Справа № 480/12643/21
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2021-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2021 року Справа № 480/12643/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Волкової Ю.В.,

представника позивача - Рішка Д.С.,

представники відповідача - Литовченко Г.Ф., Бистрик О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №480/12643/21

за позовом ОСОБА_1

до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якій просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з коштів, належних ОСОБА_1 , що містяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 ) в АТ "Райффайзен Банк Аваль", відкритого на ім`я ОСОБА_1 .

2. Зобов`язати державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції, в провадженні якого перебуває виконавче провадження №57842653, зняти арешт з коштів, що знаходяться на картковому рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 ) в АТ "Райффайзен Банк Аваль", відкритого на ім`я ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції, в провадженні якого перебуває виконавче провадження №63856441, зняти арешт з коштів, що знаходяться на картковому рахунку ОСОБА_1 ( НОМЕР_4 ) № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 ) в АТ "Райффайзен Банк Аваль", відкритого на ім`я ОСОБА_1 .

4. Зобов`язати державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції, в провадженні якого перебуває виконавче провадження №64955570, зняти арешт з коштів, що знаходяться на картковому рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 ) в АТ "Райффайзен Банк Аваль", відкритого на ім`я ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в провадженні відповідача перебуває зведене виконавче провадження, де боржником є позивач.

Під час здійснення заходів примусового виконання рішень, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника від 07.08.2019 року (ВП №57842653), постанова про арешт коштів боржника від 10.12.2020 року (ВП №63856441), постанова про арешт коштів боржника від 24.05.2021 року (ВП №64955570), копії яких було отримано представником позивача 16.11.2021 року за результатами розгляду адвокатського запиту.

Внаслідок прийняття наведених постанов було накладено арешт на грошові кошти, належні позивачу, зокрема, на картковий рахунок для виплати пенсії № (ІВАN НОМЕР_2 ), відкритий у АТ "Райффазен Банк Аваль", на який надходила пенсія позивача як інваліду 2 групи, потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія), та продовжують надходити інші соціальні виплати, належні позивачу як потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія).

22.05.2021 року та 01.09.2021 року на адресу відповідача були направлені заяви позивача про скасування відповідних постанов державного виконавців про арешт коштів, зокрема й в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на картковий рахунок (знаходяться на картковому рахунку ІВАN НОМЕР_2 ) в АТ "Райффайзен Банк Аваль" (як пенсія та соціальні виплати як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи) з відповідними підтверджуючими документами.

Однак, за результатами поданої заяви, відповідні арешти залишилися чинними.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, оскільки позивач є інвалідом 2 групи, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вважає, що накладення державним виконавцем арешту на пенсію та кошти соціальної допомоги в повному обсязі суперечить закріпленим Конституцією України гарантіям соціального захисту громадян, що отримують такі виплати.

Ухвалою суду від 03.12.2021 відкрито провадження у справі та з урахуванням ст. 287 КАС України призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 14.12.2021.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, зокрема накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно і частиною другою статті 48 Закону, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника в національній та іноземній валютах, інші цінності, в тому числі на кошти на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону, яка регламентує особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця, не підлягають арешту кошти, що перебувають на рахунках зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що перебувають на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що перебувають на таких рахунках.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 52 Закону України, яка регламентує особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця, не підлягають арешту кошти, що перебувають на рахунках зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення, на які заборонено законом, Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) не може бути належним відповідачем, так як банківська установа АТ "Райффайзен Банк Аваль", що підтверджується довідкою вищезазначеної установи від 07.05.2021 року, довідкою від 10.08.2021 року наклав арешти, порушуючи частину третю статті 52 Закону, яка регламентує особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця, не підлягають арешту кошти, що перебувають на рахунках зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Тому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог за їх необґрунтованістю (а.с. 26-27).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позовні вимоги задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши доводи представників сторін по справі, дослідивши матеріали адміністративної справи, позовну заяву та відзив, зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що в провадженні Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться зведене виконавче провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1

07.08.2019 державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Головного управління Міністерства юстиції у Сумській області прийнято постанову ВП 57842653 про арешт коштів боржника - ОСОБА_1 (а.с. 9).

10.12.2020 державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) прийнято постанову ВП 63856441 про арешт коштів боржника - ОСОБА_1 (а.с. 10).

