № 0-1517 прийняте відповідачем: не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому позовні вимоги позивача у зазначеній частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частина 4 цієї статті Кодексу встановлює, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України рішення суду підлягає зміні шляхом зміни третього абзацу його резолютивної частини.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області, - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року по справі № 420/13970/20, - змінити виклавши третій абзац його резолютивної частини в наступній редакції:

"Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 0-1517 від 11.11.2020 року в частині 1544,02 грн.".

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року по справі № 420/13970/20, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено 15 грудня 2021 року.

суддя-доповідач Семенюк Г.В.
судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.