Справа № 520/23321/21
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2021-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 грудня 2021 року № 520/23321/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позтвач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позов в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 30 від 10.09.2021 року Індустріального об`єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Харкова Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Код , 61022, м. Харків, майдан Свободи 5), що міститься в Протоколі призначення пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в частині визначення загального розміру стажу судді, що враховується для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 20 років 3 місяці та 27 днів та проценту пенсії в розмірі 50 відсотків.

- визнати протиправним та скасувати рішення № 30 від 30.09.2021 року відділу перерахунку пенсій № 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області (Код , 61022, м. Харків, майдан Свободи 5) визначити стаж ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )), що враховується для обчислення довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці - тривалістю 25 років 08 місяців 25 днів, включивши до стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ): 20 років 03 місяці 27 днів перебування на посаді судді, 3 роки роботи в галузі права до призначення сдді вперше, та 2 роки 04 місяці 29 днів, як половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Код , 61022, м. Харків, майдан Свободи 5) визначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 60 відсотків суддівської винагороди.

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області (Код , 61022, м. Харків, майдан Свободи 5) здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з 29.08.2021 року (з моменту призначення) та здійснити виплату недоплаченої суми грошових коштів з 29.08.2021 року (з моменту призначення).

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області (Код , 61022, м. Харків, майдан Свободи 5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 540 гривень (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень), сплачені ним при зверненні до суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Позивач зазначає, що до його суддівського стажу не було зараховано половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та три роки стажу роботи у галузі права , які вимагаються законом для призначення судді вперше. Позивач вважає, що оскільки законодавство, чинне станом на момент призначення на посаду судді передбачало зарахування такого стажу до стажу роботи, що дає право на відставку судді. З посиланням на норми Конституції України, Закону України "Про судоустрій і статус суддів" позивач вважає дії відповідача щодо відмови у перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання протиправними та такими, що порушують право позивача на отримання довічного грошового утримання судді у розмірі, визначеному Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Ухвалою суду від 16.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження від 16.11.2021 року разом з судовими документами була надіслана відповідачу та ним отримана, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача правом подання відзиву на адміністративний позов не скористався.

Згідно ч.2 ст.263 КАС України - справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, відповідач є належним чином повідомлений про наслідки неподання заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Указом Президента України від 03.05.2001 №235/2001 ОСОБА_1 було призначено на посаду судді Жовтневого районного суду м.Харкова.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 26.08.2021 №1865/0/15-21 ОСОБА_1 за його заявою було звільнено у відставку з посади судді Харківського апеляційного суду.

31.08.2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішенням Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова №130 від 10.09.2021 року позивачу призначено щомісячне довічне грошову утримання судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди виходячи із стажу на посаді судді 20 років 3 місяці та 27 днів.

Позивач зазначає, що відповідачем при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не було зараховано половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та три роки стажу роботи у галузі права , які вимагаються законом для призначення судді вперше.

У зв`язку з чим позивач 28.09.2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії, зарахувавши до стажу на посаді судді половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та три роки стажу роботи у галузі права , які вимагаються законом для призначення судді вперше.

За результатом розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії, відповідач Рішенням №30 від 30.09.2021 року було відмовлено у перерахунку пенсії.

Листом №14313-22003/С-02/8-2000/21 від 20.10.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повідомило позивача про те, що відповідно до ст.. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VІІІ до стажу роботи на посаді судді зараховується стаж на посаді: судді, судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Позивач, не погодившись із прийнятими рішення, вважаючи їх таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2005 № 8-рп/2005 зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

У Рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Конституційний Суд України також висловлював аналогічні позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях від 24.06.1999 № 6-рп/99 (справа про фінансування судів), від 20.03.2002 № 5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій та гарантій), від 01.12.2004 № 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу), від 11.10.2005 № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії та щомісячного довічного грошового утримання), від 18.06.2007 № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів).

З огляду на викладене, конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справах №713/1064/17, № 686/24597/16-а, № 686/1938/17, № 766/7021/17, №686/24597/16-а, від 11.12.2018 у справі №522/5168/17, від 22.10.2020 у справі №420/1234/19.

Суд зауважує, що Конституція України у частині другій статті 19 закріплює правило, згідно з яким органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними та незаконними і відповідно - підставою для притягнення таких суб`єктів до відповідальності.

Згідно з пунктом 4 частини шостої статті 126 Конституції України підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку.

З матеріалів справи судом встановлено, Рішенням Вищої ради правосуддя від 26.08.2021 №1865/0/15-21 ОСОБА_1 за його заявою було звільнено у відставку з посади судді Харківського апеляційного суду.

На момент призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону №1402-VІІІ до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Згідно з пунктом 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VІІ судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Системний аналіз вказаної норми в її взаємозв`язку з абзацом четвертим пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII дає підстави для висновку, що з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», яким внесено зміни до статті 137 Закону №1402-VІІІ, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Згідно з пунктом 25 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010р., №№41-45, ст. 529; 2015 р., №№18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Відповідно до частини четвертої статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ (далі - Закон № 2862-ХІІ, в редакції, чинній на момент призначення позивача на посаду судді Жовтневого районного суду м. Харкова) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України за №584/95 від 10.07.1995 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (в редакції, чинній на момент призначення позивача на посаду судді) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

З матеріалів справи судом встановлено, що в період з 01.09.1991 року по 29.06.1996 року позивач навчався у Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого, з а спеціальність «правознавство», за денною формою навчання. Зазначене підтверджується наявною в матеріалах справи копією Диплома спеціаліста серії НОМЕР_3 від 29.06.1996 року.

Суд зазначає, що оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить 20 років з місяці 27днів (при достатніх 10), суд дійшов висновку, що до стажу роботи, який дає судді право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, враховується також половина строку навчання у Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого, а саме 02 роки 4 місяці 29 днів.

Вказаний висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 28.11.2019 у справі №342/119/17,від 31.03.2021 у справі № 235/7316/16-а, від 14.05.2021 у справі № 592/3354/17, Другого апеляційного адміністративного суду у постанові від 05.07.2021 року по справі №520/506/21 .

Також суд зауважує, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06.03.2018 року у справі № 308/6953/17 та від 30.01.2020 у справі №592/3694/17, від 20.04.2021 у справі № 344/5707/19.

Також при вирішенні справи суд враховує постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі №9901/805/18, судом зазначено, що ч.2 ст. 137 Закону №1402-VІІІ (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про статус суддів», яка була чинною на час призначення ОСОБА_1 на посаду судді, суддею міг бути громадянин України, який має стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Згідно з ч. 3 ст. 127 Конституції України (у редакції, яка була чинною на час призначення ОСОБА_1 на посаду судді) на посаду судді міг бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів України громадянин України, який, серед іншого, має стаж роботи у галузі права не менш як три роки.

Суд зазначає, що у разі існування неузгодженості між актами, виданими одним і тим же органом, але які мають різну юридичну силу, застосовується акт вищої юридичної сили.

Судом встановлено, що позивач на час зайняття посади судді вперше (2001р) мав стаж роботи у галузі права не менше 3 років, зокрема шляхом врахування стажу роботи на посадах стажиста судді Комінтернівського районного суду м. Харкова, провідного спеціаліста відділу організаційного забезпечення діяльності суддів Управління юстиції в Харківській області, а отже зазначений стаж роботи має бути зарахований при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді.

Верховний Суд у постанові від 09 листопада 2018 року у справі № 559/443/18 зазначив, що неправомірним є позбавлення особи, зокрема, судді, набутого статусу (наприклад, статусу особи, яка має стаж роботи на посаді судді у конкретному кількісному вимірі), оскільки це не узгоджується з принципом правової визначеності. При цьому, дозволяється, виключно шляхом прийняття закону, змінити механізм використання такого статусу у формі зменшення розміру фінансових виплат або пільг, а також позбавлення особи права на перерахунок певних соціальних виплат тощо.

Таким чином, не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах та три роки стажу роботи у галузі права, які вимагаються законом для призначення судді вперше, і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, є неправомірним.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що до стажу роботи позивача на посаді судді має бути зараховано половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі 2 роки 04 місяці 29 днів та три роки стажу роботи у галузі права, які вимагаються законом для призначення судді вперше.

З наявної в матеріалах справи копії розрахунку стажу судді №05-62/348 від 28.08.2021 року, наданого Харківським апеляційним судом, стаж роботи позивача безпосередньо на посаді судді складає 20 років 03 місяці 27 днів.

Враховуючи, що позивач має право на зарахування до стажу на посаді судді половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі 2 роки 04 місяці 29 днів та три роки стажу роботи у галузі права, які вимагаються законом для призначення судді вперше, суд прийшов до висновку, що загальний стаж позивача на посаді судді складає 25 років 08 місяців та 25 днів, що в свою чергу, дає йому право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 60% від суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді.

Враховуючи вище викладене суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними та скасування рішення № 30 від 10.09.2021 року Індустріального об`єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Харкова Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області що міститься в Протоколі призначення пенсії ОСОБА_1 в частині визначення загального розміру стажу судді, що враховується для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 20 років 3 місяці та 27 днів та проценту пенсії в розмірі 50 відсотків та рішення № 30 від 30.09.2021 року відділу перерахунку пенсій № 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язання Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, крім стажу роботи на посаді судді половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі 2 роки 04 місяці 29 днів та 3 роки стажу роботи у галузі права, які вимагаються законом для призначення судді вперш та визначити стаж ОСОБА_1 , що враховується для обчислення довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці - тривалістю 25 років 08 місяців 25 днів.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Судовий збір у даній справі підлягав сплаті в розмірі 1816,00 грн. за дві позовні вимоги, проте позивачем було сплачено 4 540 грн.

Суми судового збору, зайво сплачені позивачем при поданні позовної заяви, можуть бути повернуті за заявою позивача.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 30 від 10.09.2021 року Індустріального об`єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Харкова Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Код , 61022, м. Харків, майдан Свободи 5), що міститься в Протоколі призначення пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в частині визначення загального розміру стажу судді, що враховується для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 20 років 3 місяці та 27 днів та проценту пенсії в розмірі 50 відсотків.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 30 від 30.09.2021 року відділу перерахунку пенсій № 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області (Код , 61022, м. Харків, майдан Свободи 5) визначити стаж ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), що враховується для обчислення довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці - тривалістю 25 років 08 місяців 25 днів, включивши до стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ): 20 років 03 місяці 27 днів перебування на посаді судді, 3 роки роботи в галузі права до призначення судді вперше, та 2 роки 04 місяці 29 днів, як половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Код , 61022, м. Харків, майдан Свободи 5) визначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 60 відсотків суддівської винагороди.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області (Код , 61022, м. Харків, майдан Свободи 5) здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з 29.08.2021 року (з моменту призначення) та здійснити виплату недоплаченої суми грошових коштів з 29.08.2021 року (з моменту призначення).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області (Код , 61022, м. Харків, майдан Свободи 5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 816 гривень (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень). Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ' Бідонько А.В.