24.05.2021 державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) прийнято постанову ВП 64955570 про арешт коштів боржника - ОСОБА_1 (а.с. 11).

20.05.2021 та 01.09.2021 року на адресу відповідача були направлені заяви позивача про скасування відповідних постанов державного виконавців про арешт коштів, в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на картковий рахунок (знаходяться на картковому рахунку ІВАN НОМЕР_2 ) в АТ "Райффайзен Банк Аваль" (як пенсія та соціальні виплати як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи) (а.с. 16, 18).

Відповідач на наведені звернення відповіді не надав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VІІІ, який набрав чинності 05.10.2016).

Частиною другою статті 74 Закону №1404-VІІІ обумовлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч.1 ст.18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Так, на підставі пункту 2 частини 1 статті 10 Закону №1404-VІІІ визначено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частинами 2, 6 ст. 48 Закону №1404-VІІІ передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно із частиною 3 статті 52 Закону №1404-VІІІ не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до статті 56 Закону №1404-VІІІ арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Згідно частини другої статті 59 Закону №1404-VІІІ у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Пунктом 1 частини 4 ст. 59 Закону №1404-VІІІ передбачено, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до ст.68 Закону №1404-VІІІ стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до статті 73 Закону №1404-VІІІ стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Стягнення не здійснюється також із сум: 1) неоподатковуваного розміру матеріальної допомоги; 2) грошової компенсації за видане обмундирування і натуральне постачання; 3) вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в поліції та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом; 4) одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві; 5) грошової допомоги, пов`язаної з безоплатним забезпеченням протезування (ортезування) учасника антитерористичної операції, учасника здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, які втратили функціональні можливості кінцівок, благодійної допомоги, отриманої зазначеними особами, незалежно від її розміру та джерела походження.

Постановою правління Національного банку України 12.11.2003 № 492 затверджено Інструкцію про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів» (далі - Інструкція).

Пунктом 68 розділом V Інструкції визначено, що банк відкриває поточні рахунки фізичним особам для здійснення деяких видів виплат (заробітної плати, дивідендів, стипендій, пенсій, соціальної допомоги, повернення надлишково сплачених сум, інших виплат) за зверненням суб`єкта господарювання, який укладає з банком договір про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб.

Відповідно до пункту 69 розділу V Інструкції банк відкриває фізичній особі окремий поточний рахунок для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат у порядку, визначеному в пункті 62 розділу V цієї Інструкції, або використовує вже відкритий для цих цілей рахунок (далі у цьому пункті - окремий рахунок).

Клієнт зобов`язаний під час відкриття окремого рахунку в заяві про відкриття поточного рахунку (додаток 3) у рядку "Додаткова інформація" зазначити, що рахунок відкривається для зарахування заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат. Така інформація для діючого поточного рахунку зазначається в додатковому договорі до договору банківського рахунку.

Так, досліджуючи зміст довідки АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 10.08.2021, суд приходить висновку, що відкритий позивачем рахунок використовується не лише для зарахування пенсії, оскільки на наведений рахунок можуть надходити будь-які кошти, крім пенсії, зокрема в наведеній довідці зазначено «…відкрито картковий рахунок фізичної особи для виплати пенсії (грошової допомоги, іншої грошової виплати» (а.с.12) .

Жодних доказів з повідомленням про те, що кошти, які знаходяться на рахунку боржника, заборонено звертати стягнення від банківської установи матеріали справи не містять.

Отже, особистий рахунок позивача не є рахунком зі спеціальним призначенням.

Факт отримання позивачем пенсії на ці рахунки вказаних висновків не спростовує.

Отже, враховуючи норми статей 52 та ст.59 Закону №1404-VІІІ, саме на банк, іншу фінансову установу, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, покладено обов`язок повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Вказане кореспондує обов`язку виконавця зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом.

Проте, матеріали справи не містять повернутих банком постанов виконавця з вказаних вище мотивів.

Крім того, факт накладення банками арешту на вказані вище рахунки свідчить, що такі рахунки не мають особливого статусу.

Наведений вище висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 10.06.2021 по справі №520/4794/20.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дії виконавця є законними та правомірними, не суперечать нормам чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук