Справа № 205/6262/21
Суддя: Приходченко О. С.
Дата ухвалення: 2021-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

01.10.2021 Єдиний унікальний номер 205/6262/21
Єдиний унікальний номер 205/6262/21
Провадження № 2а/205/80/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку термінової справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Бабича Богдана Руслановича про визнання постанови протиправною та її скасування і закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16 липня 2021 року поштою направила до суду позов до відповідача інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Бабича Б.Р. про визнання постанови протиправною та її скасування і закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду 21 липня 2021 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2021 року позовну заяву було залишено без руху і запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог ч. 3 ст. 161 КАС України, з метою усунення яких позивачем 12 серпня 2021 року надано квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2021 року адміністративний позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у справі в порядку термінової адміністративної справи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2021 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було відмовлено у задоволенні клопотання про його залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Позивач у своєму позові посилалася на те, що 07 липня 2021 року постановою в справі про адміністративне правопорушення її було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 15.9.е Правил дорожнього руху, а саме зупинки транспортного засобу ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушено ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з цим на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки знак, який визначає посадковий майданчик, не відповідає вимогам національного стандарту, має інший вигляд, після нього відсутній посадковий майданчик і встановлено загорожу, яка відокремлює проїзну частину від тротуару, його не розміщено на павільйоні очікування, а також відсутня табличка, яка визначає протяжність посадкового майданчика. Оскільки розташування знаку не відповідає вимогам встановлених стандартів, за порушення вимог цього знаку не може наступати відповідальність. Зазначила, що відповідачем не об`єктивно було з`ясовано обставини справи, проігноровано очевидну відсутність складу адміністративного правопорушення, чим порушено всебічний розгляд справи. Позивач у своєму позові просила суд визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. У своїй заяві позивач просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач інспектор роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Бабич Б.Р. у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

У своїх поясненнях Департамент патрульної поліції Національної поліції України зазначив, що підстави, на які посилається позивач, є формальними, оскільки відповідно до приписів п. 15.9.е ПДР України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків. У дозволених випадках під час зупинок автомобілів на посадочних майданчиках для зупинки маршрутних транспортних засобів з метою посадки/висадки пасажирів (завантаження або вивантаження вантажів) не повинні створюватися перешкоди у русі маршрутним транспортним засобам. Виявивши транспортний засіб, в діях водія якого містилися ознаки порушення вимог чинного законодавства в сфері забезпечення без пеки дорожнього руху, відповідачем було прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу, та в подальшому розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення. Просив у задоволенні позовних вимог позивачеві відмовити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 липня 2021 року інспектором роти № 2 батальйону № 1 УПП у Дніпропетровській області лейтенантом поліції Бабичем Б.Р. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративні правопорушення серії ЕАН № 4454443, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 4).

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 07 лютого 2021 року о 15 годині 17 хвилин за адресою: м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграда, буд. 113, здійснила зупинку транспортного засобу ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушила п. 15.9.е ПДР, і на неї накладено штраф у розмірі 340 гривень (а.с. 4).

Зазначену постанову в справі про адміністративне правопорушення після її винесення було вручено позивачу як правопорушниці.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є фото чи відеозапис.

Відповідно до п. 15.9.е ПДР зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, вона дійсно керувала транспортним засобом та за вказаних у постанові обставинах здійснила зупинку транспортного засобу біля посадкового майданчику маршрутних транспортних засобів, а незгода з оскаржуваною постановою зводиться лише до того, що знак та посадковий майданчик за своєю формою, на думку позивача, не відповідають стандартам, що, нібито, є підставою для скасування постанови та звільнення її від відповідальності через відсутність складу правопорушення.

Так ПДР, які відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Разом з тим, позивач у своєму позові зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Такому обов`язку суб`єкта владних повноважень протиставляється ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язок кожної сторони, у тому числі і позивача, довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду № 760/2846/17 від 14 березня 2018 року, де вказано, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений ст. 71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Крім того, слід зазначити, що відповідач є посадовою особою, який виконує повноваження, делеговані йому державою, при здійсненні своїх службових повноважень, не має упередженості і наміру притягувати до адміністративної відповідальності осіб, які не скоюють відповідні адміністративні правопорушення, сумніви щодо його компетентності у суду відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог позивачеві відмовлено, понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 454 гривень слід віднести за її рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 251, ч. 3 ст. 283 КУпАП, ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) у задоволенні позовних вимог до інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Бабича Богдана Руслановича (місце роботи: 49000, м. Дніпро, пл. Троїцька, буд. 2-а) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Судовий збір у розмірі 454 гривень 00 коп. віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя: